ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"28" серпня 2024 р. м. Рівне Справа № 918/740/24
Господарський суд Рівненської області у складі судді Романюк Ю.Г., при помічнику судді Базильчуку Ю.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальностю "ЗАХІД-СХІД-ЕНЕРГО+" про розстрочення виконання рішення у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальностю "ВОЛИНЬ ТРЕЙД-ПАК" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальностю "ЗАХІД-СХІД-ЕНЕРГО+" грошової заборгованості за договором поставки №331, укладеним у письмовій формі, у розмірі 59 324 грн 00коп.
у судове засідання представники не з`явились.
19.08.2024 Господарського суду Рівненської області видано судовий наказ, яким стягнуто з ТОВ "ЗАХІД-СХІД-ЕНЕРГО+" на користь ТОВ "ВОЛИНЬ ТРЕЙД-ПАК" грошову заборгованість за Договором поставки №331 від 03.08.2024 у розмірі 59 324,00 грн, а також 302,80 грн 80 - судового збору.
23.08.2024 до суду від боржника надійшла заява про розстрочення виконання вказаного судового наказу та встановлення графіку його виконання.
26.08.2024 від боржника надійшло клопотання про долучення доказів.
Ухвалою від 27.08.2024 заяву про розстрочення прийнято до розгляду, призначено її розгляд у судовому засіданні на 28.08.2024.
У поясненнях від 28.08.2024 ТОВ "ВОЛИНЬ ТРЕЙД-ПАК" не заперечує проти розстрочення виконання судового наказу.
Розглянувши подану ТОВ "ЗАХІД-СХІД-ЕНЕРГО+" заяву про розстрочення виконання судового рішення у справі №918/740/24, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення.
Згідно зі ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України.
Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Принцип обов`язковості судових рішень має місце у нормах ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", відповідно до частини другої якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Відповідно до ч.2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Аналогічні приписи містяться у ст. 326 ГПК України, а саме: судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Частиною першою статті 331 ГПК України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Відповідно до ч.ч.3,4 ст. 331 ГПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
Вказана норма визначає процесуальну можливість вирішення питань, пов`язаних з проблемами, що виникають під час виконання рішення господарського суду. У процесі виконання рішення ймовірне виникнення обставин, що ускладнюють виконання чи роблять його неможливим.
Розстрочка - це надання можливості виконання рішення по визначених частинах у встановлені судом строки.
Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.
Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів в економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, тощо.
Таким чином, законодавець у будь-якому випадку пов`язує відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.
При цьому положення ГПК України не містять визначеного переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд повинен оцінити докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 86 кодексу.
Відповідно до вказаної статті господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
У рішенні Конституційного Суду України № 5-пр/2013 від 26.06.2013 зазначено, що відстрочення виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.
Разом з тим, необхідно враховувати, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.
Враховуючи те, що існування заборгованості, підтверджене обов`язковими та такими, що підлягають виконанню, судовими рішеннями, надає особі, на чию користь воно було винесено, легітимні сподівання на те, що заборгованість буде йому сплачено та така заборгованість становить майно цієї особи у розумінні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, з метою недопущення порушення гарантованих Конституцією України та Конвенцією права на справедливий суд та права на повагу до приватної власності суд, який надає відстрочку чи розстрочку у виконанні рішення, у кожному конкретному випадку повинен встановити: 1) чи затримка у виконанні рішення зумовлена особливими і непереборними обставинами; 2) чи передбачена домовленістю сторін чи у національному законодавстві компенсація „потерпілій стороні за затримку виконання рішення, ухваленого на його користь судового рішення, та індексації присудженої суми; 3) чи не є період виконання рішення надмірно тривалим для стягувача як "потерпілої сторони"; 4) чи дотримано справедливий баланс інтересів сторін у спорі.
Обов`язково мають враховуватися інтереси іншої сторони спору, на користь якої прийнято рішення.
Водночас, на державу покладено позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до п.1 ст. 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чижов проти України", заява № 6962/02).
З огляду на вищевикладене, запроваджений процесуальними нормами права механізм розстрочення або відстрочення виконання судового рішення є винятковою мірою, який спрямований на досягнення кінцевої мети судового розгляду виконання ухваленого судом рішення, при цьому винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання відстрочки виконання судового рішення, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування.
Відтак, особа, яка подала заяву про розстрочку або відстрочку виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі.
Заборгованість ТОВ "ЗАХІД-СХІД-ЕНЕРГО+" перед ТОВ "ВОЛИНЬ ТРЕЙД-ПАК" становить 59 324,00 грн.
Разом з цим, матеріали справи свідчать про важкий фінансовий стан підприємства боржника, що підтверджується бухгалтерською довідкою, відповідно до якої у ТОВ "ВОЛИНЬ ТРЕЙД-ПАК" наявний збиток в сумі 108 400 грн.
Також, відповідно до витягу з наказу №15 від 29.03.2024 вбачається, що ТОВ "ЗАХІД-СХІД-ЕНЕРГО+" тимчасово припинило дію трудових договорів без збереження заробітної плати у зв`язку із неможливістю здійснення діяльності підприємства.
Суд зазначає, що заходи з примусового стягнення погіршать і без того скрутне майнове становище боржника та фактично призведе до нездатності здійснювати фінансове забезпечення виробничої діяльності, можливо зумовить проведення процедури банкрутства, що в свою чергу, враховуючи важливе соціальне значення установи, є недопустимим.
З огляду на викладене, керуючись принципами розумності та справедливості, беручи до уваги матеріальні інтереси обох сторін, характер здійснюваної ними господарської діяльності, її суспільне значення, враховуючи необхідність дотримання балансу і рівноваги інтересів стягувача та боржника, а також зважаючи на те, що заявник наразі позбавлений можливості одночасно виконати рішення суду у зв`язку з своїм незадовільним, скрутним матеріальним (фінансовим) станом, що знайшло своє підтвердження матеріалами справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви боржника та розстрочення виконання судового наказу Господарського суду Рівненської області від 19.08.2024 у справі №918/740/24 терміном на 7 (сім) місяців шляхом здійснення платежів на розрахунковий рахунок стягувача у сумі 59 626,80 грн.
Суд звертає увагу, що передбачена процесуальним законом можливість розстрочення виконання судового рішення жодним чином не звільняє сторону боржника від виконання взятих на себе зобов`язань та виконання безспірних вимог стягувача, проте, надає сторонам можливість врегулювати фінансові питання зі зменшенням ризику негативних наслідків для обох сторін.
Керуючись ст. 233-235, 254-255, 331 ГПК України, суд
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальностю "ЗАХІД-СХІД-ЕНЕРГО+" про розстрочення виконання судового наказу - задовольнити.
- до 29.09.2024 8 518 грн 12 коп.;
- до 29.10.2024 8 518 грн 12 коп.;
- до 29.11.2024 8 518 грн 12 коп.;
- до 29.12.2024 8 518 грн 11 коп.;
- до 29.01.2025 8 518 грн 11 коп.;
- до 28.02.2025 8 518 грн 11 коп.;
- до 29.03.2025 8 518 грн 11 коп.
Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 235 ГПК України з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Ю.Г. РОМАНЮК