РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.07.2024Справа № 910/13240/22 (910/15247/23)

За позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Приватного акціонерного товариства "Завод "Кузня на Рибальському" (04176, м. Київ, вул. Електриків, 26)

про стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 108 619,24 грн.

В межах справи № 910/13240/22

За заявою ОСОБА_2

до Приватного акціонерного товариства "Завод "Кузня на Рибальському"

про банкрутство

Суддя Чеберяк П.П.

Представники сторін:

Позивач ОСОБА_1 , Гудзь О.В. - представник

Від відповідача не з`явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В провадженні Господарського суду м. Києва перебуває справа № 910/13240/22 за заявою ОСОБА_2 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Завод "Кузня на Рибальському" на стадії процедури розпорядження майном, введеної ухвалою Господарського суду м. Києва від 19.12.2022.

28.09.2023 до Господарського суду м. Києва звернулась ОСОБА_1 з позовом до Приватного акціонерного товариства "Завод "Кузня на Рибальському" про стягнення заробітної плати в розмірі 4 563,84 грн. та середнього заробітку в розмірі 104 055,40 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 09.10.2023 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

08.11.2023 до Господарського суду м. Києва надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 13.11.2023 прийнято позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Завод "Кузня на Рибальському" про стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 108 619,24 грн. до розгляду в межах справи № 910/13240/22 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Завод "Кузня на Рибальському", постановлено позовну заяву розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

30.11.2023 до Господарського суду м. Києва надійшов відзив відповідача на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 25.01.2024 розгляд справи призначено на 13.03.2024.

Судове засідання 13.03.2024 не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Чеберяка П.П. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 21.03.2024 розгляд справи призначено на 29.04.2024.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 29.04.2024 розгляд справи відкладено на 17.06.2024.

У судовому засіданні 17.06.2024 оголошено перерву до 29.07.2024.

26.06.2024 до Господарського суду м. Києва надійшла заява позивача про зменшення розміру позовних вимог.

У судовому засіданні 29.07.2024 позивач надав пояснення по суті позову та підтримав його в повному обсязі, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 працювала в Приватному акціонерному товаристві "Завод "Кузня на Рибальському" на посаді провідного інспектора відділу режиму та безпеки № 876 та була звільнена за власним бажанням 05.09.2022, що підтверджується записом в трудовій книжці та наказом (розпорядженням) по відділу по роботі з персоналом про звільнення працівників № 16/ктр. Від 09.09.2022.

Заборгованість відповідача перед позивачем з виплати заробітної плати станом на момент звільнення становила 5 188,69 грн., з яких: заборгованість з виплати заробітної плати за березень 2022 року розмірі 4 563,84 грн., а також компенсація за 3 дні невикористаної відпустки в розмірі 624,85 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками Приватного акціонерного товариства "Завод "Кузня на Рибальському" за вих. № 1/31 від 21.02.2024 та за вих. № 1/32 від 21.02.2024.

У відзиві на позовну заяву відповідач заперечив щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості з виплати заробітної плати з посиланням на пропущення позивачем строку, встановленого ст. 233 Кодексу законів про працю України.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, позивачем було подано клопотання про поновлення строку на звернення до суду, яке мотивоване тим, що відповідачем не було надано письмового повідомлення про нараховані та виплачені суми при звільненні, що унеможливлювало встановлення дати початку відліку строку звернення до суду згідно ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу законів про працю України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. У ч.1 ст. 1Закону України "Про оплату праці", який є спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює правовідносини у сфері оплати праці, міститься аналогічне визначення поняття "заробітна плата".

Конституційний Суд України в рішенні 1-18/2013 від 15.10.2013 року зазначив, що винагорода за виконану працівником роботу є джерелом його існування та має забезпечувати для нього достатній, гідний життєвий рівень. Це визначає обов`язок держави створювати належні умови для реалізації громадянами права на працю, оптимізації балансу інтересів сторін трудових відносин, зокрема, шляхом державного регулювання оплати праці.

Відповідно до положень ст. 97 Кодексу законів про працю України власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами.

Оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Згідно з частиною 1 статті 116 Кодексу законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача, які складають заборгованість із виплати заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку в загальному розмірі 5 188,69 грн.

Зважаючи на те, що відповідачем не здійснено повний розрахунок з позивачем при звільненні, останнім заявлено вимоги, які складають середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 06.09.2022 до 06.03.2023, який, згідно заяви про зменшення розміру позовних вимог, становить 48 915,20 грн.

Статтею 47 Кодексу законів про працю України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 ст. 116 Кодексу законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 24.12.1999 № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

За змістом ст. 117 Кодексу законів про працю України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника.

За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не відноситься до неустойки та не є санкцією за невиконання грошового зобов`язання. Це компенсаційна виплата за порушення права на оплату праці, яка нараховується у розмірі середнього заробітку та на яку не поширюється дія мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Таким чином, з огляду на викладені обставини та наведені норми суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 48 915,20 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмету спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному зверненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Завод "Кузня на Рибальському" (04176, м. Київ, вул. Електриків, 26; ідентифікаційний код 14312364) на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість з виплати заробітної плати в розмірі 4 563 (чотири тисячі п`ятсот шістдесят три) грн. 84 коп., компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 624 (шістсот двадцять чотири) грн. 85 коп., середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 48 915 (сорок вісім тисяч дев`ятсот п`ятнадцять) грн. 20 коп., судовий збір в розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. Копію рішення направити сторонам та розпоряднику майна боржника.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 19.08.2024.

Суддя П.П. Чеберяк