ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2024 рокуСправа № 912/90/24

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Бестаченко О.Л., за участю секретаря судового засідання Колісник Т.В., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу № 912/90/24

за позовом Приватного акціонерного товариства "Кіровоградграніт"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "FAIR STOCK TRADING 2020"

про стягнення 7 369,16 доларів США,

представники:

від позивача - Степаненко В.О., ордер від 08.01.2024 серія ВА № 1067785;

від відповідача - участі не брали.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Кіровоградграніт", яка містить вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "FAIR STOCK TRADING 2020" про стягнення 7 639,16 доларів США, з покладенням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за Контрактом від 17.05.2023 № 3/2023 в частині повної оплати поставленої продукції.

Ухвалою від 12.01.2024 господарський суд позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Кіровоградграніт" до Товариства з обмеженою відповідальністю "FAIR STOCK TRADING 2020" про стягнення 7 369,16 доларів США залишив без руху.

18.01.2024 до господарського суду від Приватного акціонерного товариства "Кіровоградграніт" надійшла заява від 18.01.2024 про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 22.01.2024 господарський суд відкрив провадження у справі № 912/90/24. Постановлено справу № 912/90/24 розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Судовий розгляд призначено на 15.07.2024 на 11:00 та визначено резервну дату проведення судового засідання - 21.08.2024 об 11:00 год. Сторонам встановлено строк для подання заяв по суті справи. Вказаною ухвалою суд звернувся до компетентного суду Республіки Узбекистан через Міністерство юстиції Республіки Узбекистан та Міністерство юстиції України з судовим дорученням про вручення Товариству з обмеженою відповідальністю "FAIR STOCK TRADING 2020" ухвали суду від 22.01.2024 у справі № 912/90/24, позовної заяви з додатками та повідомлення про день судового розгляду в порядку, передбаченому Договором між Україною та Республікою Узбекистан про правову допомогу та правові відносини у цивільних та сімейних справах (ратифіковано Законом від 05.11.1998 № 238-XIV, дата набуття чинності для України 19.06.1999). Зобов`язав позивача в строк до 02.02.2024 надати суду належним чином (нотаріально) засвідчені переклади на узбецьку мову одного примірника ухвали Господарського суду Кіровоградської області про відкриття провадження у справі № 912/90/24 від 22.01.2024, одного примірника позовної заяви з додатками, двох примірників доручення про вручення документів з підтвердженням про вручення документа та двох примірників повідомлення про день судового розгляду. Провадження у справі № 912/90/24 зупинив до надходження відповіді від компетентного органу Республіки Узбекистан на судове доручення про вручення документів.

31.01.2024 до господарського суду від Приватного акціонерного товариства "Кіровоградграніт" надійшла заява від 31.01.2024 № б/н, в якій позивач просить продовжити процесуальний строк, встановлений ухвалою суду від 22.01.2024 у cправі № 912/90/24, на подання належним чином (нотаріально) засвідчених перекладів на узбецьку мову одного примірника ухвали Господарського суду Кіровоградської області про відкриття провадження у справі № 912/90/24 від 22.01.2024, одного примірника позовної заяви з додатками, двох примірників доручення про вручення документів з підтвердженням про вручення документа та двох примірників повідомлення про день судового розгляду.

Ухвалою від 02.02.2024 господарський суд поновив провадження у справі № 912/90/24. Заяву Приватного акціонерного товариства "Кіровоградграніт" від 31.01.2024 № б/н задовольнив. Продовжив процесуальний строк, встановлений ухвалою суду від 22.01.2024 у праві № 912/90/24, на подання належним чином (нотаріально) засвідчених перекладів на узбецьку мову одного примірника ухвали Господарського суду Кіровоградської області про відкриття провадження у справі № 912/90/24 від 22.01.2024, одного примірника позовної заяви з додатками, двох примірників доручення про вручення документів з підтвердженням про вручення документа та двох примірників повідомлення про день судового розгляду до 19.02.2024. Провадження у справі № 912/90/24 зупинив до надходження відповіді від компетентного органу Республіки Узбекистан на судове доручення про вручення документів.

10.07.2024 від Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) надійшов лист від 10.07.2024 № 39138/11.6-05 про виконання за кордоном судового доручення стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю "FAIR STOCK TRADING 2020" у справі № 912/90/24.

11.07.2024 господарський суд супровідним листом на виконання п. 14 ухвали суду від 22.01.2024 у справі № 912/90/24 надіслав Приватному акціонерному товариству "Кіровоградграніт" для здійснення перекладу на українську мову матеріали судового доручення.

18.07.2024 до господарського суду від Приватного акціонерного товариства "Кіровоградграніт" надійшов нотаріально засвідчений переклад на українську мову матеріалів судового доручення.

Ухвалою від 21.08.2021 господарський суд поновив провадження у справі № 912/90/24. Врахував, що резервною датою проведення судового засідання визначено - 21.08.2024 об 11:00 год.

21.08.2024 господарський суд відкрив судове засідання.

У судовому засіданні брав участь уповноважений представник позивача, яким було подано заяву від 21.08.2024 про стягнення з відповідача 4 225,33 грн судового збору та 61 155,00 грн витрат на здійснення перекладу позовної заяви з додатками, а також ухвали суду від 22.01.2024 на узбецьку мову.

Відповідач, який є нерезидентом, не скористався своїм правом на подання відзиву на позов та не повідомив суд про наявність у нього заперечень з приводу заявлених позовних вимог.

Відповідно до підтвердження про вручення документа Ташкентського міського суду та визначення Ташкентського міського суду (про виконання судового доручення іноземного суду) від 10.05.2024 по справі № 4-10-2408/269, 08.05.2024 директору Товариства з обмеженою відповідальністю "FAIR STOCK TRADING 2020" - Аззам Абдуллох Жавлон угли, було вручено: копію позовної заяви Приватного акціонерного товариства "Кіровоградграніт" з додатками з перекладом на узбецьку мову; копію ухвали Господарського суду Кіровоградської області від 22.01.2024 з перекладом на узбецьку мову; повідомлення про день судового розгляду.

Частиною 3 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

На підставі ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву у встановлений строк без поважних причин, спір вирішено за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши в судовому засіданні докази, господарський суд встановив наступні обставини, які є предметом доказування у справі.

17.05.2023 між Приватним акціонерним товариством "Кіровоградграніт" (далі Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "FAIR STOCK TRADING 2020" (далі - Покупець), який є нерезидентом, було укладено Контракт № 3/2023 (далі - Контракт № 3/2023), за умовами п. 1.1.-1.2. якого Продавець продав, а Покупець купив на умовах "СРТ - м. Ташкент (по ІНКОТЕРМС 2010) Сировину - плити поліровані із граніту Капустинського родовища (далі - Товар). Опис Товару, кількість, ціна погоджуються в Специфікаціях на кожну поставку Товару, і являються невід`ємними частинами цього Контракту. Країна походження Товару - Україна, виробник - ПрАТ "Кіровоградграніт" (Україна).

Пунктом 1.3 Контракту визначено, що Контракт вступає в дію після підписання і діє до повного виконання своїх обов`язків сторонами.

Відповідно до п. 2.1 Контракту загальна сума Контракту складає 150 000,00 доларів, 00 центів.

Валюта цього Контракту - Долар США (п. 2.3 Контракту).

Пунктом 3.1., 3.3-3.6. Контракту визначено, що Продавець продає товар Покупцеві на умовах "СРТ - м. Ташкент". Товар відвантажуватиметься кількома партіями.

Датою відвантаження вважається дата оформлення експортної ВМД.

Датою поставки вважається дата надходження товару до місця призначення та оформлення вантажної митної декларації в режим ІМ "40" (випуск у вільне звернення) у країні Покупця

Постачання Товару здійснюється протягом 45-ти банківських днів з моменту оплати.

Розділом 4 Контракту передбачено умови платежу.

Форма розрахунків: банківський переказ. Покупець здійснює оплату за товар таким чином: 100% передоплата або після отримання Товару та його митного очищення протягом 30 днів (п. 4.1., 4.2. Контракту).

Згідно п. 5.3 Контракту Продавець зобов`язується направити разом з вантажем такі документи: комерційний інвойс (рахунок фактура); пакувальний лист; транспортну накладну (СМР); сертифікат країни походження СТ-1; експортну декларацію.

Відповідно до п. 11.6. Контракту строк дії цього Контракту - 31.12.2023 року.

Контракт підписано повноважними представниками Сторін та скріплено печатками Продавця та Покупця.

17.05.2023 між Продавцем і Покупцем укладено Специфікацію № 1 до Контракту, якою визначено найменування продукції - плити поліровані із граніту Капустинського родовища, розміром 1200-2400x400x18-20, об`ємом 420,24 кв.м, вартістю 17,00 доларів США за 1 кв.м, загальною вартістю 7 144,08 доларів США.

Крім того даною Специфікацією визначено, що поставка Товару здійснюється на протязі 45-ти банківських днів з моменту оплати.

23.05.2023 між Продавцем і Покупцем укладено Специфікацію № 2 до Контракту, якою визначено найменування продукції - плити поліровані із граніту Капустинського родовища, розміром 1200-2400x400x18-20, об`ємом 418,44 кв.м, вартістю 17,00 доларів США за 1 кв.м, загальною вартістю 7 113,48 доларів США.

Крім того даною Специфікацією визначено, що поставка Товару здійснюється на протязі 45-ти банківських днів з моменту оплати.

Таким чином загальна вартість партій Товару згідно Специфікацій № 1 від 17.05.2023 та № 2 від 23.05.2023 склала 14 257,56 доларів США.

За твердженням позивача, виконуючи взяті на себе зобов`язання покупець здійснив часткову передоплату за погоджені партії Товару у розмірі 14 110,00 доларів США, а саме: 18.05.2023 на суму 6 800,00 доларів США, 30.05,2023 на суму 7 310,00 доларів США. Таким чином недоплата за зазначені партії Товару склала 147,56 доларів США.

В свою чергу Продавець 22.06.2023 здійснив поставку зазначених вище партій Товару, що підтверджується рахунком-фактурою від 21.06.2023 № 24, пакувальним листом від 21.06.2023 № 1, сертифікатом про походження товару № UZ3500Н 1042 від 22.06.2023, митною декларацією (форма МД-2) 23UA20U5 від 22.06.2023, міжнародною товарно-транспортною накладною СМR № 047185 від 22.06.2023, рахунком-фактурою від 22.06.2023 №25, пакувальним листом від 22.06.2023 № 2, сертифікатом про походження товару №UZ33500Н 1047 від 22.06.2023, митною декларацією (форма МД-2) 23UA35U5 від 22.06.2023 та міжнародною товарно-транспортною накладною СМR від 22.06.2023.

23.06.2023 між Продавцем і Покупцем укладено Специфікацію № 3 до Контракту, якою визначено найменування продукції - плити поліровані із граніту Капустинського родовища, розміром 1200-2400x400x18-20, об`ємом 424,80 кв.м, вартістю 17,00 доларів США за 1 кв.м, загальною вартістю 7 221,60 доларів США.

Крім того даною Специфікацією визначено, що поставка Товару здійснюється на протязі 45-ти банківських днів з моменту оплати.

Цього ж дня Продавець здійснив поставку партії Товару погодженою Специфікацією від 23.06.2023 № 3, що підтверджується рахунком-фактурою від 23.06.2023 № 26, пакувальним листом від 23.06.2023 № 3, сертифікатом про походження товару №UZ33500Н 1066 від 23.06.2023, митною декларацією (форма МД-2) 23UA88U5 від 23.06.2023, міжнародною товарно-транспортною накладною СМR від 23.06.2023 № 047183.

За твердженням позивача, Покупцем не оплачено зазначену партію Товару. Загальний розмір заборгованість Покупця за поставлений без попередньої оплати Товар складає 7 369,16 доларів США (партія Товару 22.06.2023 - борг 147,56 доларів США + партія товару 23.06.2023 - борг 7 221,60 доларів США).

На підтвердження зазначеної заборгованості позивачем до позовної заяви додано підписаний між сторонами акт звірки взаємних розрахунків від 06.12.2023 за період з 01.01.2023 по 05.12.2023.

Станом на день звернення Приватного акціонерного товариства "Кіровоградграніт" з даним позовом до суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "FAIR STOCK TRADING 2020" свої зобов`язання з повної оплати поставленого (прийнятого) товару не виконало.

Згідно з приписами ст. 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором України встановлено інші правила судочинства, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору.

За статтею 365 Господарського процесуального кодексу України іноземні суб`єкти господарювання мають такі самі процесуальні права і обов`язки, що і суб`єкти господарювання України, крім винятків, установлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Правовідносини, пов`язані з усіма видами зовнішньоекономічної діяльності в Україні, регулюються положеннями Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", а питання, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом (хоча б один учасник правовідносин є іноземцем, особою без громадянства або іноземною особою; об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який впливає на виникнення, зміну або припинення правовідносин, мав чи має місце на території іноземної держави), в тому числі й питання підсудності судам України справ з іноземним елементом, вирішуються згідно з Законом України "Про міжнародне приватне право".

Закон України "Про міжнародне приватне право" (п. 1 ч. 1 ст. 1) визначає приватноправові відносини як відносини, які ґрунтуються на засадах юридичної рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності, суб`єктами яких є фізичні та юридичні особи.

За ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, зокрема у випадку, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків виключної підсудності в справах з іноземним елементом, передбачених у статті 77 цього Закону.

За ч. 1 ст. 4 Закону України "Про міжнародне приватне право" право, що підлягає застосуванню до приватноправових відносин з іноземним елементом, визначається згідно з колізійними нормами та іншими положеннями колізійного права цього Закону, інших законів, міжнародних договорів України.

За ст. 43 Закону України "Про міжнародне приватне право" сторони договору згідно зі статтями 5 та 10 цього Закону можуть обрати право, що застосовується до договору, крім випадків, коли вибір права прямо заборонено законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 цього Закону в випадках, передбачених законом, учасники (учасник) правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин.

Як вбачається з умов погоджених сторонами в п. 10.1. Контракту № 3/2023, покупець та продавець погодили, що всі суперечки, непорозуміння або вимоги, які виникають за цим контрактом або в зв`язку з ним, у тому числі, що стосуються його виконання, порушення, зупинки або недійсності, підлягає вирішенню Господарським судом за місцем знаходження продавця. Право, яке регулює даний договір, являється матеріальне право України.

Доказів визнання вказаного Контракту нечинним суду не подано.

Отже, даний спір, за вибором сторін, підсудний Господарському суду Кіровоградської області, а до правовідносин між сторонами в даній справі повинно бути застосоване діюче законодавство України.

Вирішуючи спір, господарський суд враховує наступне.

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки. До правовідносин, що виникли між сторонами на підставі даного договору, слід застосовувати положення законодавства, що регулюють правовідносини поставки.

Згідно ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених вказаним Кодексом.

За правилами ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Правовідносини купівлі-продажу регулюються главою 54 Цивільного кодексу України.

Так, згідно з ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 Цивільного кодексу України. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом ст. 599 цього Кодексу зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Матеріали справи свідчать, що Позивач свої зобов`язання за Контрактом № 3/2023 виконав, передав Відповідачу Товар (плити поліровані із граніту Капустинського родовища) на загальну суму 21 479,16 доларів США (7 113,48 доларів США + 7 144,08 доларів США + 7 221,60 доларів США), термін оплати настав.

Відповідач свої зобов`язання щодо повної оплати прийнятого Товару виконав частково, сплативши в загальному розмірі 14 110,00 доларів США (6 800,00 доларів США + 7 310,00 доларів США).

Господарський суд враховує, що у постановах Верховного Суду від 19.04.2018 у справі № 905/1198/17, від 05.03.2019 у справі № 910/1389/18, від 04.12.2019 у справі № 916/1727/17, від 21.12.2020 у справі № 916/499/20 викладено правову позицію, згідно з якою відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Разом з цим, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб. Як правило, акти звірок розрахунків (чи заборгованості) складаються та підписуються бухгалтерами контрагентів і підтверджують остаточні розрахунки сторін на певну дату. Відсутність в акті звірки підписів перших керівників сторін або інших уповноважених осіб, які мають право представляти інтереси сторін, у тому числі здійснювати дії, направлені на визнання заборгованості підприємства перед іншими суб`єктами господарювання, означає відсутність в акті звірки юридичної сили документа, яким суб`єкт господарської діяльності визнає суму заборгованості. Слід також зазначити, що чинне законодавство не містить вимоги про те, що у акті звірки розрахунків повинно зазначатись формулювання про визнання боргу відповідачем. Підписання акту звірки, у якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою особою боржника, та підтвердження наявності такого боргу первинними документами свідчить про визнання боржником такого боргу.

Враховуючи наведене, а також зважаючи на те, що Акт звірки взаємних розрахунків від 06.12.2023 за період з 01.01.2023 по 05.12.2023 між Приватним акціонерним товариством "Кіровоградграніт" та Товариством з обмеженою відповідальністю "FAIR STOCK TRADING 2020" за Контрактом № 3/2023 підписано уповноваженими особами сторін Контракту та скріплено їх печатками, вказаний акт містить посилання на виписки 18.05.2023, 30.05.2023 (за періоди, в які були здійснені оплати на загальну суму 14 110,00 доларів США, та підтверджуються відповідними платіжними інструкціями в іноземній валюті від 18.05.2023 та від 30.05.2023 відповідно), які, як встановлено судом, є самостійними та достатніми доказами здійснення господарської операції - оплати товару, суд дійшов висновку, що Акт звірки розрахунків, як юридичний документ, свідчить про визнання відповідачем боргу.

Згідно з ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, на підставі повного, всебічного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів та встановивши усі обставини справи, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Кіровоградграніт" до Товариства з обмеженою відповідальністю "FAIR STOCK TRADING 2020" про стягнення 7 639,16 доларів США заборгованості за Контрактом № 3/2023 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Суд також враховує, що відповідно до чинного законодавства гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, при цьому, обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України.

Згідно зі статтею 524 Цивільного кодексу України зобов`язання має бути виражене в грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про валюту та валютні операції" від 21.06.2018 фізичні та юридичні особи - резиденти вправі укладати угоди з нерезидентами та виконувати зобов`язання, пов`язані з цими угодами, в іноземній валюті.

Пунктом 4.3. Контракту № 3/2023 передбачено, що валюта платежу - долари США.

Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 1-2 ст. 192 Цивільного кодексу України). Тобто, відповідно до чинного законодавства гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України.

Такі випадки передбачені ст. 193, ч. 4 ст. 524 Цивільного кодексу України, Законом України від 16.04.1991 року "Про зовнішньоекономічну діяльність".

За статтею 533 Цивільного кодексу України грошове зобов`язання має бути виконане в гривнях. Якщо в зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти, які перебувають на території України, в разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України.

Суд зазначає, що заборони на виконання грошового зобов`язання в іноземній валюті, в якій воно зазначено в договорі, чинне законодавство не містить. Зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржника, вносить двозначність до розуміння суті обов`язку боржника, який може бути виконаний примусово. У разі зазначення в судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми в гривні стягувачеві має бути перерахована вказана в резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні.

Аналогічні висновки Верховного Суду про можливість ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті містяться в постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 761/12665/14-ц, від 16.01.2019 у справі № 464/3790/16-ц, від 23.10.2019 у справі № 723/304/16-ц, у постанові КГС ВС від 18.09.2020 у справі № 916/4693/15.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Крім того позивачем заявлено до стягнення 61 155,00 грн витрат на здійснення перекладу позовної заяви з додатками, а також ухвали суду від 22.01.2024 на узбецьку мову.

Відповідно до ч. 3 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

За змістом ст. 127 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Згідно з ч. 5 ст. 127 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Відповідно до ч. 6 ст. 127 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 7 ст. 127 Господарського процесуального кодексу України).

Господарський суд враховує, що на підтвердження витрат на здійснення перекладу в матеріалах справи міститься копія рахунку на оплату від 25.01.2024 № 2501-24 на суму 61 115,00 грн (за послуги з перекладу з української мови на російську мову на узбецьку мову; переклад з російської мови на узбецьку мову; переклад з англійської мови на російську мову і на узбецьку мову; оформлення перекладу); платіжної інструкції від 26.01.2024 № 3695 на суму 61 155,00 грн (призначення платежу: оплата згідно рахунку від 25.01.2024 № 2501-24).

Відповідач з клопотанням про неспівмірність понесених позивачем судових витрат на здійснення перекладу та зменшення їх розміру до суду не звертався, будь-яких заперечень щодо них не надав.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати на здійснення перекладу у розмірі 61 155,00 грн покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "FAIR STOCK TRADING 2020" (700001, Республіка Узбекистан, м. Ташкент, Яккасарайський район, вул. Чупонота, 43; індивідуальний податковий номер: 307442164) на користь Приватного акціонерного товариства "Кіровоградграніт" (27641, Кіровоградська область, Кропивницький район, с. Соколівське, вул. Шосейна, 50; ) 7 369,16 доларів США, а також 4 225,33 грн судового збору та 61 155,00 грн витрат на здійснення перекладу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень можна за його вебадресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати Приватному акціонерному товариству "Кіровоградграніт" та його представнику адвокату Степаненку В.О. до електронних кабінетів в системі "Електронний суд"; Товариству з обмеженою відповідальністю "FAIR STOCK TRADING 2020" (700001, Республіка Узбекистан, м. Ташкент, Яккасарайський район, вул. Чупонота, 43).

Повне рішення складено 21.08.2024.

Суддя О.Л. Бестаченко