РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.08.2024Справа № 910/7032/24
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІННИЦЬКА МАКАРОННА ФАБРИКА" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГУД ФУД ЛТД"

про стягнення 576960,04 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указану позовну заяву про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГУД ФУД ЛТД" (далі - відповідач) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІННИЦЬКА МАКАРОННА ФАБРИКА" (далі - позивач) боргу та санкцій за договором поставки №100423 від 10.04.2023, разом у сумі, що дорівнює вказаній вище ціні позову, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань вчасно та повністю оплатити поставлений йому товар.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.06.2024 відкрито провадження у справі №910/7032/24, розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання.

До матеріалів справи (до позовної заяви) залучені належні докази виконання позивачем вимог ст. 172 ГПК України - надіслання відповідачу копії позовної заяви та копій доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Судом також були вчинені всі належні дії для повідомлення відповідача про відкриття судом провадження у справі - відповідна ухвала суду надсилалися на адресу місцезнаходження відповідача, яка також є офіційною адресою його місцезнаходження згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Надіслана на адресу відповідача ухвала про відкриття провадження у справі повернулася не врученою з відміткою працівника пошти «адресат відсутній».

Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Верховний Суд у постанові №755/17944/18 (61-185св23) від 10.05.2023 вказав, що довідка поштового відділення із позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання листа з ухвалою суду відповідачем та повернення її до суду є наслідками діяння (бездіяльності) самого відповідача щодо його належного отримання, тобто, його власною волею, оскільки відомості, зокрема, про адресу місцезнаходження у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань подає сам відповідач.

Відтак, відповідач вважається повідомленим про відкриття провадження у справі належним чином, оскільки судом було виконано всі покладені на нього обов`язки, а відповідач, натомість, проявив процесуальну бездіяльність.

Крім того, відповідач в порушення вимог ст. 6 ГПК України не зареєстрував свій електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі.

Враховуючи наведене, та за відсутності подання відповідачем відзиву, суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 ГПК України та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем як постачальником та відповідачем як покупцем було укладено Договір поставки № 100423 від 10.04.2023 на постачання макаронних виробів (далі - Договір).

Відповідно до умов п. 1.1 Договору постачальник зобов`язується передати у власність у зумовлений строк другій стороні - покупцеві товар, а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар і сплатити визначену цим договором грошову суму.

Найменування товару: макаронні вироби в асортименті (п. 1.2 Договору).

У рамках виконання Договору позивач поставив, а відповідач прийняв товар, що підтверджується видатковими накладними: № П000000004 від 04.07.2023 на загальну суму 52920 грн з ПДВ, № П000000011 від 11.07.2023 на загальну суму 37800 грн з ПДВ, № П000000019 від 12.07.2023 на загальну суму 396000 грн з ПДВ.

Відповідно до п. 3.1 Договору покупець зобов`язаний здійснювати 100% попередньої оплати за товар на розрахунковий рахунок постачальника.

Позивач зазначає, що відповідач лише частково здійснив оплату товару за видатковою накладною № П000000004 від 04.07.2023 у сумі 30920 грн.

Позивач звернувся до відповідача із претензією №10 від 25.03.2024 про сплату суми боргу у розмірі 455800 грн та нараховані на суму боргу 5405,41 грн інфляційні втрати та 115754,68 грн пені.

Проте, відповіді на претензію відповідач не надав, борг не сплатив, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Відповідно до статей 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (зобов`язань), які повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України, статтею 193 ГК України зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Відповідно до приписів статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частина 2 статті 86 ГПК України).

Факт наявності у відповідача заборгованості за Договором у сумі 455800 грн позивачем належним чином доведено, документально підтверджено і відповідачем не спростовано.

Доказів оплати вищевказаної суми боргу матеріали справи станом на день ухвалення цього рішення, не містять, а отже, позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Виходячи з положень статті 610, частини 1 статті 612, статті 611 ЦК України, частини 2 статті 193 ГК України, Відповідач є порушником зобов`язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом.

Статтею 230 ГК України визначено, що порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Згідно з частиною 1 статті 230 та частиною 6 статті 232 ГК України пеня за цим Кодексом визнається штрафною санкцією, нарахування якої, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 5.3 Договору за прострочення оплати покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення за весь період прострочення.

За умовами п. 5.2 Договору нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання припиняється через один рік від дня коли зобов`язання мало бути виконано.

За приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що відповідачем в установлені Договором строки не було оплачено вартість товару.

З розрахунку позивача викладеного у позовній заяві вбачається, що ним на суму боргу - 455800 грн нараховано відповідачу на підставі ст. 625 ЦК України інфляційні втрати в сумі 5405,41 грн та пеню у сумі 115754,68 грн (період нарахування 04.07.2023-25.03.2024).

Заперечень щодо здійснених позивачем нарахувань та наведених ним сум, а також контррозрахунку нарахованих санкцій відповідачем суду надано не було.

Судом перевірено наданий позивачем розрахунок вищевказаних сум, визнано його обґрунтованим та арифметично правильним, а відтак, заявлені позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Судові витрати у які позивачем включено судовий збір, відповідно до статті 129 ГПК України, покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГУД ФУД ЛТД" (м. Київ, вул. Мала Житомирська, 16/3, Н/П з №1 по №8 в літ.А; ідентифікаційний код 44079305) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІННИЦЬКА МАКАРОННА ФАБРИКА" (м. Вінниця, вул. Скалецького Р., будинок 15Б; ідентифікаційний код 30453593) 455800 (чотириста п`ятдесят п`ять тисяч вісімсот) грн боргу, 115754 (сто п`ятнадцять тисяч сімсот п`ятдесят чотири) грн 68 коп. пені, 5405 (п`ять тисяч чотириста п`ять) грн 41 коп. інфляційних втрат, а також 8654 (вісім тисяч шістсот п`ятдесят чотири) грн 40 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Сташків Р.Б.