ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"19" серпня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/3435/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Шаратов Ю.А., розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Одеський комбікормовий завод № 1 про скасування заходів забезпечення позову від 13.08.2024 № 13/08-1 (вх. № 2-1304/24) у справі за позовом Керівника Доброславської окружної прокуратури (67500, Одеська обл., Одеський р-н, с. Доброслав, вул. Центральна, 85) в інтересах держави в особі Доброславської селищної ради Одеського району Одеської області (67500, Одеська обл., Одеський р-н, смт. Доброслав, пр-т Свободи, 1, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю Одеський комбікормовий завод № 1 (65000, м. Одеса, вул. Канатна, 1В, )

про стягнення заборгованості за Договором купівлі продажу від 23.12.2021 № 785 в розмірі 5 157 524,29 грн., з якої 4 137 688,31 грн. сума основного боргу, 742 474,21 грн. інфляційні втрати, 277 361,77 грн. 3 % річних

Представники:

Прокурор Гузь В.Г.

Від позивача не з`явився;

Від відповідача Марціяш О.І. (ордер від 12.08.2024 серія ВН № 1398313).

в с т а н о в и в:

Керівник Доброславської окружної прокуратури звернувся в інтересах держави в особі Доброславської селищної ради Одеського району Одеської області до Господарського суду Одеської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський комбікормовий завод № 1» про стягнення заборгованості за Договором купівлі продажу від 23.12.2021 № 785 в розмірі 5 157 524,29 грн., з якої 4 137 688,31 грн. сума основного боргу, 742 474,21 грн. інфляційні втрати, 277 361,77 грн. 3 % річних.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору купівлі-продажу від 23.12.2021 № 785 щодо оплати Доброславській селищній раді Одеського району Одеської області.

Ухвалою суду від 08.08.2024 позовну заяву Керівника Доброславської окружної прокуратури залишено без руху. Запропоновано Керівнику Доброславської окружної прокуратури усунути встановлені при поданні позовної заяви недоліки, а саме надати документи, які підтверджують відправлення відповідачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Одеський комбікормовий завод № 1» копії позовної заяви і доданих до неї документів, на адресу: 65047, м. Одеса, вул. Грушевського Михайла, буд. 39-И, каб. 503/8, з урахуванням вимог частини першої статті 172 Господарського процесуального кодексу України в десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Роз`яснено Керівнику Доброславської окружної прокуратури, що при невиконанні вимог даної ухвали, позовна заява вважається неподаною та повертається заявнику.

09.08.2024 на адресу суду надійшла заява прокуратури про усунення недоліків (вх. № 29751/24).

Ухвалою суду від 14.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати її за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 11.09.2024.

Ухвалою суду від 08.08.2024 заяву Керівника Доброславської окружної прокуратури від 23.07.2024 № 58-2701ВИХ-24 (вх. № 2-1275/24 від 05.08.2024) про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю Одеський комбікормовий завод № 1 (65047, м. Одеса, вул. Грушевського Михайла, буд. 39-И, каб. 503/8, ) у межах загальної суми позовних вимог у розмірі 5 157 524,29 грн. (п`ять мільйонів сто п`ятдесят сім тисяч п`ятсот двадцять чотири гривні 29 коп.), які знаходяться на будь-яких банківських рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю Одеський комбікормовий завод № 1 ().

13.08.2024 на адресу суду надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський комбікормовий завод № 1» про скасування заходів забезпечення позову (вх. № 2-1304/24) в якому просило суд скасувати захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти, що належать відповідачу у межах загальної суми позовних вимог у розмірі 5 157 524,29 грн., які знаходяться на будь-яких банківських рахунках ТОВ «Одеський комбікормовий завод № 1», запроваджений ухвалою Господарського суду Одеської області від 08.08.2024 у справі № 916/3435/24.

Ухвалою суду від 14.08.2024 призначено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський комбікормовий завод № 1» від 13.08.2024 № 13/08-1 (вх. № 2-1304/24) про скасування заходів забезпечення позову до розгляду в засіданні суду на 19.08.2024.

Позивач не забезпечив явку свого повноважного представника до засідання суду, про місце, дату та час повідомлений належним чином.

Клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову від 13.08.2024 № 13/08-1 (вх. № 2-1304/24) обґрунтоване тим, що ТОВ «Одеський комбікормовий завод № 1» має основний вид діяльності 10.61 - «Виробництво продуктів борошномельно-круп`яної промисловості». Товариство надає послуги зберігання сільскогосподарської продукції, виготовлення продукції - горох шліфований, очистка та доробка зерна до базових якісних показників.

Відповідач зазначає, що у власності товариства наявний «Цілісний майновий комплекс Комінтернівського комбікормового заводу» загальною площею 5479,2 м2 розташований за адресою Одеська область, смт. Доброслав, вул. Садова, 95. Вказаний цілісний майновий комплекс розташований на земельній ділянці площею 3,9655 га. кадастровий номер :02:001:0019. До цілісного комплексу входять: складські приміщення для підлогового зберігання зерна, елеваторні ємності для вертикального зберігання зерна, лінія для виробництва гороху шліфованого, зерноочисний сортувальний цех.

На товаристві працюють 30 співробітників, 6 з яких проходять службу у Збройних силах України (були мобілізовані).

Заявник зазначає, що на балансі товариства знаходиться основні засоби (майно та обладнання) балансовою вартістю 44 223 391,51 грн., крім того у товариства наявні власні та орендовані транспортні засоби у кількості 11 шт.

Діяльність товариства являє собою дуже складний процес по виготовленню продукції, перевалці, доробці та перевезенню сільскогосподарської продукції, яка супроводжується постійними регулярними щомісячними витратами на паливно-мастильні матеріали, запасні частини до автотранспорту, станків, механізмів, оплати послуг охорони, кур`єрської доставки, підтримання програмного забезпечення, послуги пожежної безпеки, послуг на ремонт та обслуговування будівель та споруд, витрат на електроенергію, газопостачання, витрат на канцелярські товари, оргтехніку, оренда землі, оренда офісу, витрат на заробітну плату та податки (Всі відповідні договори про надання послуг з постачальниками наявні у товариства та можуть бути надані до суду).

ТОВ «Одеський комбікормовий завод № 1» зазначає, що накладення арешту на грошові кошти товариства, призведе до неможливості сплати вищевказаних видатків та фактично зупинить господарську діяльність товариства.

Відповідач звертає увагу, що в наслідок накладення арешту на грошові кошти Відповідача, останній не зможе сплачувати Доброславській селищній раді орендну плату за земельні ділянки, які знаходяться в користуванні товариства, яка повинна сплачуватись щомісячно, що призведе до втрат місцевого бюджету. (За період з 01.01.2024 року по 12.08.2024 року товариство сплатило орендну плату Доброславській селищній раді у розмірі 454268,88 грн.).

Крім того, у ТОВ «Одеський комбікормовий завод № 1» на даний час є укладені договори складського зберігання зерна та договори про надання послуг. У випадку поломки будь-якого механізму, товариство не зможе придбати чи полагодити вказане обладнання, так само у випадку несплати за газ чи електропостачання, надання даних послуг буде припинене, що призведе до зриву договорів та фінансових санкцій для Відповідача. Також, у товариства не буде можливості сплачувати заробітну плату співробітникам, оскільки відсутній спец рахунок для виплати заробітної плати.

Відповідач зазначає, що з урахуванням того, що на балансі товариства вартість лише основних засобів становить 44 223 391, 51 грн., без врахування вартості нерухомості площею 5479,2 м2 та 9 одиниць автомобільної техніки, то на його думку прокурором не надано суду доказів наявності достатніх обгрунтованих припущень, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 145 Господарського процесуального кодексу України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Розглянувши в судовому засіданні протягом встановленого приписами статті 145 Господарського процесуального кодексу України строку клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову від 13.08.2024 № 13/08-1 (вх. № 2-1304/24), суд дійшов наступних висновків.

Як випливає зі змісту ухвали Господарського суду Одеської області від 08.08.2024 у справі № 916/3435/24 підставами для забезпечення позову були висновки щодо застосування норм права викладені у пунктах 29, 30, 31, 32, 33 постанови Верховного Суду від 11.12.2023 у справі № 904/1934/23, згідно із якими, умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові кошти, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч.3 ст.13 ГПК).

Верховний Суд звертає увагу на те, що у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 03.03.2023 у справі № 905/448/22.

За таких обставин, у разі звернення із позовом про стягнення грошових коштів, саме відповідач має доводити недоцільність чи неспівмірність заходів забезпечення, вжиття яких просить в суду позивач, зокрема і ту обставину, що застосовані заходи забезпечення позову створять перешкоди його господарській діяльності. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.10.2022 у справі № 905/446/22.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам слід враховувати, що таким заходами не повинні блокуватися господарська діяльність юридичної особи, порушуватися права осіб, що не є учасниками судового процесу, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Відповідно до частини четвертої статті 137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Згідно із частиною першою статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 № 3477-IV при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 вказаної Конвенції передбачено, зокрема, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі Пантелеєнко проти України (п. 77, Заява № 11901/02) зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Існування такого засобу повинно бути достатнім не тільки в теорії, але й на практиці, без чого йому бракуватиме необхідної доступності та ефективності.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20.07.2004 у справі Шмалько проти України (п. 43, Заява № 60750/00) наголосив, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" від 19.03.97 р., Reports of Judgments and Decisions 1997-II, с. 510, п. 40).

Судом встановлено, що як вбачається зі змісту Відомості руху грошових коштів ТОВ "Одеський комбікормовий завод № 1" за період з 01.01.2024 по 12.08.2024, тобто за сім місяців відповідачем витрачено всього 9 320 412,38 грн. При цьому, за вирахуванням податків та заробітної плати витрати відповідача на інші цілі становлять 8 622 483,02 грн. Отже ТОВ "Одеський комбікормовий завод № 1", визнаючи суму основного боргу, витрачає кошти не для розрахунку з Доброславською селищною радою Одеського району Одеської області. А відтак, наявні докази, що майно (гроші), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути або зменшитись.

Отже відповідачем не доведено недоцільність заходів забезпечення, які вжиті ухвалою Господарського суду Одеської області від 08.08.2024 у справі № 916/3435/24.

З огляду на те, що обставини, з урахуванням яких Господарський суд Одеської області вжив заходи забезпечення позову ухвалою від 08.08.2024 у справі № 916/3435/24, не змінилися, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову від 13.08.2024 № 13/08-1 (вх. № 2-1304/24), встановлених ухвалою Господарського суду Одеської області від 08.08.2024 у справі № 916/3435/24.

Керуючись статтями 145, 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Одеський комбікормовий завод № 1 про скасування заходів забезпечення позову від 13.08.2024 № 13/08-1 (вх. № 2-1304/24).

Ухвала набрала законної сили з дня її постановлення і може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її постановлення.

Повний текст ухвали складено 26 серпня 2024 р.

Суддя Ю.А. Шаратов