ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

27 серпня 2024 р. Справа № 902/90/21

Господарський суд Вінницької області у складі: головуючий суддя Тісецький С.С., секретар судового засідання Розгон Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в режимі відеоконференції матеріали у справі

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Право О.П." (вул.Пирогова, 76Б, офіс. 132, м. Вінниця, 21037; )

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Конкорд" (вул. Заводська, 1, с. Северинівка, Жмеринський р-н, Вінницька обл., 23126; )

про визнання банкрутом

за участю :

арбітражний керуючий Багінський А.О.

ГУ ДПС у Вінницькій області: Островерх Р.В.

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа №902/90/21 за заявою ТОВ "Юридична фірма "Право О.П." до ТОВ "Конкорд" про банкрутство.

Ухвалою суду від 03.03.2021 року, зокрема, відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ "Конкорд"; введено процедуру розпорядження майном боржника.

05.03.2021 року на веб-сайті ВГСУ оприлюднено повідомлення про відкриття провадження у справі № 902/90/21 про банкрутство ТОВ "Конкорд", встановлено строк на подання заяв кредиторів з вимогами до боржника - протягом тридцяти днів з дня офіційного оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Ухвалою від 16.04.2024 року продовжено строк процедури розпорядження майна у справі № 902/90/21 про банкрутство ТОВ "Конкорд" та повноважень арбітражного керуючого (розпорядника майна) Багінського А.О. до 18.06.2024 року. Призначено справу до розгляду в підсумковому судовому засіданні на 18.06.2024 року.

30.05.2024 року до суду від Головного управління ДПС у Вінницькій області надійшла заява б/н від 29.05.2024 року (вх.№01-36/573/24) про визнання кредиторських вимог до боржника в розмірі 455 987,81 грн. у справі №902/90/21.

Ухвалою від 03.06.2024 року вказану заяву призначено до розгляду на 27.08.2024 року.

02.08.2024 року до суду від арбітражного керуючого Багінського А.О. надійшла заява/результат розгляду вимог кредитора Головного управління ДПС у Вінницькій області б/н від 02.08.2024 року, де розпорядник майна повідомляє про невизнання заявлених до боржника вимог, з посиланням на сплив строку, передбаченого ст. 102 ПК України.

26.08.2024 року до суду від Головного управління ДПС у Вінницькій області надійшла відповідь на відзив б/н від 26.08.2024 року.

В судове засідання на визначену дату з`явились арбітражний керуючий та представник заявника. Інші учасники провадження у даній справі правом участі в судовому засіданні не скористались.

В ході розгляду справи представник заявника надав пояснення щодо обставин, викладених у заяві про визнання кредиторських вимог до боржника, підтримав її вимоги та просив задоволити; також надав пояснення щодо обставин, наведених у відповіді на відзив.

Арбітражний керуючий визнав заявлені до боржника грошові вимоги.

Суд, заслухавши представників сторін, розглянувши заяву ГУ ДПС у Вінницькій області про визнання кредиторських вимог до боржника, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановив наступне та дійшов такого висновку.

Так, за змістом заяви та наявних матеріалів справи, вбачається, що станом на 29.05.2024 року до ТОВ "Конкорд" існують не заявлені конкурсні кредиторські вимоги у розмірі 455 987,81 грн, які складаються з наступних платежів:

податок на прибуток 348 213,73 грн., з яких: 195 479,00 грн. - основний платіж, 69 703,00 грн. - штрафна санкція, 83 031,73 грн. - пеня;

податок на додану вартість 107 774,08 грн., з яких: 16 149,00 грн. - основний платіж, 89 370,33 грн. - штрафна санкція, 2 254,75 грн. - пеня

Отже, загальна сума конкурсних кредиторських вимог ГУ ДПС у Вінницькій області, що підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів складає 455 987,81 грн, з яких: основний платіж 211 628,0 0грн, штрафна санкція та пеня 244 359,81 грн.

Заборгованість із податку на прибуток підтверджується Карткою особового рахунку, податковим повідомленням-рішенням № від 31.01.2024 року, розрахунком фінансових (штрафних) санкцій, розрахунком пені, актом документальної позапланової виїзної перевірки №422/02-32-07-11/30870553 від 10.01.2024 року.

Заборгованість із податку на додану вартість підтверджується Карткою особового рахунку, податковим повідомленням-рішенням № від 31.01.2024 року, податковим повідомленням-рішенням № від 31.01.2024 року, розрахунком фінансових (штрафних) санкцій, розрахунком пені, актом документальної позапланової виїзної перевірки №422/02-32-07-11/30870553 від 10.01.2024 року.

Зі змісту акту документальної позапланової виїзної перевірки №422/02-32-07-11/30870553 від 10.01.2024 року та податкових повідомлень-рішень № від 31.01.2024 року, № від 31.01.2024 року, № від 31.01.2024 року вбачається, що моментом виникнення заявлених кредиторських вимог є 2017-2020 роки, тобто до порушення провадження у справі №902/90/21 про банкрутство ТОВ "Конкорд".

У відповіді на відзив, заявник також зазначає наступне.

Податковим повідомленням-рішенням № від 31.01.2024 року ТОВ "Конкорд" нараховано грошового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 278 811 грн. основного платежу та 69703 грн. - штрафної санкції. Згідно розрахунку фінансових санкцій до вказаного податкового повідомлення-рішення вбачається, що нарахування грошового зобов`язання здійснено у зв`язку з розбіжностями виявленими у податкових деклараціях від 22.02.2018 року та від 28.02.2019 року.

Так, ТОВ "Конкорд" подано податкову декларацію з податку на прибуток за 2017 рік - 22.02.2018 року, за 2018 рік - 28.02.2019 року.

Згідно п.102.1. ст.102 ПКУ контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки відповідно до статей 39 і 39-2, застосування вимог пункту 141.4 статті 141 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/ або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до абз. 10 п. 52-2, підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідних положень" Податкового кодексу України встановлено, що на період з 18.03.2020 по останній календарний день місяця, в якому завершується дія карантину у зв`язку з поширенням на території України коронавірусної хвороби (СОVID-19), перебіг строків давності, встановлених ст.102 цього Кодексу зупиняється. Дану позицію підтверджено у Постанові Верховного Суду від 23.12.2022 року у справі №140/12235/21.

Дія карантину у зв`язку з поширенням на території України коронавірусної хвороби (СОVID-19) діяла до 01.07.2023 року, а тому строк передбачений п.102.4 ст. 102 ПК України було зупинено до 31.07.2023 року (останній календарний день місяця, в якому завершилася дія карантину).

Отже, оскільки ТОВ "Конкорд" подано декларацію з податку на прибуток 22.02.2018 року та 28.02.2019 року то право на проведення перевірки протягом 1095 днів виникло з 22.02.2018 року та з 28.02.2019 року, однак в силу абз. 10 п. 52-2, підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідних положень" Податкового кодексу України, такий термін був зупинений з 18.03.2020 року і поновився лише з 01.08.2023 року.

Шляхом підрахунку кількості днів, які пройшли з 22.02.2018 року по 18.03.2020 року та з 01.08.2023 року по 10.01.2024 року (дата акту перевірки), можна дійти висновку про сплив 917 днів з дати подання декларації, що говорить про дотримання контролюючим органом строків передбачених ст.102 ПК України.

Шляхом підрахунку кількості днів, які пройшли з 28.02.2019 року по 18.03.2020 року та з 01.08.2023 року по 10.01.2024 року (дата акту перевірки), можна дійти висновку про сплив 546днів з дати подання декларації, що говорить про дотримання контролюючим органом строків передбачених ст.102 ПК України.

Пеня за вказане порушення нарахована за період з 12.03.2018 року по 29.02.2020 року, що підтверджується розрахунком пені доданим до заяви про визнання конкурсних кредиторських вимог.

Податковим повідомленням-рішенням № від 31.01.2024 року ТОВ "Конкорд" нараховано грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 16149 грн. основного платежу та 4037 грн. - штрафної санкції. Згідно розрахунку фінансових санкцій до вказаного податкового повідомлення-рішення вбачається, що нарахування грошового зобов`язання здійснено у зв`язку з розбіжностями виявленими у податкових деклараціях від 16.04.2019 року та від 19.06.2019 року.

Так, ТОВ "Конкорд" подано податкову декларацію з податку на додану вартість за березень 2019 року - 16.04.2019 року, за травень 2019 року - 19.06.2019 року.

Отже, оскільки ТОВ "Конкорд" подано декларацію з податку на додану вартість 16.04.2019 року та 19.06.2019 року то право на проведення перевірки протягом 1095 днів виникло з 16.04.2019 року та з 28.02.2019 року, однак в силу абз. 10 п. 52-2, підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідних положень" Податкового кодексу України, такий термін був зупинений з 18.03.2020 року і поновився лише з 01.08.2023 року.

Шляхом підрахунку кількості днів, які пройшли з 16.04.2019 року по 18.03.2020 року та з 01.08.2023 року по 10.01.2024 року (дата акту перевірки), можна дійти висновку про сплив 499 днів з дати подання декларації, що говорить про дотримання контролюючим органом строків передбачених ст.102 ПК України.

Шляхом підрахунку кількості днів, які пройшли з 19.06.2019 року по 18.03.2020 року та з 01.08.2023 року по 10.01.2024 року (дата акту перевірки), можна дійти висновку про сплив 435 днів з дати подання декларації, що говорить про дотримання контролюючим органом строків передбачених ст.102 ПК України.

Пеня за вказане порушення нарахована за період з 02.05.2019 року по 29.02.2020 року, що підтверджується розрахунком пені доданим до заяви про визнання конкурсних кредиторських вимог.

Повідомленням-рішенням № від 31.01.2024 року ТОВ "Конкорд" нараховано грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 85333,33 грн. - штрафної санкції. Згідно розрахунку фінансових санкцій до вказаного податкового повідомлення-рішення вбачається, що нарахування грошового зобов`язання здійснено у зв`язку з тим, що ТОВ "Конкорд" не було складено та не зареєстровано в ЄРПН податкових накладених за період з червня по листопад 2020року. На сторінках 50-52 акту перевірки №422/02-32-07-11/30870553 від 10.01.2024 року зазначено, що ТОВ "Конкорд" задекларовано зобов`язання по взаємовідносинах з ТОВ "Лайфсел" () за червень - листопад 2020 року, а саме: за червень 2020 року в сумі ПДВ 666,67 грн, податкова декларація від 18.11.2020 року, за липень 2020 року в сумі ПДВ 666,67 грн, податкова декларація від 17.11.2020 року, за серпень 2020 року в сумі ПДВ 666,67 грн, податкова декларація від 18.09.2020 року, за вересень 2020 року в сумі ПДВ 666,67 грн, податкова декларація від 20.10.2020 року, за жовтень 2020 року в сумі ПДВ 666,67 грн, податкова декларація від 17.11.2020 року, за листопад 2020 року в сумі ПДВ 666,67 грн, податкова декларація від 17.12.2020 року, а також по взаємовідносинах з ТОВ "Алдея" () за жовтень 2020 року в сумі ПДВ 166 666,67 грн, податкова декларація від 17.11.2020 року

Шляхом підрахунку кількості днів, які пройшли з 01.08.2023 року по 10.01.2024 року (оскільки з 18.03.2020 року по 01.08.2023 року термін було зупинено), можна дійти висновку про сплив 162 днів з дати подання декларацій, що говорить про дотримання контролюючим органом строків передбачених ст.102 ПК України.

Враховуючи викладене, заявник просить суд визнати грошові вимоги до боржника в розмірі 455 987,81 грн., з яких: основного платежу - 211 628,00 грн. та 244 359,81 грн. штрафних санкцій та пені.

На підтвердження обставин, викладених у кредиторській заяві, заявником додано відповідні письмові докази.

Також, суд зазначає, що на момент розгляду справи, до суду не надано доказів щодо погашення боржником заборгованості перед заявником або ж доказів в спростування заявлених вимог.

При цьому, як зазначено вище, в судовому засіданні арбітражним керуючим було визнано заявлені ГУ ДПС у Вінницькій області вимоги.

З врахуванням встановлених обставин, суд дійшов таких висновків.

Частиною 1 ст. 2 ГПК України, визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Частина 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) передбачає, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За змістом ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 4 ст. 236 ГПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За змістом постанови Верховного Суду від 01.12.2022 року у справі № 918/1154/21, розглядаючи кредиторські вимоги, суд має належним чином дослідити сукупність поданих заявником доказів (договори, накладні, акти, судові рішення, якими вирішено відповідний спір, тощо), перевірити їх, надати оцінку наявним у них невідповідностям (за їх наявності), та аргументам, запереченням щодо цих вимог з урахуванням чого з`ясувати, чи є відповідні докази підставою для виникнення у боржника грошового зобов`язання (аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 21.06.2022 у справі № 902/90/21).

Водночас, заявник сам визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги (постанови Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі №910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16).

Проте, обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство. Під час розгляду заявлених грошових вимог суд користується правами та повноваженнями наданими йому процесуальним законом. Суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора (подібні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 18.04.2018 у справі № 914/1126/14, від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 02.06.2022 у справі № 917/1384/20).

За змістом ст. 1 КУзПБ, грошове зобов`язання (борг) - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви.

Кредитор - кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Статтею 67 Конституції України встановлений обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно п. 1.1 ст. 1 Податкового кодексу України (далі - ПК України), податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

За змістом підпункту 41.1.1. п. 41.1. ст. 41 ПК України, контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Згідно п. 41.4. ст. 41 ПК України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Згідно пп. 14.1.39. п. 14.1 ст. 14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Згідно з пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Підпунктом 56.17.5 п. 56.17 ст. 56 ПК України визначено, що день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків, крім випадку, передбаченого підпунктом 108-1.2.2 пункту 108-1.2 статті 108-1 цього Кодексу.

Пунктом 56.18 ст. 56 ПК України передбачено, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Відтак, грошове зобов`язання платника податків для цілей здійснення адміністрування податків та зборів може існувати як узгоджене зобов`язання, набувши статусу податкового боргу після настання моменту його сплати, що надає податковому органу можливість здійснення заходів щодо стягнення суми такого зобов`язання, а також як неузгоджене зобов`язання, коли грошове зобов`язання існує, але заходи щодо адміністрування податків та зборів податковими органами не вживаються.

Разом з тим, неузгодженість суми грошового зобов`язання не означає, що зобов`язання не існує або може не враховуватися при зверненні із заявою про визнання кредиторських вимог відповідно до приписів законодавства про банкрутство (правова позиція викладена у постанові ВП ВС від 15.12.2020 у справі № 904/1693/19 (провадження №12-77гс20).

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду (постанова від 08.08.2023 по справі № 908/1954/21) підтримав позицію контролюючого органу, що для визначення статусу кредиторських вимог у справі про банкрутство має враховуватися насамперед момент виникнення вимоги, а не строк її виконання, відтак вимоги кредиторів, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство, є конкурсними незалежно від строку виконання грошових зобов`язань боржника.

Згідно п.102.1. ст.102 ПК України, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки відповідно до статей 39 і 39-2, застосування вимог пункту 141.4 статті 141 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/ або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до абз. 10 п. 52-2, підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідних положень" ПК України встановлено, що на період з 18.03.2020 по останній календарний день місяця, в якому завершується дія карантину у зв`язку з поширенням на території України коронавірусної хвороби (СОVID-19), перебіг строків давності, встановлених ст.102 цього Кодексу зупиняється.

Дану позиція також була підтримана Верховним Судом у постанові від 23.12.2022 року у справі №140/12235/21.

Дія карантину у зв`язку з поширенням на території України коронавірусної хвороби (СОVID-19) діяла до 01.07.2023 року (постанова КМУ від 27.06.2023 року № 651), а відтак строк передбачений п.102.4 ст. 102 ПК України було зупинено до 31.07.2023 року (останній календарний день місяця, в якому завершилася дія карантину), що в свою чергу свідчить про те, що заявником було дотримано визначений ст. 102 ПК України строк для проведення перевірки (враховуючи положення абз. 10 п. 52-2, підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідних положень" ПК України та період подання боржником декларацій).

Згідно ч.ч. 1,4,6 ст. 45 КУзПБ, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом.

Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду.

За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

Ухвала господарського суду набирає законної сили негайно після її оголошення, може бути оскаржена у встановленому цим Кодексом порядку та є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

Як зазначено раніше, ухвалою суду від 03.03.2021 року, зокрема, відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ "Конкорд"; введено процедуру розпорядження майном боржника.

05.03.2021 року на веб-сайті ВГСУ оприлюднено повідомлення про відкриття провадження у справі № 902/90/21 про банкрутство ТОВ "Конкорд", встановлено строк на подання заяв кредиторів з вимогами до боржника - протягом тридцяти днів з дня офіційного оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Заява Головного управління ДПС у Вінницькій області б/н від 29.05.2024 року (вх.№01-36/573/24) про визнання кредиторських вимог до боржника у справі №902/90/21 надійшла до суду 30.05.2023 року, тобто з пропуском строку, визначеного ч. 1 ст. 45 КУ з процедур банкрутства.

Відтак, враховуючи наведені вище обставини та положення закону, заява Головного управління ДПС у Вінницькій області б/н від 29.05.2024 року (вх.№01-36/573/24) про визнання кредиторських вимог до боржника у справі №902/90/21 підлягає задоволенню, а кредиторські вимоги в загальному розмірі 455 987,81 грн. - визнанню, з віднесенням їх до реєстру вимог кредиторів згідно положень ст. 64 КУ з процедур банкрутства.

Також, підлягають визнанню вимоги кредитора у розмірі 6 056,00 грн. - судового збору за подання заяви про визнання кредитором.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 9, 45, 64 КУ з процедур банкрутства, ст. ст. 2, 3, 18, 73-79, 86, 234, 235, 236 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Задоволити заяву Головного управління ДПС у Вінницькій області б/н від 29.05.2024 року (вх.№01-36/573/24) про визнання кредиторських вимог до боржника у справі № 902/90/21, повністю.

2. Визнати грошові вимоги Головного управління ДПС у Вінницькій області () до Товариства з обмеженою відповідальністю "Конкорд" (вул.Заводська, 1, с.Северинівка, Жмеринський р-н, Вінницька обл., 23126; ) в розмірі 455 987,81 грн., з яких: 211 628,00 грн. основного платежу (третя черга задоволення), 244 359,81 грн. - штрафні санкції, пеня (шоста черга задоволення); а також 6 056,00 грн. - судового збору за подання заяви про визнання кредитором у справі № 902/90/21 (перша черга задоволення).

3. Арбітражному керуючому (розпоряднику майна) Багінському А.О. внести відповідні кредиторські вимоги до реєстру вимог кредиторів ТОВ "Конкорд".

4. Копію ухвали направити до електронних кабінетів ЄСІТС та на відомі суду адреси електронної пошти: ТОВ "Юридична фірма "Право О.П." - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ТОВ "Конкорд" - ; ПП "Інвест Альянс" - і; ТОВ "Мега-Буд Україна" - , ІНФОРМАЦІЯ_6; представнику ТОВ "БУД-ВЕСТ-В" та ОСОБА_1 - адвокату Бардіній О.О. - ІНФОРМАЦІЯ_2 ; представнику ОСОБА_1 - адвокату Фурману В.В. - ІНФОРМАЦІЯ_3 ; Марамону Г.В. - ІНФОРМАЦІЯ_4 ; арбітражному керуючому Багінському А.О. - ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ГУ ДПС у Вінницькій області - .

Згідно ч. 6 ст. 45 КУ з процедур банкрутства, ухвала господарського суду набирає законної сили негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 ГПК України.

Суддя Тісецький С.С.

Віддрук. прим.:

1 - до справи.