ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2024 року Справа № 922/1880/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

при секретарі судового засідання: Пугачові Д. І.

розглянувши заяву ОСОБА_1 (вх. № 19160 від 30.07.2024) про ухвалення додаткового рішення, подану у справі

за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача 1) Товариство з обмеженою відповідальністю «Імперія металів» (адреса: 61020, м. Харків, Григорівське Шосе, буд. 88; ); 2) Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Імперія металів» (адреса: 61020, м. Харків, Григорівське Шосе, буд. 88; )
до ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 )
про стягнення 7208275,65 грн.
за участі представників сторін та третіх осіб:

не з`явились.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Харківської області від 29.07.2024 у справі № 922/1880/24 позовні вимоги ОСОБА_1 (далі позивач) до ОСОБА_2 (далі - відповідач) задоволено повністю; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4587903,87 грн сплачених в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія металів" за договором про відкриття кредитної лінії № 202.49578/FW202.1518 від 11.09.2020, 1031693,19 грн, сплачених в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю Імперія металів за кредитним договором № 202.50126/FW202.1518 від 11.09.2020, 948578,12 грн, сплачених в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельний дім Імперія металів за кредитним договором № 202.50125/FW202.1518 від 11.09.2020, 640100,47 грн, сплачених в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельний дім Імперія металів за договором про відкриття кредитної лінії № 202.50676/FW202.1520 від 11.09.2020 та 86499,30 грн судового збору.

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою (вх. № 19160 від 30.07.2024), в якій просить суд стягнути з ОСОБА_2 720000,00 грн на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі № 922/1880/24.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 31.07.2024 призначено заяву ОСОБА_1 (вх. № 19160 від 30.07.2024) про ухвалення додаткового рішення до розгляду в судовому засіданні на 12.08.2024, запропоновано відповідачу надати через канцелярію суду письмові пояснення щодо поданої позивачем заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.08.2024 відкладено розгляд заяви (вх. № 19160 від 30.07.2024) на 19.08.2024 в зв`язку з неявкою на судове засідання представників сторін.

З метою повідомлення сторін про порядок розгляд заяви та надання їм можливості реалізувати власні процесуальні права, судом здійснено направлено на їх адреси копії ухвал від 31.07.2024 та від 12.08.2024. Зокрема, копії наведених ухвал доставлено до електронних кабінетів сторін у системі "Електронний суд", про що свідчать залучені до матеріалів справи довідки про доставку електронного листа.

Згідно з вимогами п. п. 5-6 ст. 242 ГПК України, учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня. Днем вручення судового рішення, зокрема, є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

З урахуванням вимог ст. ст. 120, 242 ГПК України сторони у справі вважаються такими, що належним чином повідомлені про порядок розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.

Відповідач не скористався правом щодо подачі письмових пояснень на заяву у порядку та строки, встановлені ухвалою Господарського суду Харківської області від 31.07.2024.

У судове засідання 19.08.2024 сторони своїх представників не направили, причину неприбуття не повідомили. Неявка на судове засідання представників сторін не є перешкодою для розгляду заяви.

Розглянувши клопотання позивача (вх. № 19160 від 30.07.2024), суд зазначає.

Згідно з вимогами ч. ч. 1-3 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно з ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як свідчать матеріали справи, у зв`язку з необхідністю судового захисту власних прав та інтересів ОСОБА_1 (далі за текстом замовник) звернувся до адвоката Квартенка Олексія Романовича (далі за текстом виконавець) та уклав з ним договір про надання правової допомоги б/н від 18.03.2023 (далі за текстом - договір; а. с. 160-161).

Згідно з п. 1.1 договору виконавець відповідно до умов цього договору та протягом строку його дії зобов`язується надавати замовнику за плату правову допомогу (послуги правового характеру), вказану у п. 1.2 цього договору, а замовник зобов`язується приймати такі послуги та оплачувати їх.

Пунктом 3.4. договору передбачено, що плата за надані за цим договором послуги здійснюється замовником виконавцю в такому порядку: не пізніше 30 банківських днів з дня настання обставин, передбачених п. 3.6. договору (в т.ч. підписання акту приймання -передачі наданих послуг).

До зазначеного договору його сторонами укладено додаткову угоду № 6 від 29.05.2024, якою передбачили (п. 1), що сторони, керуючись положеннями пунктів 1.2.3, 1.3, 3.1 договору, дійшли згоди, що замовник доручає, а виконавець приймає на себе обов`язок з представництва та захисту інтересів замовника в Господарському суді Харківської області, Східному апеляційному господарському суді та у Верховному Суді у справі за позовом замовника до громадянина ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, сплачених замовником, як поручителем, на користь АТ "ПроКредитБанк" в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю Імперія металів за договором про відкриття кредитної лінії № 202.49578/FW202.1518 від 11.09.2020, заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю Імперія металів за кредитним договором № 202.50126/FW202.1518 від 11.09.2020, заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельний дім Імперія металів за кредитним договором № 202.50125/FW202.1518 від 11.09.2020, заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельний дім Імперія металів за договором про відкриття кредитної лінії № 202.50676/FW202.1520 від 11.09.2020.

У п. 2 додаткової угоди сторони узгодили, що гонорар за здійснення представництва та захисту інтересів замовника в господарському суді першої інстанції - 720000 гривень 00 коп.

В процесі виконання умов наведеного договору, 29.07.2024 сторони підписали акт приймання наданих послуг б/н до договору про надання правової допомоги від 18.12.2023 (додаткова угода № 6 від 29.05.2024), в якому підтвердили факт надання адвокатським об`єднанням на користь клієнта певних послуг за договором та додатковою угодою, а саме:

- вивчення документів, що опосередковують правовідносини Товариства з обмеженою відповідальністю «Імперія Металів», Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Імперія Металів», АТ «ПроКредит Банк», Замовника та громадянина ОСОБА_2 ;

- складання позовної заяви;

- аналіз релевантного законодавства, практики його застосування (у тому числі в динаміці), а також наукової доктрини з відповідних питань;

- складання клопотань та заяв по суті справи у справі № 922/1880/24;

- участь у судових засіданнях у справі № 922/1880/24;

- наданні роз`яснень Замовнику стосовно змісту релевантних відповідному спору норм матеріального права, а також з приводу змісту та значення процесуальних дій учасників справи й розвитку процесу в цілому.

Всього надано послуг на суму 720000,00 грн.

Доказів оплати наданих адвокатом послуг позивачем суду не надано.

З посиланням на зазначені документи, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 720000,00 грн.

Суд констатує, що відповідач в порядку, визначеному п. 6 ст. 126 ГПК України не надав суду доказів неспіврозмірності заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу, та не заявляв клопотань про їх зменшення.

Разом з тим, судом враховується, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, суд відзначає, що для включення всієї суми гонору у відшкодування за рахунок позивача, відповідно до положень ст. 126 ГПК України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати відповідача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Велика Палата Верховного Суду у постанові 06.11.2022 у справі № 922/1964/21 та об`єднана палата Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 сформували правовий висновок щодо визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат, який судом враховується при розподілі судових витрат в межах даної справи.

Зокрема, за змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).

У розумінні положень частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.

Згідно з ст. 15 ГПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Суд констатує, що вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін. При цьому, принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який, як вже було зазначено вище, включає у себе такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постанові Верховного Суду від 02.09.2020 у справі № 826/4959/16.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Крім того, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.02.2023 у справі № 755/2587/17 та Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 200/14113/18-а, від 31.03.2020 у справі № 726/549/19, від 21.05.2020 у справі № 240/3888/19, від 11.02.2021 у справі № 520/9115/19, від 03.02.2022 № 640/19536/18.

Також, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг з категорією складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У даному випадку, як зазначалось, позивач просить суд за наслідками розгляду справи стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 720000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Обсяг надання послуг визначено в акті приймання наданих послуг б/н від 29.07.2024 до договору про надання правової допомоги від 18.12.2023 (додаткова угода № 6 від 29.05.2024).

Однак, у даному випадку, на погляд суду, підготовка позовної заяви та її юридичний супровід не вимагали від адвоката, як фахівця у галузі права, виконання значного обсягу юридичної та технічної роботи, та відповідно не потребувала значної затрати часу. Крім того, вказана сторонами в договорі та акті вартість наданих послуг є неспіврозмірною (завищеною) стосовно критеріїв визначених ст. 126 ГПК України.

Враховуючи викладені обставини та надані позивачем докази, враховуючи принципи обґрунтованості, співмірності і пропорційності судових витрат, суд при розподілі судових витрат приходить до висновку про необхідність зменшення суми заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу на 80% від заявленої до стягнення суми.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки заявлений в межах даної справи позов задоволено повністю, з урахуванням вимог ст. 123, 126, ч. 4 ст. 129 ГПК України є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 144000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу

Таким чином, подана позивачем заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу (вх. № 19160 від 30.07.2024) підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-80, 123, 126, 129, 232-233, 237-238, 244 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 (вх. № 19160 від 30.07.2024) про ухвалення додаткового судового рішення про розподіл судових витрат задовольнити частково.

Прийняти додаткове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) 144000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

У задоволенні іншої частини заяви ОСОБА_1 (вх. № 19160 від 30.07.2024) про ухвалення додаткового судового рішення про розподіл судових витрат відмовити.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на додаткове рішення суду може бути подано в строки та в порядку визначеному ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст додаткового рішення підписано 21.08.2024

Суддя О.І. Байбак