РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2024Справа № 922/1588/24
Суддя Господарського суду міста Києва Чинчин О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕДІКАЛ АЛЬЯНС» (61044, Харківська обл., місто Харків, пр.Героїв Харкова, будинок 257, ідентифікаційний код юридичної особи 44164395)
до проТовариства з обмеженою відповідальністю «РАДІОМЕД» (03126, місто Київ, вул.Донця Михайла, будинок 25/89, квартира 101, ідентифікаційний код юридичної особи 38148669) розірвання договору та стягнення заборгованості у розмірі 529 831 грн. 61 коп.
Представники: без повідомлення представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕДІКАЛ АЛЬЯНС» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «РАДІОМЕД» (надалі також - «Відповідач») про розірвання договору та стягнення заборгованості у розмірі 529 831 грн. 61 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем його зобов`язань за Договором постачання медичного обладнання №17-02/2022 від 17.02.2022 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07.05.2024 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕДІКАЛ АЛЬЯНС» до Товариства з обмеженою відповідальністю «РАДІОМЕД» про розірвання договору та стягнення заборгованості у розмірі 529 831 грн. 61 коп. передано за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Відповідно до автоматичного розподілу справ Господарського суду міста Києва від 24.05.2024 року, справу №922/1588/24 передано до розгляду у складі судді Чинчин О.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.05.2024 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕДІКАЛ АЛЬЯНС» до Товариства з обмеженою відповідальністю «РАДІОМЕД» про розірвання договору та стягнення заборгованості у розмірі 529 831 грн. 61 коп. залишено без руху.

31.05.2024 року через систему «Електронний суд» від Позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.06.2024 року відкрито провадження у справі №922/1588/24, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

З метою повідомлення Сторін про розгляд справи Судом на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України ухвала суду про відкриття провадження у справі від 05.06.2024 року була направлена до електронного кабінету Позивача у порядку, визначеному законом, та рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу Відповідача, що підтверджується повідомленням про доставку електронного листа Позивачу та поверненням на адресу суду поштового конверту за закінченням встановленого терміну зберігання, надісланого на адресу Відповідача.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до інформації розміщеної на веб-сайті Міністерства юстиції України, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «РАДІОМЕД» є 03126, місто Київ, вул.Донця Михайла, будинок 25/89, квартира 101.

Суд зазначає, що Ухвала Господарського суду міста Києва у справі №922/1588/24 була направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «РАДІОМЕД», зазначену на веб-сайті Міністерства юстиції України.

Відповідно до статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Водночас, ухвали суду повернуті підприємством зв`язку на адресу суду із відмітками про закінчення терміну зберігання та відсутність адресата за вказаною адресою.

Відповідно до п.п. 91, 117, 116 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, інформація про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу надсилається адресату у вигляді смс-повідомлення за номером мобільного телефону, зазначеним на поштовому відправленні, поштовому переказі, а у разі відсутності номера мобільного телефону - шляхом вкладення до абонентської поштової скриньки бланку повідомлення встановленого зразка.

Після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення, поштові перекази повертаються відправнику.

У разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження, відправлення "EMS" - 14 календарних днів, міжнародні поштові перекази - відповідно до укладених угод.

При цьому, відповідно до п. 99-1 вказаних Правил рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка". Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка", працівник поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за вказаною адресою", яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

Таким чином, факт не звернення Відповідача для отримання листів до підприємства зв`язку протягом місяця та повернення останніх на адресу суду за закінченням терміну зберігання, застосовуючи принцип аналогії закону, свідчить про те, що Відповідач відсутній за вказаною адресою, тому Суд вважає судові рішення врученими в порядку ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України. При цьому, Суд зазначає, що жодної іншої адреси або адреси електронної пошти відповідача суду не повідомлено.

Крім того, за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи вищевикладене, Суд зазначає, що Відповідач має доступ до судових рішень та мав можливість ознайомитись з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що Відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, Суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

17.02.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕДІКАЛ АЛЬЯНС» (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «РАДІОМЕД» (Постачальник) було укладено Договір постачання медичного обладнання №17-02/2022, відповідно до умов якого Постачальник зобов?язується передати у власність Покупця колишнє в експлуатації Обладнання медичного призначення, номенклатура, комплектність, кількість, технічний стан та експлуатаційні характеристики якого вказані в специфікації, що міститься в Додатку №1 до Договору (далі - «Обладнання»), зробити його установку, монтаж і наладку для 100% готовності до роботи і нормальної експлуатації (далі - «роботи»), за умови дотримань сторонами всіх умов Договору, а Покупець зобов?язується прийняти Обладнання сплатити за нього всю суму передбачену цим Договором. (а.с.14-17)

Згідно з п.2.1 Договору вартість Обладнання відповідає фіксованій сумарній вартості в євро: 328 800,00 євро (триста двадцять вісім тисяч вісімсот євро, 00 цент.), та на дату укладання даного договору в національній валюті складає 10 552 671,60 гривень (десять мільйонів п?ятсої п?ятдесят дві тисячі шістсот сімдесят одна гривня, 60 копійок) включно з ПДВ 7% 690 361,69 грн. Розрахунок здійснюється відповідно до безготівкового значення курсу продажу Української Міжбанківської Валютної Біржі (УМВБ) євро - гривня, (сайт: https://minfin.com.ua/currency/mb/eur/), який на дату та час (десята година 00 хвилин) укладання Договору становить: 32,0945 грн за 1 євро.

Вартість Обладнання визначена на умовах DDP Україна, м. Харків, просп. Ювілейний, 56 (п. 3.1 Договору), ІНКОТЕРМС, редакція 2010 року, та включає вартість упаковки, тари, маркування, завантаження, перевезення Обладнання.

Відповідно до п.2.2 Договору оплата повної вартості Обладнання, згідно п.2.1, здійснюється Покупцем на умовах даного Договору. Вартість Обладнання у національній валюті України повинна бути відкоригована з урахуванням зміни безготівкового значення курсу продажу УМВБ євро до гривні на дату оплати і перерахована Покупцем на розрахунковий рахунок Постачальника наступним чипом:

1-й етап: попередня оплата у розмірі 5% від повної вартості, згідно п. 2.1. даного Договору, що становить еквівалент 16 440 євро, та відповідає перерахованій сумі в гривнях, згідно курсу УМВБ євро

- гривня на дату оплати. Даний етап оплати проводиться протягом 3-трьох робочих днів з дати підписання даного Договору.

2-й етап: оплата у розмірі 55% від повної вартості, згідно п. 2.1. даного Договору, що становить еквівалент 180 840 євро, та відповідає перерахованій сумі в гривнях, згідно курсу УМВБ євро - гривня на дату оплати. Даний етап оплати здійснюється протягом одного робочого дня після обрання та затвердження обраного обладнання з боку покупця, та огляду обладнання в країні його знаходження.

3-й етап: оплата у розмірі 20% від повної вартості, згідно п. 2.1. даного Договору, що становить еквівалент 65 760 євро, та відповідає перерахованій сумі в гривнях, згідно курсу УМВБ євро - гривня на дату оплати. Сплачується протягом трьох робочих днів з дати отримання від Постачальника копії митної декларації.

4-й етап: у розмірі 20% від повної вартості, згідно п. 2.1. даного Договору, що становить еквівалент

65 760 євро, та відповідає перерахованій сумі в гривнях, згідно курсу УМВБ євро - гривня на дату оплати. Даний етап оплати здійснюється рівними частинами протягом 6 місяців з дати ввезення обладнання на територію України. Перший внесок здійснюється через 30 календарних днів с дати оформлення митної декларації.

Пунктом 2.6 Договору передбачено, що право власності на Обладнання переходить до Покупця після фактичного отримання обладнання, підписання Сторонами видаткових накладних, акту здачі-приймання та остаточного розрахунку з Постачальником згідно п.2.2.

Згідно з п.3.1 Договору Постачальник передає Покупцеві Технічне завдання (Т3) для підготовки приміщення протягом 14 робочих днів на узгодження з дати отримання передплати згідно п.3.1. Договору. Постачальник надає технічне завдання на підставі плану і фото приміщення, що надаються Покупцем, в якому після цього буде встановлено обладнання.

Розвантаження і занос обладнання на місці здійснюється Постачальником за участю Покупця. На день доставки товару Постачальник зобов?язується забезпечити на місці не менше 4-х чоловік (вантажників) для розвантаження авто, а також кран вантажопідйомністю не менше 25 тонн. (п.3.2 Договору)

Згідно з п.3.3 Договору після розвантаження і занесення обладнання Покупець підписує Акт прийому-передачі, або надає Постачальнику протягом 3 (трьох) робочих днів письмову мотивовану відмову. У разі, якщо Покупець не підпише Акт прийому-передачі обладнання і не надасть мотивовану відмову в його підписанні в зазначений в цьому пункті договору термін, то такий Акт прийому-передачі вважається підписаним з дати фактичної поставки обладнання.

Підставою для мотивованої відмови від підписання Акту прийому-передачі може бути у тому числі, але не виключно, невідповідність зовнішнього вигляду Обладнання вимогам, що вказані у цьому Договорі та/або зовнішньому вигляду аналогічного апарату, що не перебував Договором та/або Специфікацією.

Постачальник не пізніше ніж за 10 календарних днів до дати поставки повідомляє Покупцеві про прибуття товару. (п.3.11 Договору)

У п.8.1 Договору визначено, що цей договір вступає в силу з дати його підписання сторонами і діє до моменту виконання сторонами своїх зобов?язань.

Цей договір може бути розірваний за згодою сторін достроково. (п.8.2 Договору)

Специфікацією №1 до Договору постачання медичного обладнання №17-02/2022 від 17.02.2022 року Сторони узгодили найменування товару, загальну вартість. (а.с.18)

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору постачання медичного обладнання №17-02/2022 від 17.02.2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «РАДІОМЕД» виставило рахунок на оплату №3 від 18.02.2022 року на суму 529 831 грн. 61 коп., який був оплачений Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕДІКАЛ АЛЬЯНС», що підтверджується платіжною інструкцією №3 від 21.02.2022 року із зазначенням призначення платежу: «сплата за магнітно - резонансний томограф зг.рах.№3 від 18.02.2022». (а.с.14)

Претензією №1/2 від 30.01.2024 року Позивач просив Відповідача повідомити про готовність та можливість виконати свої зобов`язання, а в разі неможливості - розірвати договір та повернути суму попередньої оплати у розмірі 529 831 грн. 61 коп., що підтверджується копіями накладних від 31.01.2024 р., фіскальних чеків, роздруківками з офіційного вебсайту Укрпошти. (а.с.20-21)

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що Відповідач неналежним чином виконав свої зобов`язання щодо поставки товару. За таких підстав, просить Суд розірвати Договір постачання медичного обладнання №17-02/2022 від 17.02.2022 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕДІКАЛ АЛЬЯНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «РАДІОМЕД», а також стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РАДІОМЕД» попередню оплату у розмірі 529 831 грн. 61 коп.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕДІКАЛ АЛЬЯНС» підлягають задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору постачання медичного обладнання №17-02/2022 від 17.02.2022 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно з приписами ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору постачання медичного обладнання №17-02/2022 від 17.02.2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «РАДІОМЕД» виставило рахунок на оплату №3 від 18.02.2022 року на суму 529 831 грн. 61 коп., який був оплачений Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕДІКАЛ АЛЬЯНС», що підтверджується платіжною інструкцією №3 від 21.02.2022 року із зазначенням призначення платежу: «сплата за магнітно - резонансний томограф зг.рах.№3 від 18.02.2022». (а.с.14)

Згідно з положеннями статті 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

За змістом статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Момент виконання обов`язку продавця передати товар визначено статтею 664 Цивільного кодексу України, згідно з якою обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

У розумінні положень частини 2 статі 664 Цивільного кодексу України товар вважається наданим у розпорядження покупця якщо: у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці; покупець поінформований про те, що товар готовий до передання. При цьому, товар повинен бути відповідним чином ідентифікований.

Згідно з п.3.1 Договору Постачальник передає Покупцеві Технічне завдання (Т3) для підготовки приміщення протягом 14 робочих днів на узгодження з дати отримання передплати згідно п.3.1. Договору. Постачальник надає технічне завдання на підставі плану і фото приміщення, що надаються Покупцем, в якому після цього буде встановлено обладнання.

Розвантаження і занос обладнання на місці здійснюється Постачальником за участю Покупця. На день доставки товару Постачальник зобов?язується забезпечити на місці не менше 4-х чоловік (вантажників) для розвантаження авто, а також кран вантажопідйомністю не менше 25 тонн. (п.3.2 Договору)

Згідно з п.3.3 Договору після розвантаження і занесення обладнання Покупець підписує Акт прийому-передачі, або надає Постачальнику протягом 3 (трьох) робочих днів письмову мотивовану відмову. У разі, якщо Покупець не підпише Акт прийому-передачі обладнання і не надасть мотивовану відмову в його підписанні в зазначений в цьому пункті договору термін, то такий Акт прийому-передачі вважається підписаним з дати фактичної поставки обладнання.

Підставою для мотивованої відмови від підписання Акту прийому-передачі може бути у тому числі, але не виключно, невідповідність зовнішнього вигляду Обладнання вимогам, що вказані у цьому Договорі та/або зовнішньому вигляду аналогічного апарату, що не перебував Договором та/або Специфікацією.

Постачальник не пізніше ніж за 10 календарних днів до дати поставки повідомляє Покупцеві про прибуття товару. (п.3.11 Договору)

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Cуд звертає увагу, що матеріали справи не містять жодних належних, допустимих та достовірних доказів в розумінні ст.ст. 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження передачі Відповідачем Покупцеві технічного завдання (Т3) для підготовки приміщення протягом 14 робочих днів на узгодження з дати отримання передплати згідно п.3.1 Договору, а також повідомлення Позивача про прибуття товару, підписання сторонами Акту прийому-передачі обладнання всупереч умов Договору постачання медичного обладнання №17-02/2022 від 17.02.2022 року.

З огляду на викладене, Суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять доказів виконання Відповідачем його зобов`язань, обумовлених договором постачання медичного обладнання №17-02/2022 від 17.02.2022 року у строки, встановлені договором, як і не містять доказів вчинення Відповідачем окремих етапів робіт у строки, встановлені умовами вказаного договору.

Порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання, настають наслідки, передбачені договором або законом, в тому числі, сплата неустойки. Приписами ст. 230 ГК України також встановлено, що у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання, він зобов`язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, пеня, штраф).

При цьому, за приписами частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Претензією №1/2 від 30.01.2024 року Позивач просив Відповідача повідомити про готовність та можливість виконати свої зобов`язання, а в разі неможливості - розірвати договір та повернути суму попередньої оплати у розмірі 529 831 грн. 61 коп., що підтверджується копіями накладних від 31.01.2024 р., фіскальних чеків, роздруківками з офіційного вебсайту Укрпошти. (а.с.20-21)

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Враховуючи вищенаведене, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України, Суд приходить до висновку, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання з повернення перерахованих Позивачем коштів у розмірі 529 831 грн. 61 коп.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних належних, допустимих та достовірних доказів відповідно до статей 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження повернення Відповідачем грошових коштів Товариству з обмеженою відповідальністю «МЕДІКАЛ АЛЬЯНС» в розмірі 529 831 грн. 61 коп.

Отже, Суд зазначає, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, не здійснив поставку товару та не здійснив повернення перерахованих грошових коштів в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов`язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення 529 831 грн. 61 коп. - суми основної заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується заявлених позовних вимог в частині розірвання Договору постачання медичного обладнання №17-02/2022 від 17.02.2022 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕДІКАЛ АЛЬЯНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «РАДІОМЕД», Суд зазначає.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Пунктом 1 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору

Відповідно до статі 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Частина третя статті 653 ЦК України, частина четверта статті 188 ГК України також зазначає, що договір може бути розірвано або за домовленістю сторін, або на вимогу однієї з сторін за рішенням суду.

Відповідно до статті 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

При цьому, істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (абзац другий частини другої статті 651 ЦК України).

При вирішенні питання щодо розірвання договору з підстави, передбаченої договором, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 Цивільного кодексу України, згідно з якою договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Отже, однією з підстав розірвання договору є істотне порушення стороною цього договору.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 22.01.2019 у справі №927/877/17).

З аналізу змісту статті 651 Цивільного кодексу України вбачається, що йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. У такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України. Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. Водночас, йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.

Наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.10.2018 у справі № 910/3568/18, від 17.04.2019 у справі № 910/6381/18, від 14.08.2019 у справі №910/8819/18.

Крім того, оцінка істотного порушення договору здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені законом. Вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є справді істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати.

Наведена правова позиція викладена у постанові у постанові Верховного Суду від 17.04.2019 у справі №910/6381/18, від 28.08.2019 у справі №910/5381/18.

Із вказаного вбачається, що для встановлення можливості розірвання спірного договору необхідно визначити чи були допущені відповідачем саме істотні порушення умов такого договору, чи наявна шкода і її розмір внаслідок дій (бездіяльності) Товариства з обмеженою відповідальністю «РАДІОМЕД», а також співвіднести очікуваний результат від укладеного договору та фактичні обставини внаслідок неналежного його виконання.

Таким чином, чинне законодавство визначає, що підставою для розірвання договору у судовому порядку може бути доведений належними та допустимими доказами факт невиконання стороною зобов`язань за договором.

У п.8.1 Договору визначено, що цей договір вступає в силу з дати його підписання сторонами і діє до моменту виконання сторонами своїх зобов?язань.

Цей договір може бути розірваний за згодою сторін достроково. (п.8.2 Договору)

Як встановлено Судом, Відповідач в порушення умов Договору постачання медичного обладнання №17-02/2022 від 17.02.2022 року не здійснив поставку товару у повному обсязі, обумовленого договором постачання медичного обладнання №17-02/2022 від 17.02.2022 року у строки, встановлені договором, тобто не виконав свої зобов`язання належним чином, у зв`язку з чим Суд прийшов висновку, що неотримання Позивачем очікуваного при укладенні договору у вигляді повної та своєчасної поставки товару встановлює істотність порушення Відповідачем умов договору.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, Суд дійшов висновку про те, що у зв`язку з невиконанням Відповідачем зобов`язань за Договором постачання медичного обладнання №17-02/2022 від 17.02.2022 року, Позивач значною мірою позбавляється того, на що він розраховував при укладенні договору, а тому позовні вимоги Позивача про розірвання договору є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕДІКАЛ АЛЬЯНС» - задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РАДІОМЕД» (03126, місто Київ, вул.Донця Михайла, будинок 25/89, квартира 101, ідентифікаційний код юридичної особи 38148669) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕДІКАЛ АЛЬЯНС» (61044, Харківська обл., місто Харків, пр.Героїв Харкова, будинок 257, ідентифікаційний код юридичної особи 44164395) заборгованість у розмірі 529 831 (п`ятсот двадцять дев`ять тисяч вісімсот тридцять одна) грн. 61 коп. та судовий збір у розмірі 8 780 (вісім тисяч сімсот вісімдесят) грн. 38 коп.

3. Розірвати Договір постачання медичного обладнання №17-02/2022 від 17.02.2022 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «РАДІОМЕД» (03126, місто Київ, вул.Донця Михайла, будинок 25/89, квартира 101, ідентифікаційний код юридичної особи 38148669) та Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕДІКАЛ АЛЬЯНС» (61044, Харківська обл., місто Харків, пр.Героїв Харкова, будинок 257, ідентифікаційний код юридичної особи 44164395).

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

5. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 28 серпня 2024 року.

Суддя О.В. Чинчин