РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.08.2024Справа № 910/4337/24

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Мандриченка О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін,

справу № 910/4337/24

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України";

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Архітектурна ліга";

про стягнення 43 130,11 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Архітектурна ліга" грошові кошти у розмірі 43 130,11 грн, з яких: 22 736,71 грн - пені та 20 393,40 грн - штраф.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору на виконання проєктно-вишукувальних робіт № від 11.11.2021 в частині дотримання строків виконання робіт.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.04.2024 відкрито провадження у справі № 910/4337/24, справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

З метою повідомлення сторін про розгляд справи, судом, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 15.04.2024 була направлена сторонам в їх відповідні електронні кабінети в системі "Електронний суд", та яка була ними отримана 15.04.2024, про що свідчать повідомлення про доставлення процесуального документа до електронного кабінету особи.

01.05.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "Архітектурна ліга" подало до господарського суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

08.05.2024 до господарського суду Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" подало відповідь на відзив Товариства з обмеженою відповідальністю "Архітектурна ліга".

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

11.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (далі також - замовник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Архітектурна ліга" (далі також - підрядник, відповідач) було укладено договір на виконання проєктно-вишукувальних робіт № (далі - договір), відповідно до п. 1.1. якого, замовник доручає, а підрядник зобов`язується на свій ризик власними та залученими силами і засобами виконати: "Реконструкція газорозподільної станції м. Вознесенська в Вознесенському районі Миколаївської області" (Стадія "ТЕО") (Будівельні роботи та поточний ремонт) " (далі - роботи), зазначені в завданні на проєктування №21.72.20 від 15.07.2021 (далі - завдання на проєктування) (додаток №1), що є невід`ємною частиною договору, проходження відомчої експертизи та експертизи в експертній організації та здійснювати їх супровід, а замовник зобов`язується прийняти результат таких робіт (проєктну документацію та експертний звіт експертної організації) та сплатити підряднику вартість виконаних робіт.

За умовами п. 1.2. договору, склад, обсяги, вартість робіт, що доручаються до виконання підряднику, визначені завданням на проєктування (додаток №1 до цього договору) та кошторисом на проєктні роботи (додаток №2 до цього договору), які є невід`ємними частинами цього договору.

Як передбачено п. 1.3. договору, підрядник у відповідності до календарного графіку виконання робіт (далі - календарний графік), який є невід`ємною частиною договору (додаток №3 до цього договору), зобов`язується виконати роботи впродовж 300 (трьохсот) календарних днів з дати укладення договору.

Відповідно до додаткової угоди №2 від 11.11.2022 до договору від 11.11.2021 № на виконання проєктно-вишукувальних робіт, строк виконання робіт збільшено до 425 (чотирьохсот двадцяти п`яти) календарних днів з дати укладення договору.

Ціна договору становить 456 000, 00 (чотириста п`ятдесят шість тисяч) грн 00 коп. в тому числі 20% ПДВ, що складає 76 000, 00 (сімдесят шість тисяч) грн 00 коп.

Пунктом 4.3. договору визначено, що місце виконання робіт: за місцезнаходженням підрядника та на об`єкті проєктування (надалі - об`єкт).

Згідно з п. 4.4. договору, місцезнаходження об`єкта: в околицях м. Вознесенськ Вознесенського району Миколаївської області.

Як встановлено п. 4.5., 4.6. договору, підрядник має право на дострокове виконання робіт за письмовим погодженням замовника. підрядник завчасно і у письмовій формі інформує Замовника про можливе сповільнення або призупинення виконання робіт за незалежних від нього обставин. замовник зобов`язаний виконати необхідні заходи для усунення цих обставин.

За умовами п. 4.13. договору, в разі об`єктивних, документально підтверджених, обставин сторони мають право ініціювати продовження терміну виконання робіт, про що сторонами оформляється відповідна додаткова угода.

У п. 5.1. договору сторони погодили, що підрядник після виконання робіт згідно із Календарним графіком (додаток №3) передає замовнику в електронному вигляді з дотриманням вимог завдання на проєктування (додаток №1) проєктну документацію для проведення відомчої експертизи замовника, разом із супровідним листом.

Підписання актів здачі-приймання виконаних робіт замовником в цілому по договору є підставою для проведення розрахунків за виконані роботи (п. 5.7. договору).

Відповідно до п. 6.6. договору, підрядник зобов`язаний якісно та вчасно виконати роботи у відповідності до завдання на проєктування (додаток №1 до цього договору) та умов даного договору.

Як визначено п. 8.3. договору, за порушення строків виконання робіт підрядник сплачує замовнику пеню в розмірі 0,1 відсотка вартості робіт, з яких допущено порушення строку виконання, за кожний день такого прострочення, а за прострочення виконання робіт понад тридцять днів підрядник додатково сплачує штраф у розмірі семи відсотків вартості робіт, з яких допущено порушення.

Договір набирає чинності з моменту його укладання і діє протягом 1 (одного) року з дати укладання. Закінчення терміну дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (п. 12.1. договору).

Відповідно до додаткової угоди №2 від 11.11.2022 до договору від 11.11.2021 № на виконання проєктно-вишукувальних робіт, договір набирає чинності з моменту його укладання і діє до 26.02.2023. Закінчення терміну дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Позивач вказує про порушення підрядником строків виконання зобов`язання по І етапу на 16 календарних дні та ІІ Етапу на 69 календарних днів, а відтак відповідач частково прострочив виконання робіт по договору, тобто, не виконав роботи у строк, встановлений договором, а саме у строк - 425 календарних днів з дати укладення договору.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, вказує, що ним виконано роботи у строк, визначений договором, а саме 16.02.2022, проте, оскільки позивач лише 18.03.2022 погодив проєктну документацію за І етапом, то, відповідно, такі роботи були прийняті позивачем також лише 18.03.2022.

При цьому відповідач вказує, що строк проведення відомчої експертизи проєктної документації не визначені ані договором, ані календарним графіком.

Також, на думку відповідача, строк проведення відомчої експертизи проєктної документації включений до загального строку ІІ етапу тривалістю 190 календарних дня з дати завершення І етапу, про що зазначено у календарному графіку.

Таким чином, відповідач вказує, що його прострочення не настало, оскільки позивач до 18.02.2022 не вчинив дій - прийняття І етапу, без виконання яких підрядник не міг виконати свій обов`язок по ІІ етапу.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення договору № від 11.11.2021 між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

З наявного в матеріалах справи акту № 1 від 18.03.2022 здачі-приймання виконаних проектно-вишукувальних робіт за договором № від 11.11.2021 вбачається, що 18.03.2022 відповідачем передано, а позивачем прийнято належним чином проєктно-вишукувальні роботи по об`єкту: "Реконструкція газорозподільної станції м. Вознесенська в Вознесенському районі Миколаївської області " - Етап І. Інженерно-геологічні та інженерно-геодезичні вишукування. Розробка "Матеріалів по відведенню земельних ділянок".

Сторонами заперечень щодо підписання акту № 1 від 18.03.2022 до суду не надано.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги умови договору (п. 1.3 договору та додаток № 3 до договору) відповідач був зобов`язаний виконати проектні робити по І етапу протягом 110 календарних днів з дати укладення договору, тобто у строк до 01.03.2022 включно.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем не було виконано роботи по етапу І за договором у строк до 01.03.2022.

В свою чергу, як вбачається з акту № 2 від 21.03.2023 здачі-приймання виконаних проектно-вишукувальних робіт за договором № від 11.11.2021 вбачається, що 211.03.2023 відповідачем передано, а позивачем прийнято належним чином проєктно-вишукувальні роботи по об`єкту: "Реконструкція газорозподільної станції м. Вознесенська в Вознесенському районі Миколаївської області" - Етап ІІ. Розробка стадії техніко-економічне обґрунтування, проходження відомчої експертизи Товариства та експертизи в експертній організації.

Сторонами заперечень щодо підписання акту № 2 від 21.03.2023 до суду не надано.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги умови договору (п. 1.3 договору та додаток № 3 до договору) відповідач був зобов`язаний виконати проектні робити по ІІ етапу протягом 315 календарних днів з дати завершення робіт по І етапу (підписання акту здачі-приймання), тобто у строк до 10.01.2023 включно.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем не було виконано роботи по етапу ІІ за договором у строк до 10.01.2023.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором позивач звернувся до відповідача з претензією № 8 (№ ТОВВИХ-23-7991 від 14.06.2023) з вимогою терміново перерахувати грошові кошти у розмірі 38 177,43 грн, з яких 17 784,03 грн пені та штраф у розмірі 30 393,40 грн.

Направлення на адресу відповідача претензії № ТОВВИХ-23-7991 від 14.06.2023 підтверджується наявними в матеріалах справи описом вкладення у цінний лист за № 790, накладною "Укрпошта" за № 790 від 19.06.2023 та фіскальним чеком від 19.06.2023.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем вимог позивача викладених в претензії № ТОВВИХ-23-7991 від 14.06.2023.

Відповідач заперечуючи проти позову посилається на те, що позивачем було завершено свою відомчу експертизу лише через місяць після закінчення строку визначеного договором для закінчення етапу ІІ, у зв`язку з чим у відповідача не було можливості вчасно виконати свої зобов`язання, суд не приймає їх до уваги, у зв`язку з необґрунтованістю, оскільки згідно з додатком № 3 до договору етап ІІ передбачає: "Розробка стадії техніко-економічне обґрунтування, проходження відомчої експертизи Товариства та експертизи в експертній організації", а отже відповідач взяв на себе зобов`язання протягом 315 календарних днів з дати завершення робіт І етапу (18.03.2022) пройти відомчу експертизу Товариства та експертизу в експертній організації.

Будь-яких належних та допустимих доказів в підтвердження неможливості пройти експертизи в строки визначені договором матеріали справи не містять.

Щодо невідповідності сум, визначених позивачем у позові та у претензії, суд відзначає, що позивач вправі самостійно визначати кінцевий строк перебігу прострочення зобов`язання, якщо такий строк не суперечить чинному законодавству України.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується що відповідач, в порушення умов договору (враховуючи додаткові угоди № 1 та № 2), у визначений договором строк зобов`язання щодо виконання робіт не здійснив, та є таким, що прострочив виконання зобов`язання.

У зв`язку з ти, що відповідач прострочив виконання свого зобов`язання, позивач просить стягнути з відповідача штраф у розмірі 20 393,40 грн та пеню у розмірі 22 736,71 грн.

Частиною 1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Як визначено п. 8.3. договору, за порушення строків виконання робіт підрядник сплачує замовнику пеню в розмірі 0,1 відсотка вартості робіт, з яких допущено порушення строку виконання, за кожний день такого прострочення, а за прострочення виконання робіт понад тридцять днів підрядник додатково сплачує штраф у розмірі семи відсотків вартості робіт, з яких допущено порушення.

Тобто, при укладанні договору сторони визначили відповідальність підрядника за порушення строків виконання зобов`язання, які визначені у договорі.

Згідно з ч. 2 ст. 343 Господарського кодексу України, платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" встановлює, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Дослідивши та перевіривши наданий позивачем розрахунок сум штрафу та пені, господарський суд дійшов висновку, що він є обґрунтованим, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 20 393,40 грн та пеню у розмірі 22 736,71 грн підлягають задоволенню.

Частиною 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

З урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Архітектурна ліга" (02096, м. Київ, вул. Сімферопольська, буд. 13А, офіс 121, ідентифікаційний код 32560028) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (03065, м. Київ, пр-т. Любомира Гузара, буд. 44, ідентифікаційний код 42795490) 22 736 (двадцять дві тисячі сімсот тридцять шість) грн 71 коп. пені, 20 393 (двадцять тисяч триста дев`яносто три) грн 40 коп. штрафу та 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України подається до Північного апеляційного господарського суду протягом 20 (двадцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Мандриченко