РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.08.2024Справа № 910/7379/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С.О. за участю секретаря судового засідання Божка О.Д., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"

до Фізичної особи-підприємця Вінюкової Олени Юріївни

про стягнення 168 979,69 грн.

представники сторін:

від позивача: Гурський Г.Ю.

від відповідача: не з`явились

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

Короткий зміст позовних вимог

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Вінюкової Олени Юріївни про стягнення 168 979,69 грн, з яких 108769,17 грн основного боргу, 49964,74 грн інфляційних втрат та 10245,78 грн 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором на постачання теплової енергії у гарячій воді №1210083 від 10.08.2018.

Процесуальні дії у справі, розгляд заяв, клопотань

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.06.2024 дану позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали.

26.06.2024 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків з клопотанням про продовження строків на подання доказів.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 27.06.2024 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №910/7379/24, розгляд справи постановив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначив засідання у справі на 01.08.2024, задовольнив клопотання позивача про продовження строку для подання доказу та встановив позивачу додатковий строк для подання якісної та придатної до читання належним чином засвідченої копії реєстраційного посвідчення від 09.06.2003 - 10 днів з дня вручення даної ухвали суду.

01.07.2024 від позивача надійшло клопотання про долученння доказу.

У судовому засіданні 01.08.2024 суд постановив протокольну ухвалу про відкладення судового засідання на 21.08.2024.

16.08.2024 від позивача надійшли письмові пояснення по справі.

Представник позивача у судовому засіданні 21.08.2024 надав пояснення по суті позову, просив суд задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача у судове засідання 21.08.2024 не прибув, про причини неявки у судове засідання не повідомив. Про розгляд справи по суті відповідач був повідомлений ухвалою суду від 01.08.2024. Відповідно до інформації з сайту Укрпошта, ухвала суду отримана відповідачем 12.08.2024 (відправлення № 750)

Отже, у відповідності до статті 242 Господарського процесуального кодексу України, відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи.

З урахуванням вище наведеного, відповідач був повідомлений про час та місце судового засідання, а неявка його представника не перешкоджає розгляду справи по суті.

У судовому засіданні 21.08.2024 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

Позиція позивача.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на виконання умов договору про на постачання теплової енергії у гарячій воді №1210083 від 10.08.2018 у період з грудня 2021 по лютий 2022 (включно) поставив відповідачу теплову енергію за адресою: м. Київ, вул. Кібальчича, 2-А (особовий рахунок 1210083).

Однак, відповідач у порушення взятих на себе зобов`язань оплату поставленої теплової енергії у повному обсязі не здійснив, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 108769,17 грн.

У зв`язку із простроченням виконання грошового зобов`язання позивачем нараховані 49964,74 грн інфляційних втрат та 10245,78 грн 3% річних.

Позиція відповідача

Відповідач відзиву на позовну заяву у строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, не подав.

ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27.12.2017 № 1693 "Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.2001, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією "Київенерго", КП "Київтеплоенерго" визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування Публічного акціонерного товариства "Київенерго".

Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 № 591 КП "Київтеплоенерго" видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам.

Отже, з 1 травня 2018 року постачання теплової енергії та надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води здійснює КП "Київтеплоенерго".

10.08.2018 між Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (далі - енергопостачальна організація) та Фізичною особою-підприємцем Вінюковою Оленою Юріївною (далі - абонент) укладено договір на постачання теплової енергії у гарячій воді №1210083 (далі - договір), предметом якого є постачання, користування та своєчасна сплата в повному обсязі спожитої теплової енергії у гарячій воді на умовах, передбачених договором.

Згідно з п 2.2.1 договору енергопостачальна організація зобов`язується постачати теплову енергію у гарячій воді на потреби: опалення та вентиляції - в період опалювального сезону; гарячого водопостачання - протягом року; в кількості та обсягах згідно з Додатком № 1 до цього договору.

Відповідно до п. 2.3.2 договору абонент зобов`язується виконувати умови та порядок оплати в обсягах і в терміни, які передбачені в додатку № 4 до договору.

Додатковою угодою від 27.09.2021 сторони дійшли згоди викласти Додатки № 1, 3, 5, 6, 9 у новій редакції.

У Додатку № 1 до договору (в редакції додаткової угоди) сторони погодили обсяги постачання теплової енергії абоненту та орієнтовну вартість теплової енергії.

Відповідно до п. 2 Додатку № 4 до договору абонент до початку розрахункового періоду (місяця) сплачує енергопостачальній організації вартість заявленої в договорі кількості теплової енергії на розрахунковий період, з урахуванням сальдо розрахунків на початок місяця.

У п. 5 Додатку № 4 до договору сторони погодили, що абонент щомісяця з 12 по 15 число самостійно отримує в ЦОК за адресою вул. Будівельників. 25

- облікову картку фактичного споживання теплової енергії за звітний період;

- акт звіряння розрахунків на початок розрахункового періоду (один примірник оформленого акту звірки абонент повертає в ЦОК);

- акт виконаних робіт.

На підтвердження факту постачання теплової енергії відповідачу у грудні 2021, січні 2022 та лютому 2022 року та заборгованості за договором в сумі 108769,17 грн, позивачем надано у матеріали справи: корінець наряду № 112 від 01.12.2021 на включення об`єкту позивача, Акт № 9633 про готовність вузла комерційного обліку споживача до роботи в період 2021-2022, підписаний в тому числі відповідачем, відомості обліку споживання теплової енергії, облікові картки за грудень 2021, січень 2022, лютий 2022, акти приймання-передавання товарної продукції за грудень 2021 на суму 161475,89 грн, за січень 2022 на суму 218191,01 грн, за лютий 2022 на суму 256587,91 грн, довідку про стан розрахунків за спожиту теплову енергію.

Крім того, як вбачається з облікових карток за травень 2022 та грудень 2022 було здійснено перерахунок у зв`язку зі зміною ціни природного газу.

Відповідно до Акту № 5/2022-1210083 за травень 2022 перерахунок здійснено на суму -136579,34 грн (за теплову енергію, поставлену в лютому 2022); відповідно до Акту № 12/2022-1210083 перерахунок здійснено на суму -49773,11 грн (за теплову енергію, поставлену в грудні 2021, в січні-лютому 2022).

Відповідачем здійснено часткову оплату поставленої теплової енергії.

Посилаючись на неналежне виконання умов договору позивач заявив позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту теплову енергію у сумі 108769,17 грн, а також 49964,74 грн інфляційних втрат та 10245,78 грн 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відносини, що виникають у зв`язку з виробництвом, транспортуванням, постачанням і використанням теплової енергії, державним наглядом (контролем) у сфері теплопостачання, експлуатацією теплоенергетичного обладнання та виконанням робіт на об`єктах у сфері теплопостачання суб`єктами господарської діяльності незалежно від форми власності врегульовані Законом України "Про теплопостачання".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про теплопостачання" теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу;

- постачання теплової енергії (теплопостачання) - господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору;

- споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору;

- теплопостачальна організація - суб`єкт господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії;

- місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача.

Згідно зі ст.4 Закону України "Про теплопостачання" проектування, будівництво, реконструкція, ремонт, експлуатація об`єктів теплопостачання, виробництво, постачання теплової енергії регламентуються нормативно-правовими актами, які є обов`язковими для виконання всіма суб`єктами відносин у сфері теплопостачання.

Відповідно до п.4, 14 Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198 користування тепловою енергією визначено, що користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі - продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією (далі - договір), крім підприємств, що виробляють та використовують теплову енергію для цілей власного виробництва. Договори укладаються відповідно до типових договорів. Форми типових договорів затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання. Споживач зобов`язаний укласти з теплопостачальною організацією договір до початку подачі теплоносія до системи теплоспоживання.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.24 Закону України "Про теплопостачання" серед основних обов`язків споживача теплової енергії є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначає Закон України "Про житлово-комунальні послуги".

Статтею 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із ст.6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст.627 ЦК України).

Згідно зі ст.628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності ч.1 ст.202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається. Предметом договору енергопостачання є окремі види енергії з найменуванням, передбаченим у державних стандартах або технічних умовах.

Відповідно до ч.4 ст.19 Закону України "Про теплопостачання" теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу теплової енергії.

За змістом ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч.3 ст.13, ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

На підтвердження факту постачання теплової енергії відповідачу у грудні 2021, січні 2022 та лютому 2022 року та заборгованості за договором в сумі 108769,17 грн, позивачем надано у матеріали справи: корінець наряду № 112 від 01.12.2021 на включення об`єкту позивача, Акт № 9633 про готовність вузла комерційного обліку споживача до роботи в період 2021-2022, підписаний в тому числі відповідачем, відомості обліку споживання теплової енергії, облікові картки за грудень 2021, січень 2022, лютий 2022, акти приймання-передавання товарної продукції за грудень 2021 на суму 161475,89 грн, за січень 2022 на суму 218191,01 грн, за лютий 2022 на суму 256587,91 грн, довідку про стан розрахунків за спожиту теплову енергію.

Згідно із наданими позивачем у матеріали справи документами, враховуючи перерахунок вартості теплової енергії, що здійснений у травні та грудні 2022, вартість поставленої позивачем у грудні 2021 та січні-лютому 2022 року теплової енергії становить 449 902,36 грн (161475,89 + 218191,01 + 256587,91 - 49773,11 - 136579,34).

Надані позивачем Акти приймання-передавання товарної продукції відповідачем не підписані.

Разом з тим, судом враховано, що відповідно до пункту 5 додатку № 4 до договору визначено, що абонент щомісячно з 12 по 15 числа отримує в ЦОК за адресою вул. Будівельників, 25: облікову картку фактичного споживання теплової енергії за звітний період; акт звіряння розрахунків на початок розрахункового періоду (один примірник оформленого акту звірки абонент повертає в ЦОК); акт виконаних робіт.

Відповідач обсягу фактично спожитої теплової енергії не заперечив, доказів в спростування викладених у позові обставин не надав.

Частинами 6, 7 ст.276 Господарського кодексу України передбачено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Відповідно до ч.6 ст.19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У п.2 додатку №4 до договору погоджено попередню оплату теплової енергії.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно з ч.1 ст.598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідачем лише частково сплачено за поставлену теплову енергію на суму 311475,89 грн.

Враховуючи вартість поставленої позивачем теплової енергії (449 902,36 грн), суму здійснених відповідачем оплат (311475,89 грн), враховуючи, що станом на початок спірного періоду у відповідача існувала переплата на суму 29657,30 грн, заборгованість відповідача становить 108769,17 грн.

Матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем заборгованості у розмірі 108769,17 грн за поставлену у грудні 2021, січні-лютому 2022 року теплову енергію.

Доказів належного виконання свого зобов`язання з оплати заборгованості на суму 108769,17 грн відповідачем не надано.

Ураховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення заборгованості у сумі 108769,17 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення 49964,74 грн інфляційних втрат та 10245,78 грн 3% річних, суд зазначає таке.

Частиною 1 статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі частиною 2 статті 625 Цивільного Кодексу України, за прострочення виконання грошового зобов`язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, та процентів річних від простроченої суми.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (пп. 3.2 п.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань").

Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, за загальний період, визначений позивачем, враховуючи суми і дати часткових оплат, суд встановив, що сума 3% річних та інфляційних втрат є більшою, проте, оскільки суд згідно із ч. 2 ст.237 ГПК України при ухваленні рішення не може виходити за межі позовних вимог, то позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3% річних суд задовольняє в межах заявлених вимог.

За таких обставин позовні вимоги про стягнення 49964,74 грн інфляційних втрат та 10245,78 грн 3% річних визнаються обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Приписами ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст.78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

ВИСНОВКИ СУДУ

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" до Фізичної особи-підприємця Вінюкової Олени Юріївни повністю.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

За приписами ст.129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Вінюкової Олени Юріївни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (01001, місто Київ, площа Івана Франка, будинок 5, ідентифікаційний код 40538421) 108769,17 грн основного боргу, 49964,74 грн інфляційних втрат, 10245,78 грн 3% річних та 3028,00 грн судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний тест рішення складено та підписано 22.08.2024.

Суддя С.О. Турчин