ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26.08.2024 Справа № 908/2256/24

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі суду: судді Боєвої Олени Сергіївни, розглянувши заяву Заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області про забезпечення позову у справі №908/2256/24

за позовом: Заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області в інтересах держави в особі

позивач: Запорізька міська рада, м. Запоріжжя

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ППП Вікторія 2010», м. Запоріжжя

про стягнення суми 394350,01 грн,

Без повідомлення сторін

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду Запорізької області 22.08.2024 надійшла позовна заява Заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області в інтересах держави в особі Запорізької міської ради (документ сформований в системі «Електронний суд» 22.08.2024) про стягнення з відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ППП Вікторія 2010» доходу отриманого від безпідставно набутого майна, зменшений на суму сплаченого земельного податку за період з 18.10.2020 по 31.01.2024 у розмірі 394350,01 грн.

Підставою для звернення з позовом зазначено користування ТОВ «ППП Вікторія 2010» земельною ділянкою загальною площею 0,807 га, кадастровий номер :02:011:0294, яка розташована за адресою м. Запоріжжя, вул. Скворцова, буд. 232а без оформлення правовстановлюючого документу, що посвідчує право оренди (користування), тобто без достатньої правової підстави. Ураховуючи положення ст. ст. 1212-1214 ЦК України ТОВ «ППП Вікторія 2010» повинно відшкодувати Запорізькій міській раді доходи, які воно одержало у вигляді несплаченої орендної плати, зменшені на суму сплаченого земельного податку за період з 18.10.2020 по 31.01.2024. Позов обґрунтовано ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ст.ст. 1212-1214 ЦК України, ст.ст. 125, 206 Земельного кодексу України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 22.08.2024 здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/2256/24 та визначено до розгляду судді Боєвій О.С.

Ухвалою суду від 26.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №908/2256/24. Присвоєно справі номер провадження 9/153/24. Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

23.08.2024 до суду надійшла заява Заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області в інтересах держави в особі Запорізької міської ради про вжиття заходів забезпечення позову у даній справі (документ сформований в системі «Електронний суд» 22.08.2024).

Протоколом передачі від 23.08.2024 вказану заяву передано раніше визначеному у справі складу суду судді Боєвій О.С.

За змістом положень ч.ч. 1, 5, 6 ст. 140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи, суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Подана заява про забезпечення позову мотивована, зокрема, наступним. За ТОВ «ППП ВІКТОРІЯ 2010» (ідентифікаційний код юридичної особи 37056656) 08.02.2018 зареєстровано право власності на наступні об`єкти нерухомого майна, які розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. Скворцова, 232а, а саме: 1) будівлю складу літ. А площею 309,2 кв.м., виробничу будівлю літ. Б площею 298,9 кв.м., прибудову літ. Б1 площею 14 кв.м., будівлю літ. Е площею 6,6 кв.м., адміністративну будівлю літ. П площею 71,2 кв.м., склад літ. Г площею 114,3 кв.м., вагову літ. У площею 5,6 кв.м., навіси літ. Ж, Ф, Ц, Ч, вбиральню літ. З, побутову літ.К; 2) будівлю цеху літ. Т загальною площею 335,5 кв.м.; 3) вагову літ. В інв. № 881 загальною площею 20,5 кв.м. Відповідно до технічного паспорту на будівлі та споруди, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , виготовленого 05.10.2016 ФОП ОСОБА_1 (інвентаризаційна справа № 1/16), абрису перенесення в натуру меж охоронних зон існуючих комунікацій та кадастрового плану земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , які є складовою частиною проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за вказаною адресою, виготовленого у 2020 році ФОП ОСОБА_2 , установлено, що зазначене вище нерухоме майно, власником якого є ТОВ «ППП ВІКТОРІЯ 2010» знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :02:011:0294. Разом з цим, відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за ТОВ «ППП ВІКТОРІЯ 2010» право власності або користування, у тому числі оренди, земельною ділянкою площею 0,807 га з кадастровим номером :02:011:0294 не зареєстровано. Згідно інформації з Державного земельного кадастру, земельна ділянка сформована за проектом землеустрою та 17.10.2020 зареєстрована у реєстрі. Отже ТОВ «ППП ВІКТОРІЯ 2010» з 18.10.2020 використовує земельну ділянку з кадастровим номером :02:011:0294 без достатньої правової підстави. Прокурор вважає, що недобросовісні дії відповідача, а саме - відсутність правовстановлюючих документів на користування земельною ділянкою, призвели до втрат місцевим бюджетом відповідних надходжень. Ураховуючи викладене, Запорізька міська рада позбавлена можливості використати фактично належні їй грошові кошти на користь мешканців міста, тим більше в умовах воєнного стану, оскільки у даному випадку позовні вимоги спрямовані, преш за все, на задоволення потреб територіальної громади міста Запоріжжя. На підставі викладеного, заявник просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке належить відповідачу - Товариству з обмеженою відповідальністю «ППП Вікторія 2010», , а саме - накласти арешт на нерухоме майно: вагову літ. В інв. №881, що розташована за адресою: Запорізька область, місто Запоріжжя, вулиця Скворцова, будинок 232а, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер відомостей про речове право 24828230, яке відповідно до відомостей, розміщених у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «ППП ВІКТОРІЯ 2010» (місцезнаходження юридичної особи: 69039, місто Запоріжжя, вулиця Чавунна, будинок № 24-а, ідентифікаційний код юридичної особи 37056656). Вважає, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити в разі задоволення позовних вимог поновлення порушених прав або інтересів, за захистом яким прокурор звернуся до суду в інтересах держави в особі Запорізької міської ради та вплинути на виконання цього рішення.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, оцінивши викладені у ній обставини, обґрунтованість та адекватність заходів забезпечення позову щодо яких подана заява, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

З положень частини 1 статті 137 ГПК України слідує, що позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту, тощо.

Таким чином забезпечення позову є засобом, спрямованим на: запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів; ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав/інтересів позивача, за захистом яких він звернувся. При цьому сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020р. у справі №753/22860/17).

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 03.03.2023р. у справі №905/448/22 вказала про те, що у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

Виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язане з обставинами наявності у боржника присудженої до стягнення суми заборгованості. Заборона відчуження або арешт майна, які накладаються судом для забезпечення позову про стягнення грошових коштів, мають на меті подальше звернення стягнення на таке майно у разі задоволення позову.

При цьому обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Можливість накладення арешту на майно, не обмежуючись грошовими коштами відповідача, в порядку забезпечення позову у спорі про стягнення грошових коштів є для позивача додатковою гарантією того, що рішення суду у разі задоволення позову буде реально виконане та позивач отримає задоволення своїх вимог.

Крім того, у разі задоволення позову у справі про стягнення грошових коштів боржник матиме безумовну можливість розрахуватись із позивачем, за умови наявності у нього грошових коштів у необхідних для цього розмірах, без застосування процедури звернення стягнення на майно боржника.

Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 17.06.2022р. у справі № 908/2382/21 дійшов висновку про необхідність відступити від висновків щодо застосування, зокрема, ст. 137 ГПК України про неможливість накладення арешту на (нерухоме) майно відповідача в порядку забезпечення позову про стягнення коштів, викладених у постановах Верховного Суду (від 10.10.2019р. у справі №904/1478/19, від 16.12.2019р. у справі №904/3459/19 та від 28.05.2021р. у справі №10/5026/290/2011(925/1502/20).

Крім того, подібні висновки про те, що у справах, де предметом спору є стягнення грошових коштів, накладення арешту на нерухоме майно є належним видом забезпечення позову, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020р. у справі №381/4019/18.

Предметом позову у даній справі № 908/2256/24 є матеріально-правова вимога Заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області в інтересах держави в особі позивача: Запорізької міської ради про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ППП Вікторія 2010» суми 394 350,01 грн.

Між сторонами існує спір щодо сплати орендної плати за користування земельною ділянкою за відсутності правовстановлюючих документів, в розмірі 394 350,01 грн, а виконання в майбутньому судового рішення у даній справі у разі задоволення позовних вимог безпосередньо пов`язано з обставинами наявності у відповідача присудженої до стягнення суми заборгованості.

Оскільки предметом спору є стягнення коштів в розмірі 394 350,01 грн, накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, який на праві приватної власності належать ТОВ «ППП Вікторія 2010» мінімально впливатиме на повсякденну роботу відповідача, не ускладнюючи його господарську діяльність.

До того ж, за обставин звернення з позовом про стягнення грошових коштів саме відповідач має доводити недоцільність чи неспівмірність заходів забезпечення, вжиття яких просить у суду позивач (така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.10.2022р. у справі №905/446/22).

Застосування обраних прокурором заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідають ст.ст. 136, 137 ГПК України, а також вимогам співмірності, розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог.

При цьому, суд зазначає, що вказані заходи забезпечення позову є тимчасовими (до закінчення розгляду справи) та спрямовані на збереження існуючого становища до розгляду спору по суті (збереження за відповідачем права власності на майно) з метою зупинення вчинення під час розгляду цієї справи дій, які матимуть відповідні юридичні наслідки, що можуть призвести до ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту та поновлення порушеного права в разі задоволення/часткового задоволення позову.

Обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

На підставі усього вищевикладеного, заява заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області про вжиття заходів забезпечення позову у даній справі підлягає задоволенню.

Відповідно до частин 7 та 9 статті 145 Господарського процесуального кодексу України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 144, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області про забезпечення позову у справі № 908/2256/24 задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «ППП ВІКТОРІЯ 2010», (69039, місто Запоріжжя, вулиця Чавунна, будинок № 24-а), а саме на майно: вагову літ. В інв. №881, що розташована за адресою: Запорізька область, місто Запоріжжя, вулиця Скворцова, будинок 232а, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер відомостей про речове право 24828230.

Стягувачем за даною ухвалою є Вознесенівська окружна прокуратура міста Запоріжжя Запорізької області, код ЄДРПОУ (69035, м. Запоріжжя, вул. Якова Новицького, буд. 5).

Боржником за даною ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю «ППП ВІКТОРІЯ 2010», (69039, місто Запоріжжя, вулиця Чавунна, будинок № 24-а).

Дана ухвала є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом (ч.ч. 1, 4 ст. 144 ГПК України).

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи (ч. 8 ст. 140 ГПК України).

Ухвала складена та підписана 26.08.2024.

Відповідно до положень ст.ст. 140, 235, 255, 256 Господарського процесуального кодексу України ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її складення в порядку, встановленому ст. 257 цього Кодексу.

Суддя О.С. Боєва