ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
13.08.2024 Справа № 914/1109/23
Господарський суд Львівської області у складі судді Трускавецького В. П., за участю секретаря судового засідання Шевчук О. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, матеріали
клопотання:Приватної компанії з обмеженою відповідальністю Селскабет аф д. 21 юні 2023 АпС, Королівство Данія,
про:відшкодування витрат на професійну правничу допомогу
у справі за позовом: Фізичної особи-підприємця Рівіс Шандор Людвіковича, АДРЕСА_1 ;
до відповідача:Приватної компанії з обмеженою відповідальністю Селскабет аф д. 21 юні 2023 АпС, Королівство Данія,
про:стягнення 161'352,75 грн передоплата та друга оплата, 248'235,00 грн штраф та 45'675,24 грн пеня.
За участю представників:
позивача:Рівіс Ш. Л.,
відповідача: Алекєєнко О. А. адвокат.
Судові процедури.
1. У відзиві на позовну заяву Відповідачем зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат у розмірі 5000 Євро.
2. У судовому засіданні з розгляду справи по суті на підставі абз. 2 ч. 8 ст. 129 ГПК України Відповідачем зроблено усну заяву про те, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду будуть подані докази понесення витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з тим, що на даному етапі неможливо подати відповідні докази.
3. Рішенням Господарського суду Львівської області від 02.08.2024 у справі № 914/1109/23 у задоволенні позову ФОП Рівіс Ш. Л. до відповідача Приватної компанії з обмеженою відповідальністю Селскабет аф д. 21 юні 2023 АпС про стягнення 161'352,75 грн передоплата та друга оплата, 248'235,00 грн штраф та 45'675,24 грн пеня відмовлено повністю. Крім того, у даному рішенні призначено судове засідання для вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу на 13.08.2024 та встановлено Відповідачу п`ятиденний строк з дня ухвалення даного рішення для подання доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу.
4. Через систему «Електронний суд» 06.08.2024, яке зареєстровано канцелярією суду за вх. № 2971/24 від 07.08.2024 Відповідачем подано суду клопотання з доказами понесення ним витрат на професійну правничу допомогу.
5. У судовому засіданні 13.08.2024 Позивач усно заперечив проти задоволення заявленого клопотання, в тому числі щодо розміру заявленого відшкодування. Представник Відповідача підтримав подане клопотання та просив його задовольнити в повному обсязі.
6. Заслухавши позиції представників сторін щодо заявленого клопотання, з урахуванням достатності доказів для вирішення такого, суд дійшов висновку про можливість вирішення питання про розподіл витрат на правову допомогу у даному судовому засіданні.
7. Відповідач обґрунтовує свою позицію таким. Договір на про надання правової допомоги від 22.09.0223 між Відповідачем та Адвокатом щодо представництва Відповідача у даній справі містив конкретизований перелік послуг. Вказане підтверджується умовами цього Договору. Вартість послуг було встановлено фіксованому розмірі 5000,00 Євро.
8. Разом з тим, враховуючи, що захист інтересів Відповідача потребував надання послуг, що не входили у перелік раніше погоджених, між сторонами Договору про надання правової допомоги було укладено Додаткову угоду від 03.01.2024. Так, сторонами узгоджено надання послуг, що не входили у первинний предмет договору та їх вартість.
9. За наслідками надання Адвокатом правової правничої допомоги Відповідачу, останній просить стягнути з Позивача 15 тис. Євро, що на момент подання клопотання за курсом НБУ (451474 грн) складає 677211,00 грн відшкодування витрат на правову допомогу.
10. Позивач проти заявлених вимог усно повністю заперечив.
Обставини справи.
11. 22 вересня 2023 року між Адвокатом Алексєєнко О. А. та Селскабет аф д. 21 юні 2023 АпС було укладено Договір про надання правової допомоги № А230922-1. Згідно з пунктом 2 вказаного Договору Адвокат зобов`язується здійснити правовий захист, представництво або надати інші види правової допомоги Клієнту на умовах і в порядку, що визначені цим Договором, а Клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання Договору.
12. Згідно з Додатком № 1 від 22.09.2023 до Договору про надання правової допомоги, сторони узгодили таке: надання Адвокатом наступних послуг: підготовка та подання відзиву на позовну заяву ФОП Рівіс Ш. Л. до Skovalleen Holding ApS про стягнення заборгованості у рамках судового провадження № 914/1109/234 та представництво клієнта у відповідному судовому процесі у господарському суду першої інстанції (Послуга 1). Вартість Послуги 1 складає 5000 Євро.
14. Додатковою угодою від 03.01.2024 до Договору про надання правової допомоги № А230922-1, сторони домовились про таке. Внести зміни до п. 2 Додатку 1 до Договору та викласти його у такі редакції. Вартість Послуг 1 за цим Додатком 1 становить фіксовану суму у розмірі 5000 (п`ять тисяч) Євро та включає в себе підготовку та подання до суду та/або інших державних органів та/або суб`єктів господарювання (у тому числі банків) не більше 5 (п`яти) документів (у тому числі процесуальних документів (відзиву на позовну заяву, заперечення па відповідь на відзив та ін.)) та представництво Клієнта у не більше 5 (п`яти) судових засіданнях. Вартість підготовки та подання кожних наступних (за потреби) 5 (п`яти) документів та участі у кожних наступних (за потреби) 5 (п`яти) судових засіданнях так само становить фіксовану суму у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) Євро. Остаточна Вартість Послуг 1 визначається після винесення судом першої інстанції рішення у справі № 914/1109/23.
15. Згідно з Актом № 2 приймання-передачі наданих послуг за Додатком № 1 до Договору, сторони засвідчили надання таких послуг: (1) Підготовка та подання через «Електронний суд» 12.01.2024 заяви про відсутність документів в електронних матеріалах справи; (2) Підготовка та подання до суду 15.01.2024 додаткових пояснень щодо наданих Позивачем документів з Укрсиббанку та інформації про банківський рахунок з контракту, що належить камерунській компанії; (3) Підготовка до та участь у 15-ти судових засіданнях Господарського суду Львівської області 16.01.2024, 30.01.2024, 20.02.2024, 05.03.2024, 21.03.2024, 28.03.2024, 25.04.2024, 13.05.2024, 21.05.2024, 03.06.2024, 04.07.2024, 22.07.2024, 30.07.2024, 01.08.2024 та 02.08.2024; (4) Підготовка та подання запиту 18.01.2024 до Банку держав Центральної Африки щодо банківського рахунку камерунської компанії, чий розрахунковий рахунок згадується в контракті; (5) Підготовка та подання запитів 18.01.2024 до Агентства з Регулювання Державних Контрактів Камеруну щодо банківського рахунку камерунської компанії, чий розрахунковий рахунок згадується в контракті; (6) Підготовка та подання до Господарського суду Львівської області клопотання 29 січня 2024 року про долученням до матеріалів справи документів щодо банківського рахунку з контракту, який належить камерунській компанії; (7) Підготовка та подання до суду додаткових пояснень 19.02.204 щодо африканського банківського рахунку та номерів ІВАN в банківському рахунку з контракту, що належить камерунській компанії; (8) Підготовка та подання до суду клопотання 22.04.2024 про приєднання документів щодо інформації про Фйорд Скібсхолдинг ІІ А/С до матеріалів справи; (9) Підготовка та подання 10.05.0224 до суду додаткових пояснень щодо електронного та телефонного листоування, наданого позивачем, та раніше існуючого підробленого веб-сайту нібито компанії Відповідача; (10) Підготовка та подання 24.06.2024 до суду додаткових пояснень щодо відповідей Укрсиббанку на запити Позивача про банківський рахунок, який нібито належить Відповідачу; (11, 12) Підготовка та подання до суду клопотань від 29.07.2024 та від 31.07.2024 про долучення до матеріалів справи документів про судові витрати; (13) підготовка та подання до суду клопотання від 06.08.2024 про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат.
Позиція суду.
17. Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ГПК України).
18. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
19. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;
3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).
20. Разом з тим чинне процесуальне законодавство також визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
21. Відповідно до частини 3 статті 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу.
22. Відповідно до частин 1 та 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
23. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 ГПК України).
24. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
25. Відповідно до частин 5, 6 статті 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
26. Виходячи зі змісту положень частин 5, 6 статті 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, що узгоджується з принципом змагальності сторін.
27. Тобто у розумінні цих норм процесуального права зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Такий висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.
28. Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5 - 7 та 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
29. Такі висновки щодо застосування статей 126, 129 ГПК України викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.
30. Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).
31. Відповідно до положень статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
32. Так, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
33. Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.
34. Частинами 1 та 2 статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
35. З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати.
36. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
37. Разом з тим Верховний Суд зазначає, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21).
38. Також із урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову суд може обмежити даний розмір (фіксований розмір гонорару) з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; тривалість розгляду і складність справи тощо (пункт 6.52 постанови Верховного Суду у складі суддів об?єднаної палати Касаційного господарського суду від 02.02.2024 у справі № 910/9714/22).
- Договір про надання правової допомоги № А230922-1 від 22.09.2023 укладений між Адвокатом Алексєєнко О. А. та Селскабет аф д. 21 юні 2023 АпС, Додаток № 1 до цього Договору від 22.09.2023 та Акт приймання-передачі наданих послуг за Додатком 1 до Договору. У вказаних документах відображено надання послуг у період з 22.09.2023 по 31.12.2023 з зазначенням переліку таких послуг та загальної їх вартості у розмірі 5000,00 Євро.
40. Для надання правової допомоги Відповідачу була залучено адвоката Алексєєнко О. А. який на підтвердження своїх повноважень подав суду Ордер Серія АІ № 1472094 від 04.10.2023.
41. Дослідивши надані Відповідачем докази на підтвердження факту понесення витрат на професійну правничу допомогу, а також заперечення Позивача, суд зазначає про таке.
43. Разом з тим, суд зазначає, що в Актах надання правової допомоги до професійної правничої допомоги віднесено «послуги з подання до суду чи до іншої особи» документів. На думку суду такі послуги не є обґрунтованими, оскільки такі не можуть бути віднесені до жодного з видів правничої допомоги, які передбачені в статтях 1, 19 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», а тому витрати на здійснення вказаних послуг не можуть бути відшкодовані, як витрати на професійну правничу допомогу. Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 04 листопада 2019 року у справі № 901/264/19.
44. Також суд зазначає, що критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема, наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.
45. Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.
46. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.
47. Крім того, у численних постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).
48. Аналогічні критерії застосовуються Європейським судом з прав людини при визначенні розміру справедливої компенсації потерпілій стороні на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зазначений підхід ілюструється у рішеннях ЄСПЛ від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (§80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (§95).
49. Окрім того, застосовуючи вищевказані критерії Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 10, 12, 13, 20, 45, 73, 74, 75, 76, 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.
Додаткове рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст додаткового рішення складено 21.08.2024.
Суддя Трускавецький В.П.