ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26.08.2024м. СумиСправа № 920/11/24

Господарський суд Сумської області у складі судді Жерьобкіної Є.А.,

за участю секретаря судового засідання Павлючок І.М.

розглянувши заяву Фізичної особи підприємця Соломахи Володимира Миколайовича про розстрочення виконання рішення суду у справі № 920/11/24 (вх. № 3447 від 31.07.2024) та матеріали справи № 920/11/24:

за позовом Сумської міської ради (40030, м. Суми, м-н Незалежності, буд. 2, )

до відповідача Фізичної особи підприємця Соломахи Володимира Миколайовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення 132104 грн 69 коп.

Представники учасників справи в судове засідання не з`явились

Рішенням від 06.03.2024 Господарський суд Сумської області у справі № 920/11/24 позов задовольнив частково; стягнув з Фізичної особи підприємця Соломахи Володимира Миколайовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Сумської міської ради (40030, м. Суми, м-н Незалежності, буд. 2, ) 103760 грн 81 коп.; стягнув з Фізичної особи підприємця Соломахи Володимира Миколайовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Департамента забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради (40009, м. Суми, вул. Садова, буд. 33, ) 2684 грн 00 коп. витрат зі сплати судового збору.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.06.2024 залишено без задоволення апеляційні скарги ФОП Соломахи В.М. та Сумської міської ради, рішення Господарського суду Сумської області від 06.03.2024 залишено без змін.

22.07.2024 на виконання рішення Господарського суду Сумської області від 06.03.2024, яке набрало законної сили 13.06.2024, Господарський суд Сумської області видав відповідні накази.

31.07.2024 до суду надійшла заява Фізичної особи підприємця Соломахи Володимира Миколайовича про розстрочення виконання рішення суду у справі № 920/11/24 (вх. № 3447 від 31.07.2024), відповідно до якої відповідач просить суд розстрочити виконання рішення суду від 06.03.2024 на вісім місяців за наступним графіком: 12970 грн 11 коп. до 31.08.2024, 12970 грн 11 коп. до 30.09.2024, 12970 грн 11 коп. до 31.10.2024, 12970 грн 11 коп. до 30.11.2024, 12970 грн 11 коп. до 31.12.2024, 12970 грн 11 коп. до 31.01.2025, 12970 грн 11 коп. до 28.02.2025, 12970 грн 11 коп. до 31.01.2025 .

Відповідно до ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

У період з 01.07.2024 до 22.07.2024 суддя Жерьобкіна Є.А. перебувала у відпустці.

Враховуючи усунення обставин, які унеможливлювали розгляд заяви, закінчення відпустки судді Жерьобкіної Є.А., станом на 22.07.2024 суд визначив дату судового засідання для розгляду заяви про відстрочення виконання рішення.

Ухвалою від 01.08.2024 Господарський суд Сумської області прийняв заяву (вх. № 3447 від 31.07.2024) Фізичної особи підприємця Соломахи Володимира Миколайовича про розстрочення виконання рішення суду у справі № 920/11/24 до розгляду; призначив розгляд заяви (вх. № 3447 від 31.07.2024) у судове засідання з повідомлення сторін на 12.08.2024, 11:00.

12.08.2024 розгляд справи не відбувся, у зв`язку з тим, що у період з 02.08.2024 до 16.08.2024 суддя Жерьобкіна Є.А. перебувала у відпустці.

Враховуючи усунення обставин, які унеможливлювали розгляд заяви, закінчення відпустки судді Жербобкіної Є.А., станом на 19.08.2024, суд визначив іншу дату судового засідання.

Ухвалою від 20.08.2024 Господарський суд Сумської області призначив розгляд заяви Фізичної особи підприємця Соломахи В.М. про розстрочення виконання рішення суду у справі № 920/11/24 (вх. № 3447 від 31.07.2024) у судове засідання з повідомленням сторін на 26.08.2024, 14:00.

Розглянувши подану заяву відповідача, надані документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується зазначена заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення заяви, господарський суд установив:

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову. Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Згідно з зазначеною нормою, надання заявнику відстрочення або розстрочення виконання рішення є правом господарського суду, при цьому, закон не обмежує це право точним переліком господарських спорів або обставин, за яких суд має право надання відстрочки, проте визначальним фактором при наданні відстрочки є винятковість цих випадків та їх об`єктивний вплив на виконання судового рішення.

Як вбачається з вищевказаної норми, питання задоволення заяви сторони у справі про відстрочення або розстрочення виконання рішення суду вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з особливого характеру обставин справи, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.

Підставою для відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (частини третя, четверта статі 331 ГПК України).

Таким чином, для застосування передбачених цією нормою заходів, суду необхідно встановити чи є у наявності обставини, що ускладнюють чи роблять неможливим виконання рішення у справі. Крім того, розглядаючи питання про розстрочення виконання рішення суду, господарський суд повинен врахувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи. При вирішенні заяв про відстрочення або розстрочення виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду.

У той же час, зважаючи на те, що 1) виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012); 2) невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012); 3) відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини (надалі - Суд) право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція), було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (справа Горнсбі проти Греції (Hornsby v. Сгеесе), від 19 березня 1997 року, пункт 40, ReportsofJudgmeNtsaNdDecisioNs 1997-II); 4) за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції права (справа ІммобільяреСаффі проти Італії, № 22774/93, пункт 74, ЕСНR 1999-V), а також беручи до уваги, те, що існування заборгованості, підтверджене обов`язковими та такими, що підлягають виконанню, судовими рішеннями, надає особі, на чию користь воно було винесено, легітимні сподівання на те, що заборгованість буде йому сплачено та така заборгованість становить майно цієї особи у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції (справа Пономарьов проти України від 3 квітня 2008 року, заява № 3236/03, пункт 43), Вищий господарський суд України вважає, що з метою недопущення порушення гарантованих Конституцією України та Конвенцією права на справедливий суд та права на повагу до приватної власності суд, який надає відстрочку у виконанні рішення, у кожному конкретному випадку повинен встановити: 1) чи затримка у виконанні рішення зумовлена особливими і непереборними обставинами; 2) чи передбачена домовленістю сторін чи у національному законодавстві компенсація потерпілій стороні за затримку виконання рішення, ухваленого на його користь судового рішення, та індексації присудженої суми; 3) чи не є період виконання рішення надмірно тривалим для стягувача, як потерпілої сторони; 4) чи дотримано справедливий баланс інтересів сторін у спорі.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують при розгляді Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі Чижов проти України зазначено, що на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до параграфу 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

У рішенні ЄСПЛ у справі Савіцький проти України від 26.07.2012 зазначено, що право на суд, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок.

Необґрунтована тривала затримка виконання обов`язкового рішення може суперечити Конвенції. Саме на державу покладається обов`язок забезпечення того, щоб остаточні рішення, постановлені проти її органів або організацій чи підприємств, якими вона володіє або які вона контролює, були виконані відповідно до вищезазначених вимог Конвенції. Держава відповідає за виконання остаточних рішень, якщо органи влади контролюють обставини, що блокують або перешкоджають їхньому повному та своєчасному виконанню.

При цьому, розстрочення виконання рішення суду - це не спосіб уникнути відповідальності, а, навпаки, це організація та створення умов для подальшого виконання рішення суду, покращення фінансового стану відповідача, виконання ним зобов`язань як перед позивачем, так і перед третіми особами.

Положення частини п`ятої статті 331 Господарського процесуального кодексу України передбачають, що розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання, у зв`язку з чим суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 86 вказаного Кодексу, і за наявності обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, господарський суд має право відстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Вирішуючи питання про відстрочення або розстрочення виконання рішення, господарський суд враховує ступінь вини відповідача у виникненні спору, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч. 4 ст. 331 ГПК України).

Особа, яка подала заяву про відстрочення виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у даній справі.

Так, в силу приписів ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Подані сторонами докази мають бути належними, допустимими, достовірними, достатніми (ст. 76-79 ГПК України).

Згідно із ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, звертаючись до господарського суду із заявою про розстрочення виконання рішення суду, ФОП Соломаха В.М. посилається на скрутне матеріальне становище в умовах воєнного стану, неотримання доходів за 2023 рік підприємницької діяльності, відсутність коштів на банківському рахунку, що надавало б можливість одноразово погасити суму боргу за рішенням суду. Заявник вказує на те, що стягнення боргу в примусовому порядку призведе до арешту коштів та майна відповідача, що позбавить можливості продовження діяльності.

На підтвердження вказаних в заяві обставин, відповідач надає виписку по рахунку за 2024 рік, відомість про суми нарахування доходу, податкову декларацію.

Враховуючи вищевикладені обставини, заявник просить суд розстрочити виконання рішення Господарського суду Сумської області від 06.03.2024 у справі № 920/11/24, яке набрало законної сили 13.06.2024, на вісім місяців за наступним графіком: 12970 грн 11 коп. до 31.08.2024, 12970 грн 11 коп. до 30.09.2024, 12970 грн 11 коп. до 31.10.2024, 12970 грн 11 коп. до 30.11.2024, 12970 грн 11 коп. до 31.12.2024, 12970 грн 11 коп. до 31.01.2025, 12970 грн 11 коп. до 28.02.2025, 12970 грн 11 коп. до 31.01.2025 .

Суд приймає до уваги скрутне фінансове становище заявника, а також те, що задоволення заяви не вплине на права позивача, а лише визначить порядок виконання рішення суду.

З урахуванням вищевикладеного та з метою забезпечення балансу інтересів як позивача, так і відповідача, суд дійшов висновку, що розстрочення виконання рішення суду надасть можливість ФОП Соломахи В.М. продовжувати здійснювати господарську діяльність та погасити існуючу заборгованість перед позивачем.

Враховуючи вищевикладені обставини, а також матеріальні інтереси сторін, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви відповідача про розстрочення виконання рішення у справі № 920/11/24 на 4 місяці. В іншій частині, у задоволенні заяви ФОП Соломахи В.М., суд відмовляє.

Керуючись ст. 234, 235, ч. 5 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Фізичної особи підприємця Соломахи Володимира Миколайовича про розстрочення виконання рішення у справі № 920/11/24 (вх. № 3447 від 31.07.2024) задовольнити частково.

2. Розстрочити виконання рішення Господарського суду Сумської області від 06.03.2024 у справі № 920/11/24 про стягнення з ФОП Соломахи Володимира Миколайовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Сумської міської ради (40030, м. Суми, м-н Незалежності, буд. 2, ) 103760 грн 81 коп., протягом 4 (чотирьох) місяців рівними платежами, встановивши наступний графік погашення заборгованості: до 30.09.2024 25940 грн 20 коп., до 31.10.2024 25940 грн 20 коп., до 30.11.2024 25940 грн 20 коп., до 31.12.2024 25940 грн 21 коп.

3. У задоволенні заяви Фізичної особи підприємця Соломахи Володимира Миколайовича про розстрочення виконання рішення у справі № 920/11/24 (вх. № 3447 від 31.07.2024) в іншій частині відмовити.

4. Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 255-257 Господарського процесуального кодексу України. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвала підписана суддею 02.09.2024.

Згідно ч. 3 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду є виконавчим документом та дійсна для пред`явлення протягом трьох років з наступного дня після набрання ухвалою законної сили.

Суддя Є.А. Жерьобкіна