ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
"22" серпня 2024 р. Cправа № 902/889/24
СУДОВИЙ НАКАЗ
Суддя Господарського суду Вінницької області Виноградський О. Є., розглянувши
про видачу судового наказу
Приватне підприємство "Транс-Авто-Д" звернулось до Господарського суду Вінницької області із заявою б/н від 14.08.2024 (вх. канц. суду №925/24 від 19.08.2024) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙД АГРО ТРАНС СЕРВІС" 300000,00 грн.
Заяву обґрунтовано неналежним виконанням боржником зобов`язань за Договором про надання транспортних послуг по перевезенню вантажів №44880074 від 06.09.2022 (далі - Договір), в частині здійснення розрахунків.
На підтвердження викладених обставин заявником надано копію письмового Договору та первинних документів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтується його вимога, а саме: акти здачі-приймання робіт (наданих послуг) №2690 від 31.05.2024, №2736 від 03.06.2024 та 2737 від 03.06.2024.
Згідно з частиною першою статті 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Приписами статті 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2024 рік встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2024 року становить 3028,00 грн.
Заявником заявлено вимогу про стягнення суми боргу у розмірі 300000,00 грн, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з частиною першою статті 154 ГПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.
Розглянувши заяву про видачу судового наказу, судом не виявлено підстав передбачених статтею 152 ГПК України для відмови у видачі судового наказу, враховуючи наступне.
Зі змісту поданої заяви про видачу судового наказу вбачається, що її предметом є вимога про стягнення грошової заборгованості у розмірі 300000,00 грн за укладеним між заявником та боржником письмовим договором.
За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату (стаття 909 Цивільного кодексу України).
Частиною першою статті 307 Господарського кодексу України визначено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.
Згідно з частиною першою статті 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Приписами статті 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Суд звертає увагу, що відповідно до пункту 7 частини першої статті 155 ГПК України під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Враховуючи викладене, заява про видачу судового наказу підлягає задоволенню.
Відповідно до статті 129 ГПК України понесені заявником судові витрати зі сплати судового збору за подання заяви про видачу судового наказу в сумі 302,80 гривень підлягають стягненню з боржника.
Керуючись статтями 147, 148, 150, 154, 155, 159 ГПК України,
2. Повідомити боржника про те, що під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті (пункт 7 частина перша статті 155 ГПК України).
3. Відповідно до частини першої та другої статті 157 ГПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі.
4. Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі та має відповідати встановленим частинами 2-3 статті 157 ГПК України вимогам.
5. Відповідно до частини першої статті 159 ГПК України у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
6. Копію судового наказу, копію заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами, надіслати боржнику.
7. Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Суддя Олег ВИНОГРАДСЬКИЙ
Дата набрання судовим наказом законної сили ___________________________
Строк пред`явлення судового наказу до виконання - протягом трьох років.
Дата видачі судового наказу стягувачу __________________________________
У відповідності до приписів ч.3 ст.154 ГПК України судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований в порядку, передбаченому Розділом II цього Кодексу.