УХВАЛА

м. Київ

26.08.2024Справа № 910/10298/24

Суддя Господарського суду міста Києва Літвінова М.Є., розглянувши

заяву Акціонерного товариства "УКРТЕЛЕКОМ" (АТ "УКРТЕЛЕКОМ")(01601, місто Київ, БУЛЬВАР ТАРАСА ШЕВЧЕНКА, будинок 18; ідентифікаційний код: 21560766)до Державного підприємства "НАЦІОНАЛЬНА КІНОСТУДІЯ ХУДОЖНІХ ФІЛЬМІВ ІМЕНІ ОЛЕКСАНДРА ДОВЖЕНКА" (ДП "КІНОСТУДІЯ ІМ.О.ДОВЖЕНКА") (03057, місто Київ, пр.Берестейський, будинок 44; ідентифікаційний код: 02404380)

про видачу судового наказу

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "УКРТЕЛЕКОМ" звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою до Державного підприємства "НАЦІОНАЛЬНА КІНОСТУДІЯ ХУДОЖНІХ ФІЛЬМІВ ІМЕНІ ОЛЕКСАНДРА ДОВЖЕНКА" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення 41 457,87 грн за Договором оренди майна №31-28 від 23.05.2023 року, з яких сума основного боргу - 30 628,57 грн., пеня - 8765,41 грн, 3 % річних - 711,34 грн., інфляційні витрати - 1352,55 грн.

26.08.2024 судом, в результаті часткового задоволення заяви Акціонерного товариства "УКРТЕЛЕКОМ", було видано судовий наказ про стягнення з Державного підприємства "НАЦІОНАЛЬНА КІНОСТУДІЯ ХУДОЖНІХ ФІЛЬМІВ ІМЕНІ ОЛЕКСАНДРА ДОВЖЕНКА" (ДП "КІНОСТУДІЯ ІМ.О.ДОВЖЕНКА") на користь Акціонерного товариства "УКРТЕЛЕКОМ" (АТ "УКРТЕЛЕКОМ") основної суми заборгованості у розмірі 30 628 (тридцять тисяч шістсот двадцять вісім) грн. 57 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 302 (триста дві) грн. 00 коп

Щодо вимог про стягнення з боржника пені - 8765,41 грн, 3 % річних - 711,34 грн., інфляційних витрат - 1352,55 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Грошовим, за змістом статей 524, 533 - 535, 625 Цивільного кодексу України, є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов`язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Грошовим слід вважати будь-яке зобов`язання, що складається в тому числі з правовідношення, за яким праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пункт 3 частина 1 статті 611 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд зауважує, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. (частина 3 статті 549 Цивільного кодексу України).

Нормами статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

З огляду на викладене, судвстановлено, що пеня не є заборгованістю за договором, а являється штрафною санкцією, а 3 % річних та інфляційні втрати є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, вимоги про сплату пені, 3 % річних та інфляційних втрат у зв`язку з порушенням грошових зобов`язань хоча й мають грошовий характер, але за своєю природою не є основним зобов`язанням, а є заходом відповідальності за порушення зобов`язань, а відтак, вимоги про стягнення пені, 3 % річних, інфляційних втрат та відсотків за користування чужими коштами не підлягають розгляду в порядку наказного провадження.

За змістом пункту 3 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України, суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Оскільки вимоги про стягнення з боржника пені - 8765,41 грн, 3 % річних - 711,34 грн., інфляційних витрат - 1352,55 грн не відповідають вимогам статті 148 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу за вимогами в цій частині.

Крім того, суд зазначає, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини першої статті 152 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, невідповідність вимогам статті 148 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

У відповідності до статей 147, 148, 150, 152, 153, 154, 155 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Акціонерному товариству "УКРТЕЛЕКОМ" у видачі судового наказу за вимогами про стягнення з боржника пені - 8765,41 грн, 3 % річних - 711,34 грн., інфляційних витрат - 1352,55 грн.

Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку і строк, встановлені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя М.Є.Літвінова