ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" серпня 2024 р. Справа№ 925/768/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Палія В.В.

суддів: Сибіги О.М.

Вовка І.В.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ШИКО»

на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 21.06.2024 про відмову у видачі судового наказу

у справі №925/768/24 (суддя Кучеренко О.І.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ШИКО»

до Фізичної особи-підприємця Рубана Руслана Анатолійовича

про видачу судового наказу,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

17.06.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «ШИКО» звернулось у Господарський суд Черкаської області із заявою про видачу судового наказу за вимогами до Фізичної особи-підприємця Рубана Руслана Анатолійовича про стягнення 301 515,84 грн заборгованості за договором поставки №10/22-ПР від 22.10.2022.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 21.06.2024 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «ШИКО» у видачі судового наказу.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ШИКО» звернулось до Господарського суду Черкаської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з Фізичної особи-підприємця Рубана Руслана Анатолійовича, який не є суб`єктом господарювання, вимоги заявника не підлягають розгляду у порядку наказного провадження

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «ШИКО» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Черкаської області від 21.06.2024 у справі №925/768/24 та ухвалити нове рішення, яким направити справу до Господарського суду Черкаської області для повторного розгляду та видачі судового наказу.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та незаконною, винесеною з порушенням норм процесуального права.

Крім того, скаржник зазначає що місцевим господарським судом помилково визначено, що справа не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №925/768/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: Палій В.В. - головуючий суддя; судді - Вовк І.В., Сибіга О.М.

В той же час, на час надходження апеляційної скарги, матеріали справи №925/768/24 на адресу Північного апеляційного господарського суду не надходили.

А тому, за відсутності матеріалів справи, колегія суддів не має можливості вирішити питання щодо поданої апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду черкаської області від 21.06.2024 у справі №925/768/24.

Ухвалою суду від 02.07.2024 відкладено вирішення питання щодо вчинення процесуальних дій, передбачених параграфом 2 глави 1 розділу IV ГПК України, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ШИКО» на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 21.06.2024 у справі №925/768/24 до надходження матеріалів справи на адресу Північного апеляційного господарського суду.

На адресу суду надійшли матеріали справи.

Ухвалою суду від 15.07.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ШИКО» на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 21.06.2024 у справі №925/768/24 та роз`яснено сторонам, що апеляційна скарга буде розглянута без повідомлення учасників справи.

Частина 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи не заявлено.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Частиною 1 ст. 270 ГПК України визначено, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Згідно із ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, зазначені у ч. 1 ст. 175 ГПК України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено суб`єкта господарювання, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Фізична особа-підприємець Рубан Руслан Анатолійович 30.11.2023 припинила підприємницьку діяльність.

Враховуючи факт припинення підприємницької діяльності ФОП Рубана Руслана Анатолійовича, суд першої інстанції відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 152, п. 6 ч. 1 ст. 175 ГПК України відмовив заявнику у видачі судового наказу та повернув заяву з доданими документами заявнику.

Колегія суддів, враховуючи встановлення судом першої інстанції факту припинення діяльності ФОП Рубана Руслана Анатолійовича до звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «ШИКО» із заявою в порядку наказного провадження зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного).

Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи - у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 2 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді вимог у наказному провадженні учасниками справи є заявник та боржник.

Згідно з ч. 3 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України, заявником та боржником у наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці.

За наведеного, втрата Рубаном Русланом Анатолійовичем статусу фізичної особи-підприємця виключає можливість розгляду вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ШИКО» у порядку наказного провадження у зв`язку з невідповідністю суб`єктного складу.

Колегія суддів звертає увагу на те, що ч. 2 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Враховуючи вище викладене, право вибору провадження (наказного чи позовного) на звернення з вимогами у даній справі покладається на особу, яка має право на відповідне звернення (заявник у наказному провадженні, позивач у позовному провадженні).

Відповідно до ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з ст. 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в ст. 4 цього Кодексу, тобто, і фізичні особи, які не є підприємцями, а винятки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, не підлягають розгляду у господарських судах, чітко визначені положеннями ст. 20 цього Кодексу (як приклад, пункти 5, 10, 14 цієї статті).

Ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин, наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом, відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

З огляду на положення ч. 1 ст. 20 ГПК України, а також статей 4, 45 цього Кодексу для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду конкретної справи має значення суб`єктний склад саме сторін правочину та наявність спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності.

За змістом ст. 51, 52, 598-609 ЦК України, ст. 202-208 ГК України, ч. 9 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» у випадку припинення підприємницької діяльності ФОП (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Оскільки ч. 3 ст. 147 ГПК України чітко визначено суб`єктний склад наказного провадження, учасником якого не може бути фізична особа, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у видачі судового наказу з підстав встановлених п. 4 ч. 1 ст. 152 та п. 6 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з припиненням фізичної особи-підприємця.

Разом з тим суд зауважує, що відповідно до ч. 2 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 3-6 ч. 1 ст. 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Враховуючи вищевикладене, Товариство з обмеженою відповідальністю «ШИКО» може захистити свої порушені права, шляхом звернення у позовному провадженні до Господарського суду із позовом до фізичної особи, виходячи з характеру правовідносин між сторонами (господарські правовідносини).

Викладені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до незгоди апелянта з висновками суду, проте по суті їх не спростовують; підстав для скасування чи зміни судового рішення не містять.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів вважає, що ухвала Господарського суду Черкаської області від 21.06.2024 у справі №925/768/24 постановлена з повним з`ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи, дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для її скасування.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому ухвала Господарського суду Черкаської області від 21.06.2024 у справі №925/768/24 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для її скасування не вбачається.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ШИКО» на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 21.06.2024 у справі №925/768/24 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 21.06.2024 у справі №925/768/24 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «ШИКО».

4. Матеріали справи №925/768/24 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя В.В. Палій

Судді О.М. Сибіга

І.В. Вовк