cправа № 906/739/23
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Бакуліна С.В. - головуючий, Кібенко О.Р., Студенець В.І.,
за участю секретаря судового засідання - Федорченка В.М.,
позивачки - Вірьовкіна О.І.,
відповідачки - не з`явились,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1
про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат
у справі №906/739/23
про визнання корпоративного договору недійсним,
1. ОСОБА_2 (далі також - ОСОБА_2 ) звернулася до Господарського суду Житомирської області з позовом до ОСОБА_1 (далі також - ОСОБА_1 ) про визнання недійсним корпоративного договору від 28.02.2019.
2.Господарський суд Житомирської області рішенням від 16.11.2023 у справі №906/739/23, яке Північно-західний апеляційний господарський суд залишив без змін постановою від 21.02.2024, в задоволенні позовних вимог відмовив.
3. ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просила постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.02.2024 та рішення Господарського суду Житомирської області від 16.11.2023 у справі №906/739/23 змінити, виклавши їх мотивувальні частини в редакції касаційної скарги, а саме відмовити в задоволенні позову за безпідставністю.
4.У касаційній скарзі скаржник заявив, що витрати на професійну правничу допомогу складають 15 000 грн.
5.Верховний Суд постановою від 10.07.2024 касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.02.2024 та рішення Господарського суду Житомирської області від 16.11.2023 у справі №906/739/23 змінив, виклавши їх мотивувальні частини у редакції цієї постанови, в іншій частині - залишив без змін.
6.29.07.2024 до Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій останній просить ухвалити додаткове рішення щодо судових витрат, яким стягнути з ОСОБА_2 на її користь витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 45 000 грн, які складаються з витрат на: підготовку та подання касаційної скарги - 5 000 грн, підготовку та подання додаткових письмових пояснень - 5 000 грн, участь у 2-х судових засіданнях - по 5 000 грн, всього 10 000 грн та гонорару успіху - 25 000 грн.
7.На підтвердження таких витрат скаржниця надала копії: договору про надання правничої допомоги від 05.01.2024, укладеного між адвокатом - Демчик Н.О. та ОСОБА_1 , опису та розрахунку наданих послуг від 11.07.2024 по договору про надання правової допомоги від 05.01.2024 між ОСОБА_1 та Демчик Н.О (справа №906/739/23) на суму 45 000 грн, акта приймання-передачі виконаних робіт від 11.07.2024 за договором про надання правової допомоги від 05.01.2024 на суму 45 000 грн, ордера про надання правничої (правової) допомоги серії АМ№1076899, виданого 10.06.2024.
8.Верховний Суд ухвалою від 13.08.2024 призначив до розгляду заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №906/739/23 щодо стягнення судових витрат за надання правничої допомоги на 21.08.2024 о 12:30 у приміщенні Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. О.Копиленка, 6, зал судових засідань №209.
9. ОСОБА_2 подала заяву про зменшення витрат, в якій просить зменшити судові витрати до 2 000 грн, вказуючи на те, що витрати в розмірі 45 000 грн є завищеними, неспівмірними з обсягом наданих послуг та складністю справи; скаржниця не надала деталізацію наданих адвокатом послуг; адвокат брав участь лише у двох судових засіданнях в суді касаційної інстанції; касаційна скарга є відображенням відзиву на позовну заяву та апеляційної скарги, що, в свою чергу, свідчить про відсутність додаткових зусиль щодо підготовки та подання касаційної скарги.
10.Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, Верховний Суд виходить з такого.
11.Норми статті 59 Конституції України встановлюють, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
12.Право особи на отримання правової допомоги під час розгляду справи господарськими судами гарантоване статті 131-2 Конституції України, статті 16 Господарського процесуального кодексу України (далі також - ГПК), відповідними нормами Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".
13.Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 зазначеного Кодексу).
14.Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
15.Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (надання послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК).
16.Згідно із статтею 123 зазначеного Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
17.Відповідно до частин першої, другої статті 126 ГПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
18.Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 ГПК).
19.Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 цього Кодексу).
20.Витрати, які підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у встановленому Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" порядку.
21.За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
22.Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
23.Таким чином, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, необхідно враховувати, зокрема, встановлений в самому договорі розмір та/або порядок обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами стаття 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".
24.Як зазначалось, на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу заявниця надала, зокрема, копію договору про надання правової допомоги від 05.01.2024, укладеного між адвокатом Демчик Н.О. та ОСОБА_1
25.За цим договором адвокат приймає на себе обов`язки надавати клієнту правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а саме у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання корпоративного договору недійсним у Господарському суді Житомирської області, Північно-західному апеляційному господарському суді та у Верховному Суді, здійснювати всі без виключень процесуальні дії в судах від імені Клієнта усіма законними методами та способами, надання правничої допомоги клієнту у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів (пункт 1.1).
26.Відповідно до пунктів 3.1, 3.2 договору клієнт сплачує адвокату "гонорар успіху" за рішення на користь клієнта в розмірі 25 000 грн за ведення та участь у справі №906/739/23 в суді касаційної інстанції. Клієнт зобов`язаний сплатити адвокату "гонорар успіху" в сумі 25 000 грн протягом двох днів з дня постановлення рішення у справі №906/739/23.
27.Згідно з пунктом 3.3 договору клієнт зобов`язується оплачувати участь адвоката в судовому засіданні в розмірі 5 000 грн за кожне судове засідання. Клієнт зобов`язується оплачувати додаткові витрати, пов`язані з написанням заяв, відзивів, пояснень, клопотань, скарг. Оплачувати консультації, вивчення документів, аналіз законодавства та судової практики адвокатом. Опис та розрахунок наданих послуг надається адвокатом у кожній справі, погоджується та підписується сторонами та є невід`ємною частиною даного договору.
28.Підтвердженням оплати адвокату гонорару та додаткових витрат клієнтом є підписання між сторонами акта приймання-передачі виконаних робіт за договором про надання правової допомоги та опису і розрахунку наданих послуг у відповідній справі, що є невід`ємною частиною даного договору (пункт 3.4 договору).
29.На виконання умов договору сторони підписали опис та розрахунок наданих послуг від 11.07.2024, згідно з яким адвокат надала клієнту послуги на загальну суму 45 000 грн, в тому числі: підготовка та подання касаційної скарги - 5 000 грн; підготовка та подання додаткових письмових пояснень - 5 000 грн; участь у 2-х судових засіданнях в суді касаційної інстанції безпосередньо у приміщені суду - 19.06.2024 та 10.07.2024 - по 5 000 грн за кожне засідання (зважаючи на територіальну віддаленість місцезнаходження клієнта/адвоката та місцезнаходження Верховного Суду), а всього 10 000 грн, "гонорар успіху" за постанови про задоволення касаційної скарги - 25 000 грн.
30.У підписаному сторонами 11.07.2024 акті приймання-передачі виконаних робіт за договором про надання правової допомоги від 05.01.2024 сторони підтвердили, що адвокат виконав в повному обсязі, а клієнт прийняв в повному обсязі послуги, які надавались за договором про надання правової допомоги від 05.01.2024 у суді касаційної інстанції у справі №906/739/23, а також вирішили, що підписання цього акта свідчить про повний розрахунок клієнта за договором про надання правової допомоги від 05.01.2024 за представництво законних прав та інтересів ОСОБА_1 у Верховному суді у справі №906/7329/23, що в загальній сумі становить 45 000 грн.
31.Верховний Суд наголошує, що надані заявником докази на підтвердження витрат на правничу допомогу, не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
32.Визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (рішення у справі "East / West Alliance Limited" проти України"), присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (постанова Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19).
34.За змістом частини четвертої статті 126 ГПК розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
35.У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК).
36.Водночас за нормами частини шостої статті 126 ГПК обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
37.У розумінні положень частин 5 та 6 статті 126 ГПК зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
38.Отже, процесуальне законодавства надає можливість іншій стороні подати клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, у разі незгоди із розрахунком витрат, наведеним у відповідній заяві.
39.Як зазначалось, ОСОБА_2 подала заяву про зменшення витрат, в якій просить зменшити судові витрати до 2 000 грн, вказуючи на те, що витрати в розмірі 45 000 грн є завищеними, неспівмірними з обсягом наданих послуг та складністю справи; скаржниця не надала деталізацію наданих адвокатом послуг; адвокат брав участь лише у двох судових засіданнях в суді касаційної інстанції; касаційна скарга є відображенням відзиву на позовну заяву та апеляційної скарги, що, в свою чергу, свідчить про відсутність додаткових зусиль щодо підготовки та подання скарги.
40.Здійснивши аналіз та оцінку доводів позивачки, а також співмірності заявленого відповідачкою розміру витрат на правничу допомогу із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, Суд враховує, що правова позиція відповідачки була сталою і не зазнавала суттєвих змін протягом розгляду спору в суді першої та апеляційної інстанцій, нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінювалося, адвокат Демчик Н.О. надавала правову допомогу відповідачці у суді першої та апеляційної інстанцій, тому, відповідно, була обізнаною у справі з усіма деталями, що з неї випливають. Отже, підготовка цієї справи до розгляду в суді касаційної інстанції не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи.
41.З огляду на зазначене та враховуючи критерії обґрунтованості, розумності витрат на правову допомогу, їх співмірності зі складністю справи, часом, об`єктивно необхідним адвокату на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг, а також, враховуючи сталу позицію відповідачки стосовно заявлених до неї позовних вимог, пропорційність загальної кількості доводів, наведених на обґрунтування касаційної скарги, з тими доводами, які визнані обґрунтованими, Верховний Суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 , відповідно про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10 000 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
Керуючись статтями 123, 126, 129, 244, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
П О С Т А Н О В И В :
1.Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у справі №906/739/23 задовольнити частково.
2.Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 10 000 (десять тисяч) грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
3.Видачу відповідного наказу доручити Господарському суду Житомирської області.
Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий С.В. Бакуліна
Судді О.Р. Кібенко