УХВАЛА

20 серпня 2024 року

м. Київ

cправа № 910/24550/13

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Огородніка К.М.- головуючий, Жукова С.В., Пєскова В.Г.

розглянувши заяву про самовідвід суддів Огородніка К.М., Жукова С.В. у справі №910/24550/13

за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Державний експортно - імпортний банк України»

на рішення Господарського суду міста Києва від 10.04.2024

та на постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.07.2024

у справі № 910/24550/13

ВСТАНОВИВ:

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга Акціонерного товариства «Державний експортно - імпортний банк України» на рішення Господарського суду міста Києва від 10.04.2024 та на постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.07.2024 у справі № 910/24550/13.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги Акціонерного товариства «Державний експортно - імпортний банк України» у справі №910/24550/13 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Огородніка К.М. судді - Пєскова В.Г., судді - Жукова С.В. що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від.05.08.2024.

20.08.2024 суддями Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Огородніком К.М. та Жуковим С.В. подана заява про самовідвід у справі № 910/24550/13.

В обґрунтування наявності підстав для самовідводу, суддями Огородніком К.М. та Жуковим С.В. у заяві зазначено, що Постановою Верховного Суду 11.10.2018 (головуючий суддя - Жуков С.В) касаційні скарги АТ «Державний експортно-імпортний банк України» та АТ «Сбербанк» задоволено частково; ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.04.2018 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.06.2018 року у справі № 910/24550/13 скасовано; справу № 910/24550/13 у скасованій частині направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Постановою Верховного Суду 19.02.2020 (головуючий суддя - Огороднік К.М.) постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.11.2019 року та ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.03.2019 року у справі № 910/24550/13 скасовано, справу в скасованій частині направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Постановою Верховного Суду від 05.07.2023 (головуючий суддя - Огороднік К.М., суддя - Жуков С.В.) касаційну скаргу Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» задоволено частково. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.02.2023 та рішення Господарського суду міста Києва від 14.07.2022 у справі №910/24550/13 скасовано. Справу №910/24550/13 в скасованій частині передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

У вказаних постановах суд касаційної інстанції перевіряв застосування норм матеріального та процесуального права судами попередніх інстанцій при розгляді заяви Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про визнання результатів аукціонів з продажу майна ПАТ "Київський ювелірний завод" частинами, який відбувся 13.01.2017 року, в межах справи 910/24550/13.

Предметом касаційного оскарження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Державний експортно - імпортний банк України» є постанова Північного апеляційного господарського суду від 04.07.2024, ухвалена за результатами нового розгляду заяви Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про визнання результатів аукціонів з продажу майна недійсними.

В разі здійснення касаційного перегляду постанови Північного апеляційного господарського суду від 04.07.2024 у справі №910/24550/13, судді Касаційного господарського суду Огороднік К.М. та Жуков С.В. повторно будуть перевіряти застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права при розгляді заяви про визнання результатів аукціонів 13.01.2017 року з продажу майна ПАТ «Київський ювелірний завод» недійсними в межах справи № 910/24550/13.

Відповідно до п.5 ч.1 статті 35 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією №2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення. Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку , коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на справедливий суд насамперед повинне забезпечуватись безсторонністю судді. Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, для запобігання упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. Визначення належного та безстороннього суду є первинним щодо вчинення процесуальних дій у справі (пункти 183, 184 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.11.2021 у справі № 11-202сап21).

Згідно з п.12 Висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача.

Відповідно до частини першої статті 39 ГПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Враховуючи обставини, що стали підставою для подання вказаної заяви про самовідвід, з метою уникнення будь-яких сумнівів в учасників судового процесу щодо неупередженості або об`єктивності суддів у розгляді справи № 910/24550/13 та забезпечення довіри до судової влади в Україні, заява суддів Огородніка К.М. та Жукова С.В. про самовідвід підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 35, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, -

У Х В А Л И В:

1.Заяву суддів Огородніка К.М. та Жукова С.В. від 20.08.2024 про самовідвід у розгляді справи № 910/24550/13 за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Державний експортно - імпортний банк України» на рішення Господарського суду міста Києва від 10.04.2024 та на постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.07.2024 - задовольнити.

2.Справу №910/24550/13 передати для повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями з урахуванням їх спеціалізації.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Огороднік К.М.

Судді Жуков С.В.

Пєсков В.Г.