РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.09.2024Справа № 910/5555/24

За позовом Фізичної особи-підприємця Громіка Віталія Васильовича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СТС-ГРУПП"

про стягнення 75 600,00 грн.

Суддя: Людмила ШКУРДОВА.

Представники: без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець Громік Віталій Васильович звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СТС-ГРУПП" про стягнення заборгованості за договором поставки від 29.12.2022 у розмірі 75 600,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх обов`язків щодо поставки продукції за яку позивачем здійснено попередню плату у сумі 75 600,00 грн згідно з виставленим відповідачем рахунком на оплату замовлення № КС 12291044 від 29.12.2022 року, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість у вказаній сумі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.05.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Про стан розгляду справи № 910/5555/24 сторони були повідомлені відповідно до приписів ст. 120 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 ГПК України, не подав до суду відзив на позов, а тому суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 9 статті 165 ГПК України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва,

ВСТАНОВИВ:

Відповідачем виставлено позивачу рахунок на оплату замовлення № КС 12291044 від 29.12.2022 року на суму 75600,00 грн.

29.12.2022 року на підставі вказаного рахунку позивачем здійснено оплату, що підтверджується платіжною інструкцією № 578 від 29.12.2022 року, відповідно до якої позивач сплатив на користь відповідача кошти в сумі 75 600 грн.

Звертаючись з позовом до суду позивач зазначає, що відповідач товар не поставив, суму попередньої оплати не повернув.

Відповідно до ч. 1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Частиною 1 статті 181 ГК України встановлено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів. Аналогічні норми містить і ст. 207 Цивільного кодексу України.

Враховуючи те, що відповідачем виставлено позивачу рахунок на оплату товару, в якому погоджено товар який має бути поставлено, його ціну, приймаючи до уваги, що позивачем оплачено виставлений відповідачем рахунок, суд приходить до висновку, що між позивачем та відповідачем укладений договір купівлі-продажу у спрощений спосіб.

Проте відповідач не поставив продукцію, зазначену в рахунку на оплату по замовленню № КС 12291044 від 29.12.2022 року.

Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Відповідно ст. 526 ЦК України та ч. 1 ст. 193 ГК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до вимог ст.ст. 662, 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно вимог ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як вбачається з матеріалів справи, сторонами не погоджено строк поставки товару.

Частиною 2 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

31.01.2024 року позивачем було направлено відповідачеві Лист-вимогу від 22.01.2024, де визначено строк (термін) виконання зобов`язання, а саме до 01.02.2024 року.

Вказана вимога залишена відповідачем без задоволення.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 76 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем зобов`язань щодо поставки продукції на суму 75 600 грн. чи повернення сплаченої позивачем попередньої оплати на вказану сум, що відповідачем не спростовано, в зв`язку з чим вимога про стягнення з відповідача 75 600 грн. попередньої оплати підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СТС-ГРУПП» (01013, м. Київ, вул. Промислова, буд. 4-А, ) на користь Фізичної особи-підприємця Громіка Віталія Васильовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 75 600 (сімдесят п`ять тисяч шістсот) грн 00 коп. попередньої оплати та 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя Людмила ШКУРДОВА