ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2024 року м.Харків Справа № 913/567/19(913/319/24)
Провадження №13/913/319/24
Господарський суд Луганської області у складі судді Яресько Б.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом № б/н від 20.06.2024
Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», м. Київ
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛУГАНСЬКЕ ЕНЕРГЕТИЧНЕ ОБ`ЄДНАННЯ», м. Вінниця
про стягнення 32420586 грн 95 коп.
Представники: без повідомлення (виклику) учасників справи
Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 20.06.2024 р. позовну заяву в межах справи про банкрутство передано на розгляд судді Яресько Б.В., в провадженні якого перебуває справа №913/567/19 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання".
Відповідно до абз. 4-5 ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства які передбачають, що заяви (позовні заяви) учасників провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) або інших осіб у спорах, стороною в яких є боржник, розглядаються в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) за правилами спрощеного позовного провадження, суд ухвалив розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідач надав по справі відзив на позовну заяву, в яких заперечує проти задоволення позову.
Позивач надав відповідь на відзив в якому підтримав доводи викладені у позовній заяві.
Відповідно до ч. 1 ст. 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ ГПК України.
Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 ГПК України).
Розглянувши подані матеріали, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази в сукупності достатні для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, відповідно до статей 236, 252 Господарського процесуального кодексу України.
З`ясувавши обставини справи, та дослідивши матеріали справи, суд
Акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (далі АТ «НАЕК «Енергоатом») є правонаступником всіх майнових і немайнових прав та обов`язків державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (далі ДП «НАЕК «Енергоатом») у зв`язку з реорганізацією ДП «НАЕК «Енергоатом» шляхом перетворення відповідно до Закону України «Про акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» та постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2023 № 1420 «Про утворення акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (далі Постанова № 1420).
Державна реєстрація АТ «НАЕК «Енергоатом» та припинення ДП «НАЕК «Енергоатом» відбулася 11.01.2024, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Згідно з пунктом 3 Постанови № 1420, відокремлені підрозділи державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» із дня державної реєстрації товариства продовжують функціонувати як відокремлені підрозділи АТ «НАЕК «Енергоатом» (філії, представництва).
Таким чином, з 11.01.2024 АТ «НАЕК «Енергоатом» стало правонаступником усіх прав і обов`язків ДП «НАЕК «Енергоатом», а відокремлений підрозділ «Енергоатом- Трейдинг» ДП «НАЕК «Енергоатом» почав функціонувати як філія «Відокремлений підрозділ «Енергоатом-Трейдинг» АТ «НАЕК «Енергоатом» (далі АТ «НАЕК «Енергоатом», Продавець, Позивач).
Позивач як виробник електричної енергії та Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛУГАНСЬКЕ ЕНЕРГЕТИЧНЕ ОБ`ЄДНАННЯ» як оператор систем розподілу (далі - ТОВ «ЛУГАНСЬКЕ ЕНЕРГЕТИЧНЕ ОБ`ЄДНАННЯ»,
ОСР, Відповідач) є учасниками ринку електричної енергії у розумінні Закону України «Про ринок електричної енергії»
Договір укладено відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», Положення про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2019 року № 483 (зі змінами) та результатів електронного аукціону.
За результатами електронного аукціону №ЕР-211221-Луганське ЕО, що відбувся 21.12.2021, відповідно до аукціонного свідоцтва №03-211221-Луганське -1-1, між сторонами Договору укладено додаткову угоду від 23.12.2021 № 2 до Договору (далі Додаткова угода № 2).
Додаткову угоду від 23.12.2021 № 3 до Договору (далі Додаткова угода № 3) укладено відповідно до наказу Міністерства енергетики України від 13.03.2022 №114.
Відповідно до п.1.2 Договору кожна Сторона зобов`язана вжити всіх необхідних заходів (вчинити необхідні дії), що передбачені у Законі України «Про ринок електричної енергії», Кодексі системи передачі, Кодексі систем розподілу, Кодексі комерційного обліку електричної енергії, Правилах ринку та інших нормативно- правових актах для належного виконання своїх зобов`язань за цим Договором щодо купівлі-продажу електричної енергії, які, зокрема, можуть включати, але не виключно, укладання відповідних договорів, внесення необхідних платежів та гарантій, отримання необхідних дозволів, підтверджень та погоджень, здійснення відповідних повідомлень, реєстрацію та надання необхідної інформації, впровадження програмного забезпечення тощо.
Пунктом 1.3 (абз.2) Договору передбачено, що для цілей цього Договору під словосполученням «куплена електрична енергія» у всіх зворотах та сполученнях сторони розуміють електричну енергію, обсяги якої зареєстровані сторонами на електронній платформі оператора системи передачі відповідно до Правил ринку та щодо яких сторонами отримано від ОСП автоматичне повідомлення на електронній платформі про те, що зареєстрований Договір є дійсним.
Відповідно до п. 2.1 Договору, Продавець зобов`язаний продати, а ОСР (оператор системи розподілу) зобов`язаний купити (прийняти та оплатити) електричну енергію (стандартний продукт BASE_Q або BASE_Y) для компенсації технологічних витрат електричної енергії ОСР на її розподіл електричними мережами. Купівля-продаж електричної енергії за Договором здійснюється в Об`єднаній енергетичній системі України (ОЕС України).
Обсяги електричної енергії, що продаються і купуються за цим Договором, є договірними зобов`язаннями щодо відпуску Продавцем та відбору ОСР електричної енергії та зазначаються у Додаткових угодах до Договору (п.2.2 Договору).
Згідно із п.3.1. Договору Періодом постачання електричної енергії є календарні дати з 00:00 год першого числа місяця по 24:00 год останнього числа місяця (далі Період постачання) та зазначаються у Додаткових угодах. Відпуск/відбір купленої електричної енергії у Періоді постачання здійснюється згідно з графіком відпуску/ відбору електричної енергії, що є додатком до Додаткової угоди для Періоду постачання (п.3.4 Договору).
Пунктами 3.5, 3.6 Договору передбачено, що кожна сторона самостійно зобов`язана до 10:00 за 2 (два) дні до кожного Торгового дня (Доби постачання) здійснити реєстрацію обсягів електричної енергії, що відповідають розрахунковим періодам Торгового дня (Доби постачання), на електронній платформі ОСП. Підставою для фізичного відпуску/відбору електричної енергії у Торговий день (Добу постачання) за цим Договором є отримання Сторонами від ОСП автоматичного повідомлення на електронній платформі про те, що зареєстрований ДД є дійсним. Якщо будь-яка із Сторін не здійснила реєстрацію обсягів електричної енергії або реєстрація договірних обсягів була скасована/зупинена АР/ОСП (адміністратор розрахунків/оператор системи передачі) на електронній платформі ОСП, купівля/продаж цих обсягів припиняється.
Право власності та ризик втрати електричної енергії переходить від Продавця до ОСР після закриття воріт для реєстрації ДД (10:00 за один день до торгового дня, Д-1) на електронній платформі ОСП (п.3 7).
Відповідно до пунктів 4.1, 4.2, 4.3 Договору купівля-продаж електричної енергії здійснюється за ціною 1 700 гривень за МВт*год. Зазначена ціна підлягає індексації на індекс цін виробників промислової продукції в кварталі, наступному за кварталом набрання чинності Положення про ПСО. Купівля-продаж електричної енергії за Договором здійснюється з урахуванням акцизного податку та нарахуванням податку на додану вартість відповідно до вимог чинного законодавства України.
Вартість електричної енергії визначається як арифметичний добуток обсягу електричної енергії на ціну за 1 (один) МВт*год та зазначається в Додатковій угоді для Періоду постачання.
Оплата за електричну енергію здійснюється у формі попередньої оплати.
ОСР оплачує вартість електричної енергії до початку Періоду постачання у строки та у розмірі, відповідно до умов Додаткової угоди для Періоду постачання (п.4.4 Договору).
ОСР здійснює оплату за куплену електричну енергію грошовими коштами в національній валюті, що перераховуються на банківський рахунок Продавця, вказаний у відповідній Додатковій угоді до Договору або на інший банківський рахунок Продавця, про реквізити якого Продавець повідомив електронним листом з накладенням КЕП керівника (уповноваженої особи) не менш, ніж як за 2 робочі дні до дати платежу з подальшим підтвердженням цього у письмовому вигляді. Оплата за Договором вважається належним чином здійсненою за умови оплати ОСР за електричну енергію на банківський рахунок Продавця, що вказаний Продавцем останнім. Датою отримання оплати вважається дата зарахування грошових коштів на банківський рахунок Продавця (п.4.7 Договору).
Відповідно до умов п. 4.10 Договору, після закінчення кожного Розрахункового місяця у Періоді постачання, сторони складають Акт купівлі-продажу електричної енергії.
Продавець (Позивач) не пізніше 2-го робочого дня після закінчення Розрахункового місяця, у якому відбулася купівля-продаж електричної енергії, надсилає ОСР з накладенням кваліфікованого електронного підпису Акт купівлі-продажу електричної енергії.
ОСР (Відповідач) протягом 2-х робочих днів після отримання Акту купівлі-продажу електричної енергії зобов`язаний підписати його з накладенням кваліфікованого електронного підпису та направити Продавцю (п.4.11).
Пунктом 4.13 Договору передбачено, що якщо сторони протягом 10-ти робочих днів після закінчення Розрахункового місяця, у якому відбулася купівля-продаж електричної енергії, не підпишуть Акт купівлі-продажу електричної енергії, сторони погоджуються, що у такому випадку Акт купівлі-продажу електричної енергії вважається підписаним у редакції Продавця (Позивача) з накладенням кваліфікованого електронного підпису, а Договір вважається виконаним в обсязі, вказаному у такому Акті.
Предметом Додаткової угоди № 2 є купівля-продаж електричної енергії для Періоду постачання з 01.01.2022 по 31.03.2022 в обсязі 51 747,205 МВт·год за ціною 2 199,12 грн (з ПДВ) загальною вартістю 113 798 313,46 грн (з ПДВ).
Згідно з пунктом 6 Додаткової угоди № 2 оплата за електричну енергію здійснюється у формі попередньої оплати.
Для Розрахункового місяця ОСР здійснює оплату за куплену електричну енергію наступним чином:
- до 27-го числа (включно) місяця, що передує Розрахунковому місяцю у розмірі не менше 25 (двадцять п`ять) відсотків від вартості електричної енергії, купівля-продаж якої здійснюється у Розрахунковому місяці;
- з 02-го до 05-го числа (включно) Розрахункового місяця у розмірі не менше 25 (двадцять п`ять) відсотків від вартості електричної енергії, купівля-продаж якої здійснюється у Розрахунковому місяці;
- до 12-го числа (включно) Розрахункового місяця у розмірі не менше 25 (двадцять п`ять) відсотків від вартості електричної енергії, купівля-продаж якої здійснюється у Розрахунковому місяці.
- до 19-го числа (включно) Розрахункового місяця у розмірі не менше 25 (двадцять п`ять) відсотків від вартості електричної енергії, купівля-продаж якої здійснюється у Розрахунковому місяці.
Якщо граничний строк оплати припадає на святковий, вихідний чи інший неробочий день, то відповідний платіж повинен бути здійснений в останній робочий день, що передує даті такого платежу.
Позивачем виконано свої зобов`язання за Договором належним чином та здійснено продаж електричної енергії у Періоді постачання у строки та в обсязі, визначених Додатковою угодою №2, що підтверджується, зокрема, актами купівлі-продажу електричної енергії, а саме:
- актом №28 від 31.01.2022 купівлі-продажу електричної енергії на загальну суму 44 373 896,14 грн з ПДВ;
- актом №287 від 28.02.2022 купівлі-продажу електричної енергії на загальну суму 43 289 448,49 грн з ПДВ;
- актом №591 від 31.03.2022 купівлі-продажу електричної енергії на загальну суму 26 134 968,83 грн з ПДВ.
Відпуск електричної енергії в обсягах, зазначених в актах купівлі-продажу підтверджується також інформацією НЕК «Укренерго» (Адміністратора розрахунків) щодо реєстрації відповідних обсягів на електронній платформі оператора системи передачі (Market Management System) відповідно до Правил ринку.
Відповідач оплатив поставлену Позивачем електричну енергію за періоди постачання з 01.01.2022 по 31.01.2022 та з 01.02.2022 по 28.02.2022, що підтверджується виписками банку та інформацією АТ «Ощадбанк» про надходження коштів на рахунки філії ВП «Енергоатом-Трейдинг» АТ«НАЕК «Енергоатом» за період з 24.12.2021 по 04.02.2022.
Разом з цим, ОСР допущено порушення зобов`язань щодо оплати купленої електричної енергії у Періоді постачання 01.03.2022 - 31.03.2022 року, незважаючи на встановлений порядок оплати та строки.
Відповідно до пункту 5 ДУ № 2 вартість електричної енергії за березень 2022 становить 26 134 968,83 грн з ПДВ.
Так, в порушення встановлених строків 1 етапу оплати: сума коштів, належна до сплати 25.02.2022 сплачена лише 28.02.2022. За ІІ-ІV етапи кошти на рахунки Продавця до теперішнього часу не надійшли.
Заборгованість Відповідача за електричну енергію, куплену ним у березні 2022 року відповідно до Додаткової угоди №2 станом на дату подання позову становить 19 601 226,62 (дев`ятнадцять мільйонів шістсот одна тисяча двісті двадцять шість гривень, 62 коп).
Предметом Додаткової угоди № 3 є купівля продаж електричної енергії для періоду постачання з 01.04.2022 по 30.04.2022 в обсязі 11 516,400 МВт*год за ціною 2 199,12 грн (з ПДВ) загальною вартістю 25 325 945,57 грн (з ПДВ).
У пункті 6 Додаткової угоди № 3 закріплено те, що оплата за електричну енергію здійснюється у формі попередньої оплати.
Для Розрахункового місяця ОСР здійснює оплату за куплену електричну енергію наступним чином:
- до 29-го числа (включно) місяця, що передує Розрахунковому місяцю у розмірі не менше 25 (двадцять п`ять) відсотків від вартості електричної енергії, купівля-продаж якої здійснюється у Розрахунковому місяці;
- з 02-го до 05-го числа (включно) Розрахункового місяця у розмірі не менше 25 (двадцять п`ять) відсотків від вартості електричної енергії, купівля-продаж якої здійснюється у Розрахунковому місяці;
- до 12-го числа (включно) Розрахункового місяця у розмірі не менше 25 (двадцять п`ять) відсотків від вартості електричної енергії, купівля-продаж якої здійснюється у Розрахунковому місяці;
- до 19-го числа (включно) Розрахункового місяця у розмірі не менше 25 (двадцять п`ять) відсотків від вартості електричної енергії, купівля-продаж якої здійснюється у Розрахунковому місяці.
Якщо граничний строк оплати припадає на святковий, вихідний чи інший неробочий день, то відповідний платіж повинен бути здійснений в останній робочий день, що передує даті такого платежу.
Позивачем виконано свої зобов`язання за Договором належним чином та здійснено продаж електричної енергії у Періоді постачання у строки та в обсязі, визначених Додатковою угодою №3, що підтверджується, зокрема, актами купівлі-продажу електричної енергії, а саме:
- актом №735 від 30.04.2022 купівлі-продажу електричної енергії на загальну суму 4 220 990,93 грн з ПДВ.
05.04.2022 на адресу ОСР надіслано повідомлення від 05.04.2022 № 50-02/0869 про призупинення продажу (відпуску) електричної енергії з 06.04.2022.
Відпуск електричної енергії в обсягах, зазначених в актах купівлі-продажу підтверджується також інформацією НЕК «Укренерго» (Адміністратора розрахунків) щодо реєстрації відповідних обсягів на електронній платформі оператора системи передачі (Market Management System) відповідно до Правил ринку.
Таким чином, Відповідачем допущено порушення зобов`язань щодо оплати фактично відпущеної (купленої) електричної енергії у Періоді постачання 01.04.2022 - 05.04.2022 року вартістю 4 220 990,93 (чотири мільйони двісті двадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто,93 гривень).
Зважаючи на викладені обставини, заборгованість Відповідача перед Позивачем по основному боргу за Договором становить:
за ДУ № 2 в сумі 19 601 226,62 (дев`ятнадцять мільйонів шістсот одна тисяча двісті двадцять шість гривень, 62 коп);
за ДУ № 3 в сумі 4 220 990,93 (чотири мільйони двісті двадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто гривень, 93 коп).
Разом заборгованість по Договору за відпущену (продану) електричну енергію станом на дату подання позову становить 23 822 217,55 (двадцять три мільйони вісімсот двадцять дві тисячі двісті сімнадцять,55 гривень).
Відповідно до ст. 625 ЦК України, Позивач, крім несплаченої суми основної заборгованості, просить стягнути 3 % річних у розмірі 1 617 099,30 грн та інфляційні втрати у розмір 6 981 270,10 грн. нараховані по 17.06.2024 р.
Відповідач проти задоволення позову заперечує, посилаючись, зокрема, на наступне.
24 лютого 2022 року російською федерацією в порушення основоположних принципів і норм міжнародного права розпочато відкриту неспровоковану військову агресію проти держави Україна, у зв`язку з чим, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на території України було введено воєнний стан.
Саме з 24 лютого 2022 року на території Луганської області розпочалися активні бойові дії.
ТОВ «ЛЕО» заперечує проти задоволення позовних вимог АТ «НАЕК «ЕНЕРГОАТАОМ» про стягнення інфляційних втрат у сумі 6 981 270,10 грн та 3 % річних у сумі 1 617 099,30 грн з підстав наведених вище.
Крім того, заперечуючи проти задоволення позовних вимог АТ «НАЕК «ЕНЕРГОАТОМ» в цій частині, ТОВ «ЛЕО» наголошує про наявність обставин, які звільняють його від відповідальності у вигляді стягнення процентів річних та інфляційних втрат, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України.
Відповідач зазначає, що нарахування інфляційних втрат та 3% річних на суму боргу вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання.
Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з таких підстав.
До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.
Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст. 12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.
Відповідно до ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч. 1, 7 ст.193 ГК України).
Відповідно ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Крім того, відповідно до частини першої статті 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.
На виконання умов договору Позивач поставив електричну енергію відповідачу, проте останній взяті на себе зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати вартості отриманої електричної енергії не виконав, чим порушило приписи як договірних умов, так і положень діючого законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Факт поставки електричної енергії підтверджено матеріалами справи та умовами п. 4.10, 4.13 договору.
Частиною другою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Так, індекс інфляції це додаткова сума, яка сплачується боржником і за своєю правовою природою є самостійним засобом захисту цивільного права кредитора у грошових зобов`язань і спрямована на відшкодування його збитків, заподіяних знеціненням грошових коштів внаслідок інфляційних процесів в державі. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державною службою статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто зменшення купівельної спроможності гривні.
Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
З огляду на прострочення відповідачем внесення оплати придбаної електричної енергії, позивач здійснив нарахування 3 % річних у розмірі 1 617 099,30 грн та інфляційні втрати у розмір 6 981 270,10 грн., що підтверджується розрахунком.
Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Тобто у разі порушення боржником строків виконання грошового зобов`язання, норми статті 625 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від наявності або відсутності вини боржника.
Форс-мажор не звільняє сторін договору від виконання зобов`язань і не змінює строків такого виконання, цей інститут спрямований виключно на звільнення сторони від негативних наслідків, а саме від відповідальності за невиконання чи прострочення виконання зобов`язань на період існування форс-мажору.
Нарахування у вигляді інфляційних втрат та 3% річних, передбачені частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, за своєю правовою природою не є правовою відповідальністю (штрафними санкціями), встановленою статтею 611 Цивільного кодексу України та статтею 217 Господарського кодексу України.
Тому правила щодо звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання у випадку настання непереборної сили (форс-мажору), визначені статтею 617 Цивільного кодексу України та статтею 218 Господарського кодексу України, не підлягають застосуванню до акцесорного зобов`язання, передбаченого ч.2 статті 625 Цивільного кодексу України, щодо сплати суми боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також процентів річних від простроченої суми.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.09.2023 у справі №910/8741/22 та постанові Верховного Суду України від 12.04.2017 у справі №913/869/14.
За таких обставин позов є обгрунтованим, та підлягає задоволенню в повному обсязі.
Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає наступне.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст.129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що суд задовольнив позов повністю, у відповідності до ст. 129 ГПК України витрати щодо сплати судового збору в сумі 389047 грн 04 коп. підлягають стягненню з відповідача.
На підставі викладеного, керуючись статями 1-5, 10, 11, 12, 20, 73-80, 86, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Позов задовольнити повністю.
3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 23.08.2024.

СУДДЯ Богдан ЯРЕСЬКО