РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.09.2024Справа № 910/2002/23 (753/11516/23)

За позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»

(ідентифікаційний код: 14360570)

до ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 )

про стягнення заборгованості

у межах справи № 910/2002/23

за заявою ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 )

про неплатоспроможність боржника фізичної особи

Суддя Омельченко Л.В.

Без виклику (повідомлення) учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (ідентифікаційний код: 14360570) звернулося до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 32 064,02 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 28.12.2018 між сторонами був укладений договір б/н, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 7000,00 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач вказує, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується його підписом у заяві. Відповідач на час укладення кредитної угоди дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Позивач зазначає, що відповідач не виконує належним чином умов укладеного правочину, що спричинило виникнення у нього зазначеної заборгованості.

З цих підстав, позивач просив суд позов задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість за кредитом та судові витрати.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 23.02.2024 постановлено передати матеріали позовної заяви АТ Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 32 064,02 грн за підсудністю до Господарського суду м. Києва , на розгляді якого перебуває справа № 910/2002/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Ухвалою судді Омельченка Л.В. від 03.04.2024 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі № 910/2002/23 (753/11516/23) за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (ідентифікаційний код: 14360570) до ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості у межах справи № 910/2002/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ); справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; роз`яснити учасникам справи, що відповідно до частини 7 статті 252 Господарського процесуального кодексу України клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач може подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву; встановити відповідачу строк - п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання до суду відзиву на позовну заяву, оформленого відповідно до вимог статті 165 Господарського процесуального кодексу України, а також всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову; забезпечити надіслання (надання) позивачу копії відзиву та доданих до нього документів одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду; попередити відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України. При цьому, якщо докази не можуть бути подані разом з відзивом з об`єктивних причин, відповідач повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (частини 3, 4 статті 80 Господарського процесуального кодексу України); встановити позивачу строк - протягом 5-ти днів з дня отримання відзиву на позов (якщо такий буде поданий) - для подання суду: відповіді на відзив на позов в порядку статті 166 Господарського процесуального кодексу України, а також доказів направлення відповіді на відзив відповідачу; встановити відповідачу строк - протягом 5-ти днів з дня отримання відповіді на відзив для подачі до суду (якщо такі будуть): заперечень на відповідь на відзив та доказів направлення заперечень на відповідь на відзив позивачу; звернути увагу сторін на положення статей 74, 80, 81 Господарського процесуального кодексу України щодо порядку подання доказів, наслідків неподання їх та доказів їх направлення іншим учасникам справи, а також щодо порядку витребування доказів; попередити сторін, що відповідно до частини 2 статті 118 Господарського процесуального кодексу України заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом; звернути увагу сторін на те, що копії письмових доказів, які подаються повинні бути оформлені у відповідності до вимог частини 4 статті 91 Господарського процесуального кодексу України та пункту 5. 27 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (Вимоги до оформлення документів ДСТУ 4163-2003).

Відповідач своїм правом надати відзив на позовну заяву не скористався, з будь-якими заявами до суду не звертався. Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з додатками) повернулися на адресу суду без вручення з відміткою «повертається, адресат відсутній».

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали позовної заяви Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (ідентифікаційний код: 14360570) до ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

28.12.2018 між сторонами був укладений договір б/н, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 7000,00 грн у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується його підписом у заяві. Відповідач на час укладення кредитної угоди дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку.

Факт користування Відповідачем картковим рахунком підтверджується використанням ним кредитних коштів , що вбачається із виписки по рахунку , де зазначені операції щодо використання Відповідачем кредитного ліміту, операції щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за їх користування.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач АТ КБ "ПРИВАТБАНК" свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме: надав Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в встановленого кредитного ліміту.

Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме: п. 2.1.1.12.3. Відповідач зобов`язався здійснювати погашення кредиту та процентів внесенням на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язковий платежу.

Позивач стверджує, що Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором та підтверджується випискою по рахунку, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість за договором у загальному розмірі 32 064,02 грн, яка складається із:

- 26 270,15 грн - заборгованість за кредитом;

- 5 793, 87 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом.

На підтвердження викладених у позові обставин позивач надав:

- розрахунок заборгованості;

- виписку по рахунку;

- довідку про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку;

- довідку про видані картки;

- копію заяви позичальника;

- копію Паспорту споживчого кредиту;

- витяг з «Тарифів»;

- витяг з «Умов та Правил надання банківських послуг» у редакції, що діяла на момент підписання .

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно п. 2.1.1.12.7.1.1. Договору в разі непогашення Клієнтом боргових зобов`язань за Кредитом до 15 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування Кредитом Клієнт сплачує Банку проценти в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Договору.

У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом згідно п. 2.1.1.12.6.1. Договору Клієнт сплачує Банку пеню в розмірі зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування.

Відповідно до п. п. 2.1.1.12.10. Договору Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим Договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Аналізуючи положення укладеного правочину , суд погоджується із наданим позивачем розрахунком заборгованості та позовними вимогами, оскільки, такі вимоги підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та не були спростовані відповідачем.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, зважаючи на встановлені судом обставини, наведенні норми законодавства та беручи до уваги, що відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів у розумінні статей 76, 77 ГПК України наявності обставин, які б у своїй сукупності дали б змогу дійти протилежного висновку, то за таких підстав позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (ідентифікаційний код: 14360570) до ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості підлягають задоволенню.

Також на підставі ст. 129 ГПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати судового збору в сумі 2684,00 грн.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів ліквідатора банкрута, позиція суду ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006).

Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах - учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення формулювання рішень.

Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обгрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Керуючись Кодексом України з процедур банкрутства та ст. ст. 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (ідентифікаційний код: 14360570) до ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості - задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (ідентифікаційний код: 14360570) заборгованість за кредитним договором у розмірі 32 064,02 грн (тридцять дві тисячі шістдесят чотири гривні дві копійки).

3. Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (ідентифікаційний код: 14360570) судовий збір в розмірі 2 684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи протягом двадцяти днів з дня його проголошення до або через відповідні суди. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя Л.В. Омельченко

Повний текст складено 02.09.2024.