ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2024м. ХарківСправа № 922/1633/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ємельянової О.О.

при секретарі судового засідання Катречко Д.С.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1
до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" 61109, м. Харків, вул. Безлюдівська, буд. 1
простягнення 385 254 412,09 грн.
за участю представників сторін:

позивача: Овчарук О.О. (в режимі відеоконференції з використання власних технічних засобів);

відповідача: Батракова О.Ю.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Господарського суду Харківської області із позовом до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" про стягнення заборгованості у загальній сумі 385 254 412,09 грн. у тому числі: основний борг у сумі 285 057 312,60 грн.; пеня у сумі 71 051 472,76 грн.; три проценти річних у розмірі 10 645 082,13 грн.; інфляційні втрати у розмірі 18 500 544,60 грн.

Також до стягнення заявлені судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань згідно типового договору постачання природного газу постачальником «останньої надії» який затверджений постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2501 в частині повної та своєчасної оплати за використаний відповідачем обсяг природного газу за період з 01.10.2022 року по 02.11.2022 рік, а саме: з 01.10.2022 року по 31.10.2022 рік - 5 950 234,29 тис.м3; з 01.11.2022 року по 02.11.2022рік - 705 024,18 тис.м3. та внесений в алокацію позивача як постачальника «останньої надії» (ЕІС-код 56Х80В).

Ухвалою суду від 14.05.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 12 червня 2024 року о 12:20. Встановлено відповідачу строк у 15 (п`ятнадцять) календарних днів з моменту отримання цієї ухвали для подання відзиву на позов. Встановлено відповідачу 5 (п`ятиденний) строк з дня отримання відповіді на відзив для подання до суду заперечень відповідно до вимог статті 167 Господарського процесуального кодексу України. Встановлено позивачу 5 (п`ятиденний) строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подання до суду відповіді на відзив. Участь учасників справи у підготовчому засіданні визнано обов`язковою.

Ухвалою суду від 15.05.2024 року виправлено описку допущену у 3 пункті резолютивної частини ухвали суду від 14.05.2024 року про відкриття провадження у справі, а саме: вважати вірним пункт 3 у наступній редакції: "3. Підготовче засідання призначити на "05" червня 2024 р. о(б) 11:20 год.".

Ухвалою суду від 21.05.2024 року виправлено описку допущену в ухвалах суду від 14.05.2024 року та від 15.05.2024 року, а саме вважати вірним найменування відповідача: "Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз", 61109, м. Харків, вул. Безлюдівська, буд. 1".

29.05.2024 року від позивача через канцелярію суду надійшла заява (вх. № 13867/24) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

29.05.2024 року від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 13893/24).

31.05.2024 року від позивача через канцелярію суду наійшла відповідь на відзив (вх. № 14162/24).

Ухвалою суду від 31.05.2024 року заяву (вх. № 13867/24 від 29.05.2024 року) позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду - задоволено частково. В частині заяви (вх. № 13867/24 від 29.05.2024 року) позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду в частині усі наступних засідань у даній справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів - відмовлено.

Ухвалою суду від 05.06.2024 року яку занесено до протоколу судового засідання, судом у підготовчому засіданні оголошено перерву до 19 червня 2024 року о(б) 11:15 год. Також задоволено усне клопотання позивача від 05.06.2024 року про проведення наступного судового засідання в режимі відео конференції.

06.06.2024 року від відповідача через канцелярію суду надійшли заперечення на відповідь на відзив (вх. № 14745/24).

Ухвалою суду від 19.06.2024 року, яку занесено до протоколу судового засідання, судом відповідно до вимог частини 3 статті 177 Господарського процесуального кодексу України за власної ініціативи продовжено строк підготовчого засідання на 30 днів. Ухвалою суду від 19.06.2024 року яку занесено до протоколу судового засідання, судом закрито підготовче засідання у справі, та призначено справу до розгляду по суті на 17.07.2024 року о(б) 11:00 год. Також задоволено усне клопотання позивача від 19.06.2024 року про проведення наступного судового засідання в режимі відео конференції.

Ухвалою суду від 17.07.2024 року яку занесено до протоколу судового засідання, судом у з розгляду справи по суті оголошено перерву до 14.08.2024 року о(б) 11:20 год. Також задоволено усне клопотання позивача від 17.07.2024 року про проведення наступного судового засідання в режимі відео конференції.

14.08.2024 року від відповідача через канцелярію суду надійшли додаткові пояснення (вх. № 20440/24) у яких останній просить суд, визнати подання даних пояснень у справі № 922/1633/24 необхідним та надати дозвіл на їх долучення до матеріалів справи. Долучити дані пояснення до матеріалів справи № 922/1633/24 та врахувати їх при ухваленні рішення. Долучити до матеріалів справи копію договору про договірне списання №2, протоколу створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису, платіжної інструкції № від 28.12.2022 року. У задоволенні позовних вимог ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» - відмовити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 14.08.2024 року, яку занесено до протоколу судового засідання, у зв`язку зі оголошенням у м. Харкові станом на час розгляду справи повітряної тривоги, суд задля безпеки учасників судового процесу, дійшов висновку про оголошення перерви для можливості учасникам справи скористатися захисними спорудами. Також, судом відкладено вирішення питання щодо долучення додаткових пояснення вх.20440/24 від 14.08.2024 року до наступного судового засідання. Ухвалою суду від 14.08.2024 року, яку занесено до протоколу судового засідання, судом задоволено усне клопотання позивача від 14.08.2024 року про проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 21.08.2024 року клопотання відповідача викладене у додаткових поясненнях (вх. № 20440/24 від 14.08.2024 року) задоволено частково. Додаткові пояснення (вх. № 20440/24 від 14.08.2024 року) долучено до матеріалів справи. Додані відповідачем до додаткових пояснень (вх. № 20440/24 від 14.08.2024 року) докази - повернуто відповідачу без розгляду. Судом роз`яснено відповідачу, що оскільки додані до додаткових пояснень (вх. № 20440/24 від 14.08.2024 року) були подані до Господарського суду Харківської області в електронному вигляді, суд не здійснює повернення роздрукованих документів у паперовому вигляді відповідачу.

Присутній у судовому засіданні 21.08.2024 року з розгляду справи по суті представник позивача в режимі відеоконференції надав усні пояснення щодо позовних вимог, та просив суд позов задовольнити у повному обсязі.

Присутній у судовому засідання 21.08.2024 року з розгляду справи по суті засіданні представник відповідача надав усні заперечення, та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог із підстав викладених у наданому до суду відзиву на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, заслухавши присутній у судовому засіданні представників сторін, суд встановив наступне.

Як зазначає позивач, останній відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 04.07.2017 року № 880 здійснює ліцензійне постачання природного газу на території України.

За змістом пункту 26 частини 1 статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» від 09.04.2015 року №329-VIII, постачальник «останньої надії» це визначений Кабінетом Міністрів України постачальник, який не має права відмовити в укладенні договору постачання природного газу на обмежений період часу.

За результатами державного конкурсу та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 року № 917-р позивача визначено постачальником «останньої надії» на ринку природного газу.

При цьому, постачання природного газу постачальником "останньої надії" здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором, а договір на постачання природного газу постачальником "останньої надії" є публічним.

Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються Законом України "Про ринок природного газу", Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Відповідно до частини 2 статті 13 Закону України "Про ринок природного газу" споживач зобов`язаний, зокрема: 1) укласти договір про постачання природного газу; 2) забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів; 3) не допускати несанкціонованого відбору природного газу; 4) забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників оператора газотранспортної системи, оператора газорозподільної системи до вузлів обліку природного газу та з метою встановлення вузлів обліку газу; 5) припиняти (обмежувати) споживання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів.

Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) № 2496 від 30.09.2015 року (далі - правила) врегульовано відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/ газотранспортної системи (далі - Оператори ГРМ/ГТС).

Дія Правил поширюється на постачальників, споживачів природного газу - фізичних осіб (побутових споживачів), фізичних осіб - підприємців, юридичних осіб та Операторів ГРМ/ГТС.

Так, відповідно до пунктів 1, 2, 4-6 Розділу VI Правил постачання природного газу постачальник "останньої надії" здійснює постачання природного газу споживачам на умовах договору постачання природного газу, який укладається з урахуванням вимог цього розділу та має відповідати Типовому договору постачання природного газу постачальником "останньої надії", затвердженому постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2501, який є публічним, а його умови - однаковими для всіх споживачів.

Відповідно до пункту 1 розділу VI Правил, договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» укладається у випадках, передбачених пунктом 3 розділу VI, з урахуванням вимог статей 205,633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом публічної оферти постачальника «останньої надії» та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника.

При цьому, позивач зазначає, що договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" є публічним, та не потребує двостороннього підписання і вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

За договором постачання природного газу постачальник "останньої надії" зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Максимальна тривалість постачання природного газу постачальником "останньої надії" не може перевищувати шістдесят днів та у будь-якому випадку не має тривати довше ніж до кінця календарного місяця, наступного за тим місяцем, у якому почалося фактичне постачання природного газу споживачеві постачальником "останньої надії".

Вищевикладене за твердженнями позивача, свідчить про те, що між позивачем та відповідачем було укладено типовий договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» який затверджений постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2501.

Позивачем, зобов`язання взяті на себе за договором було виконано у повному обсязі та забезпечено з дня, визначеного інформаційною платформою оператора газотранспортної системи та за ціною, оприлюдненою постачальником на своєму сайті, безперервне постачання природного газу відповідачу в порядку та на умовах, передбачених договором.

При цьому, відповідач, в порушення умов договору, не забезпечив своєчасну та повну оплату вартості поставленого позивачем природного газу згідно з умовами договору та не здійснив оплати вартості спожитого за договором природного газу, в результаті чого у відповідача перед позивачем наявна заборгованість за спожитий природній газ за договором.

Як зазначає позивач, оскільки в інформаційній платформі споживач з ЕІС-кодом 56X01V (відповідач) був закріплений за постачальником «останньої надії» Товариством з обмеженою відповідальністю «ГК «Нафтогаз України» (ЕІС-код 56Х80В) (позивач) у т.ч. у період з 01.10.2022 року по 02.11.2022 рік, а обсяг природного газу, використаний Відповідачем у вказаний період та внесений в алокацію Позивача як постачальника «останньої надії» ТОВ «ГК «Нафтогаз України» (ЕІС-код 56Х80В), становить: з 01.10.2022 року по 31.10.2022 рік 5 950 234,29 тис.м3; з 01.11.2022 року по 02.11.2022 рік 705 024,18 тис.м3.

При цьому, факт включення відповідача до реєстру споживачів позивача як постачальника «останньої надії» та віднесення газу, спожитого відповідачем, до портфеля позивача як постачальника «останньої надії» підтверджується листом оператора ГТС від 04.07.2023 року № ТОВВИХ-23-9006 та інформацією щодо остаточної алокації відборів споживача з ЕІС-кодом 56X01V.

Позивачем було виконано у повному обсязі взяті на себе зобов`язання, відповідно до договору, та поставлено відповідачу природний газ, проте відповідачем, не здійснено жодної оплати вартості спожитого газу, у зв`язку із чим, за розрахунком позивача, у відповідача наявна заборгованість за спожитий природній газ на загальну суму 285 057 312,60 грн.

Вищевикладені обставини, стали причиною звернення позивача із відповідним позовом до суду.

Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно з частиною 1 статті 12 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із нормативно-правовими актами. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Договір постачання природного газу об`єднанням співвласників багатоквартирних будинків для забезпечення опалення та постачання гарячої води до квартир співвласників (крім нежитлових приміщень) укладається на весь обсяг споживання природного газу для таких потреб та не може встановлювати різні ціни в межах цього обсягу. Постачання природного газу постачальником "останньої надії" здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором. Типовий договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" може містити окремі умови для різних категорій споживачів. При цьому в межах кожної категорії споживачів договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" є публічним.

Відповідно до частини 2 статті 13 Закону України "Про ринок природного газу" споживач зобов`язаний, зокрема: 1) укласти договір про постачання природного газу; 2) забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів; 3) не допускати несанкціонованого відбору природного газу; 4) забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників оператора газотранспортної системи, оператора газорозподільної системи до вузлів обліку природного газу та з метою встановлення вузлів обліку газу; 5) припиняти (обмежувати) споживання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 04.07.2017 року № 880 здійснює ліцензійне постачання природного газу на території України, та позивача визначено постачальником «останньої надії» на ринку природного газу.

Постачання природного газу постачальником "останньої надії" здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором, а договір на постачання природного газу постачальником "останньої надії" є публічним.

У зв`язку із чим, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (позивач, постачальник) та Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" (відповідач, споживач) було укладено типовий договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» який затверджений постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2501.

При цьому, факт включення відповідача до реєстру споживачів позивача як постачальника «останньої надії» та віднесення газу, спожитого відповідачем, до портфеля позивача як постачальника «останньої надії» підтверджується листом оператора ГТС від 04.07.2023 року № ТОВВИХ-23-9006, інформацією щодо закріплення споживача з ЕІС-кодом 56X01V в реєстрі споживачів постачальників за період з 01.03.2022 року по 28.02.2023 року.

З вищевикладеного слідує, що споживача з ЕІС-кодом 56X01V було закріплено у реєстрі споживачів постачальника останньої надії ТОВ ГК Нафтогаз України (ЕІС-код 56Х80В).

Відтак, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (позивач, постачальник) та Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" (відповідач, споживач) було укладено Типовий договір постачання природного газу постачальником "останньої надії", відповідно до пункту 2.1 якого за цим договором постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачу в необхідних для нього об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором.

При цьому, відповідно до пункту 1 розділу VI Правил постачання договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" укладається у випадках, передбачених пунктом 3 цього розділу, з урахуванням вимог статей 205, 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу шляхом публічної оферти постачальника "останньої надії" та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника. Договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" не потребує двостороннього підписання. На письмове звернення споживача постачальник "останньої надії" зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дня отримання такого письмового звернення надати споживачу підписаний уповноваженою особою постачальника примірник договору постачання природного газу. Договір постачання між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

З аналізу вищевикладеного слідує, що вказаний договір є підставою для виникнення у сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань відповідно до статей 173, 174, 175 Господарського кодексу України, статей 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, а згідно з нормами статті 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (частина 1 статті 712 Цивільного кодексу України)

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 Цивільного кодексу України).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (частина 1 статті 655 Цивільного кодексу України).

Як встановлено судом та вбачається із матеріалами справи, позивачем свої зобов`язання було виконано у повному обсязі, а відповідачем спожито природний газ за період, а саме:

- з 01.10.2022 року по 31.10.2022 рік 5950,23429 тис.м3 на загальну суму 272 201 669,68 грн., про що свідчить акт № 13957 приймання передачі природного газу від 31.10.2022 року, рахунок на оплату (природний раз) № 29049 від 11.11.2022 року;

- з 01.11.2022 року по 02.11.2022 рік 705,02418 тис.м3. на загальну суму 12 855 642,92 грн. про що свідчить акт № 15693 приймання передачі природного газу від 30.11.2022 року, рахунок на оплату (природний раз) № 32568 від 12.12.2022 року

Доказів постачання природного газу відповідачу у вказаний період іншим постачальником матеріали справи не містять, відповідачем відповідних доказів до суду також надано не було.

Пунктом 1 статті 691 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Згідно з пунктом 1 статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (частина 2 статті 692 Цивільного кодексу України).

Пунктом 4.4. договору встановлено, що споживач зобов`язаний оплатити рахунок, наданий постачальником відповідно до пункту 4.3. цього договору, до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина 1 статті 526 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (частина 1 статті 599 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем було направлено на адресу відповідача акт № 13957 приймання передачі природного газу від 31.10.2022 року на загальну суму 272 201 669,68 грн., рахунок на оплату (природний раз) № 29049 від 11.11.2022 року, та акт № 15693 приймання передачі природного газу від 30.11.2022 року на загальну суму 12 855 642,92 грн., рахунок на оплату (природний раз) № 32568 від 12.12.2022 року

Відповідно до пункту 4.3. договору, постачальник зобов`язаний надати споживачу рахунок на оплату природного газу за цим договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між постачальником і споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо - якщо сторонами це окремо обумовлено).

Споживач зобов`язаний оплатити рахунок, наданий постачальником, до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу (пункт 4.4. договору).

При цьому матеріали справи не містять, а відповідачем не було надано до суду доказів здійснення розрахунку із позивачем за спожитий природний газ за період з 01.10.2022 року по 02.11.2022 рік у загальному розмірі 285 057 312,60 грн.

Судом здійснено перевірку нарахованої позивачем суми боргу за поставлений відповідачу природний газ за загальний період з 01.10.2022 року по 02.11.2022 рік, та встановлено, що позивачем було поставлено відповідачу природний газ з 01.10.2022 року по 31.10.2022 рік 5950,23429 тис.м3 на загальну суму 272 201 669,68 грн., з 01.11.2022 року по 02.11.2022 рік 705,02418 тис.м3. на загальну суму 12 855 642,92 грн., та встановлено що сума боргу складає суму у загальному розмірі 285 057 312,60 грн.

Заперечуючи проти позовних вимог у цій частині, відповідач у наданому до суду відзиві на позовну заяву (вх. № 13893/24 від 29.05.2024 року) зазначає, що у період з березня 2022 року АТ «Харківгаз» здійснювало всі можливі заходи, надсилало відповідні листи ТОВ "ГК "Нафтогаз України", укладало договори з позивачем та третіми особами, надавало проекти договорів та вчиняло інші дії задля включення в балансуючу групу. При цьому, у листі № 119/07-14325-2022 від 13 вересня 2022 року ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" зазначено, що «ТОВ "ГК "Нафтогаз України" усвідомлює, що АТ "Харківгаз", як Оператор ГРМ, вчинило всі дії, спрямовані на виконання у повному обсязі умов, встановлених Положенням, необхідних для придбання у ТОВ "ГК "Нафтогаз України" з 01.06.2022 року та протягом дії воєнного стану, а також протягом шести місяців після його припинення або скасування, природного газу на умовах, встановлених Положенням, однак ТОВ "ГК "Нафтогаз України" не наділено повноваженнями та можливостями зміни положень нормативно-правових актів».

Також, відповідач зазначає, що у листі ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" № 119/07-22123-2022 від 14 грудня 2022 року зазначено про те, що: «Для можливості покриття обсягів природного газу, відібраних з газотранспортної системи у період з 1 червня 2022 року за цінами та на умовах передбачених Положенням та приєднання до Балансуючої групи саме з 01 червня 2022 р., Оператор ГРМ має до 1 січня 2023 року надати одне з таких видів забезпечення виконання своїх платіжних зобов`язань за договором купівлі продажу природного газу, а саме: 1) Банківську гарантію на суму грошових зобов`язань, які для зазначених цілей розраховується виходячи із середньомісячного обсягу втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу оператора газорозподільної системи протягом 2021 року за ціною 7420 гривень з урахуванням податку на додану вартість за 1000 куб. метрів газу; або 2) Здійснює у повному розмірі оплату вартості обсягу І (фіксований) за червень 2022 та інші місяці, що передують даті надання забезпечення виконання платіжних зобов`язань, відповідно до умов підписаного договору купівлі-продажу природного газу, а також щомісяця до 25 числа здійснює у повному розмірі попередню оплату вартості обсягу І (фіксований) за кожен наступний місяць відповідно до умов підписаного договору купівлі-продажу природного газу; або 3) Підписує договір про договірне списання з власних поточних банківських рахунків строком дії до повного зобов`язань такого оператора газорозподільної системи.

Відповідно до умов Положення (в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 1362 від 06 грудня 2022 року) у разі належного виконання до 01 січня 2023 року зазначених умов, договір купівлі-продажу природного газу з таким оператором газорозподільної системи діє з 1 червня 2022 року.

За твердженнями відповідача, останнім на виконання вимог Положення (в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 1362 від 06 грудня 2022 року), з метою отримання починаючи з 01 червня 2022 року у ТОВ "ГК "Нафтогаз України" обсягів природного газу у розмірі, визначеному у підпункті 1.2.4. додатку 2 до Положення (в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 1362 від 06 грудня 2022 року), АТ "Харківгаз": - у грудні 2022 року підписало заяву-приєднання до договору про утворення балансуючої групи № БГ-3 від 09 грудня 2022 року (лист № 610-Сл-15430-1222 від 15 грудня 2022 року), та надіслало її на адресу ТОВ "ГК "Нафтогаз України"; - у грудні 2022 року підписало з ТОВ "ГК "Нафтогаз України" договір купівлі-продажу природного газу № 101/ПГ-3759-ОГРМ від 20 грудня 2022 року в редакції, запропонованій ТОВ "ГК "Нафтогаз України". Період передачі природного газу за цим договором червень 2022 року - травень 2023 року (включно); - у грудні 2022 року підписало тристоронній договір № 1 про договірне списання з поточних рахунків АТ "Харківгаз" строком дії до повного виконання АТ "Харківгаз" зобов`язань за укладеним між ТОВ "ГК "Нафтогаз України" та АТ "Харківгаз" договором купівлі-продажу природного газу № 101/ПГ-3159-ОГРМ від 22 березня 2022 року та надіслало його для підписання на адресу АТ "Ощадбанк"; - у грудні 2022 року підписало тристоронній договір № 2 про договірне списання з поточних рахунків АТ "Харківгаз" строком дії до повного виконання АТ "Харківгаз" зобов`язань за укладеним між ТОВ "ГК "Нафтогаз України" та АТ "Харківгаз" договором купівлі-продажу природного газу № 101/ПГ-3759-ОГРМ від 20 грудня 2022 року та надіслало його для підписання на адресу АТ "Ощадбанк".

Таким чином, АТ "Харківгаз" до 01 січня 2023 року підписало договір купівлі-продажу природного газу № 101/ПГ-3290-ОГРМ від 21 червня 2022 року, договір про договірне списання № 1, договір купівлі-продажу природного газу № 101/ПГ-3759-ОГРМ від 20 грудня 2022 року та договір про договірне списання № 2. Зазначені дії, на переконання АТ "Харківгаз", вказують на приєднання відповідача до договору про утворення балансуючої групи з 01 червня 2022 року, де стороною, відповідальною за добовий небаланс групи, є ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України". Пунктом 10.2 Договору купівлі-продажу природного газу № 101/ПГ-3759-ОГРМ від 20 грудня 2022 року визначено, що відповідно до ст. 631 ЦК України, умови цього договору поширюють свою дію на відносини, що фактично склались між сторонами до його укладення, а саме з 01 червня 2022 року. Положення цього підпункту не застосовуються у разі надання одного з видів забезпечення, передбачених підпунктом 2.1.1 пункту 2.1 цього договору після 01 січня 2023 року.

Як зазначає відповідач, незважаючи на вказані факти, позивачем на адресу відповідача надіслано лист за №119/07-538-2023 від 05 січня 2023 року, яким ТОВ "ГК "Нафтогаз України" повідомило АТ "Харківгаз" про те, що останній на виконання умов Положення включений до балансуючої групи, де стороною відповідальною за добовий небаланс групи є ТОВ "ГК "Нафтогаз України", лише з 01 січня 2023 року. Дії позивача, пов`язані з не включенням АТ "Харківгаз" з 01 червня 2022 року до балансуючої групи згідно договору про утворення балансуючої групи № БГ-3, та невизнання поширення умов даного договору на період з 01 червня 2022 року є порушенням прав АТ "Харківгаз", яке вплинуло на можливість покриття обсягів природного газу, відібраних з газотранспортної системи з 01 червня 2022 року за цінами та на умовах, передбачених Положенням. Підтвердженням визнання за АТ «Харківгаз» виконання умов договору № 101/ПГ-3290-ОГРМ від 21.06.2022 року на думку відповідача є надіслані позивачем рахунки № 32688 від 19 грудня 2022 року (розрахунковий період 1-30 червня 2022 року), № 32689 від 19 грудня 2022 року (розрахунковий період 1-31 липня 2022 року), № 32690 від 19 грудня 2022 року (розрахунковий період 1-31 серпня 2022 року), № 32691 від 19 грудня 2022 року (розрахунковий період 1-30 вересня 2022 року), № 32692 від 19 грудня 2022 року (розрахунковий період 1-31 жовтня 2022 року), де ціни за природний газ вказані з урахуванням умов Положення та договору № 101/ ПГ-3290-ОГРМ від 21.06.2022 року.

На думку відповідача, АТ "Харківгаз" з 01 червня 2022 року є учасником балансуючої групи, де стороною відповідальною за добовий небаланс групи є ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" твердження позивача про те, що начебто відсутні підстави для включення АТ "Харківгаз" до балансуючої групи з 01 червня 2022 року та поширення умов цього договору на період з 01 червня 2022 року, є протиправними та такими, що не відповідають положенням договору та суперечать Положенню. Таким чином, АТ "Харківгаз" як Оператор газорозподільної системи у 2022 році вчинило всі можливі дії, спрямовані на виконання в повному обсязі умов, встановлених Положенням, необхідних для купівлі (придбання) у ТОВ "ГК "Нафтогаз України" у період червень 2022 року - вересень 2022 року (включно) обсягів природного газу, що складаються з обсягів І, обсягів ІІ та обсягів ІІІ.

Вищевикладене, за твердженнями відповідача свідчить про те, що у зв`язку із порушенням позивачем доктрини щодо заборони суперечливої поведінки, останній позбавлений правової можливості для стягнення грошових коштів з АТ "Харківгаз".

Також відповідач зазначає, що ТОВ "Оператор ГТС України" при здійсненні остаточної алокації по АТ "Харківгаз" за газовий місяць жовтень 2022 року віднесло обсяг І, обсяг ІІ та обсяг ІІІ (5 950,23429 тис.м.куб) частково на негативний небаланс АТ "Харківгаз" (за період 01 жовтня 2022 року), а також частково на ТОВ "ГК "Нафтогаз України" як постачальника "останньої надії" (за період 01 жовтень 2022 року 31 жовтень 2022 року (включно)), а не на ТОВ "ГК "Нафтогаз України" як постачальника із спеціальними обов`язками відповідно до Положення.

ТОВ "Оператор ГТС України" при здійсненні остаточної алокації по АТ "Харківгаз" за газовий місяць листопад 2022 року віднесло обсяг І, обсяг ІІ та обсяг ІІІ (11 660,82732 тис.м.куб) частково на негативний небаланс АТ "Харківгаз" (за період 03 листопада 2022 року 30 листопада 2022 року), а також частково на ТОВ "ГК "Нафтогаз України" як постачальника "останньої надії" (за період 01 листопада 2022 року 02 листопада 2022 року (включно)), а не на ТОВ "ГК "Нафтогаз України" як постачальника із спеціальними обов`язками відповідно до Положення.

Вищевикладене на думку відповідача свідчить про те, що заборгованість АТ "Харківгаз" перед ТОВ "ГК "Нафтогаз України" (за договором постачання природного газу постачальником "останньої надії"), була незаконно, безпідставно та необґрунтовано збільшена, що спричинить значні негативні фінансово-економічні наслідки для АТ "Харківгаз".

Крім того, відповідач зазначає, що оскільки позивач, як постачальник "останньої надії", обліковує по відношенню до відповідача заборгованість за період 01 січня 2022 року 28 лютого 2022 року (включно), за період 23 червня 2022 року 31 липня 2022 року (включно) та за період 01 серпня 2022 року 31 серпня 2022 року (включно), на законодавчому рівні (а саме частини 2 статті 15 Закону України «Про ринок природного газу») виключено можливість існування договірних відносин в межах договору постачання природного газу постачальником "останньої надії" між позивачем та відповідачем за заявлений період до стягнення заборгованості. Таким чином, за твердженнями відповідача, договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" є правочином, про укладення якого зазначає позивач у позовній заяві, та який став підставою для заявлення позовних вимог про стягнення грошових коштів за період 01 жовтня 2022 року 02 листопада 2022 року, - є нікчемним в силу закону.

У відповіді на відзив (вх. № 14162/24 від 31.05.2024 року) позивач зокрема зазначає, що відповідачем не було підтверджено, що у нього (як споживача природного газу) був наявний іншій постачальник природного газу (укладений договір постачання природного газу з будь-яким постачальником), який би у свою чергу вніс його до свого Реєстру споживачів. Отже, оскільки у відповідача був відсутній інший постачальник, як наслідок були відсутні підтверджені номінації/реномінації з обсягами природного газу на виробничо-технологічні витрати для нього, тому у відповідності до положень п. 2 глави 5 розділу IV Кодексу газотранспортної системи та п. 3 розділу VI Правил постачання природного газу такого споживача (Оператор ГРМ) було автоматично включено (зареєстровано) в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії», тобто відповідача, відносно покриття об`ємів (обсягів) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільній системі. Таким чином, в силу норм Закону та нормативно-правових актів, Типовий договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" між сторонами був укладений автоматично з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу, тобто з 01.10.2022 року. Факт укладання Типового договору з 01.10.2022 року (включення позивача до реєстру споживачів відповідача, як постачальника «останньої надії», та віднесення газу, спожитого позивачем, до портфеля відповідача) підтверджується листом оператора ГТС від 04.07.2023 року № ТОВВИХ-23-9006 з інформацією щодо остаточної алокації відборів споживача з ЕІС-кодом 56X01V.

Щодо посилання відповідача на частину 2 статті15 Закону «Про ринок природного газу, зокрема зазначає, що період безперервного постачання природного газу та включення в Реєстр споживачів постачальника «останньої надії» обмежений строком може тривати до кінця календарного місяця, що настає за місяцем початку фактичного постачання природного газу, однак кількість таких періодів не обмежена, а отже і кількість Типових договір не обмежена. Фактично, між позивачем та відповідачем виникли спірні правовідносини з поставки природнього газу з 01.05.2022 року (спірний період), що в тому числі підтверджується даними Інформаційної платформи. Обов`язок відповідача укласти з позивачем договір купівлі-продажу (поставки) природного газу визначені законом, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин. Укладення договору та умови договору, які на підставі актів цивільного законодавства набули юридично обов`язкового значення, є обов`язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Також, позивач зазначає, що типовий договір постачання природного газу постачальником "останньої надії", укладений на підставі та у відповідності з Законом України «Про ринок природного газу», Правилами постачання природного газу, затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року №2496, Кодексом газотранспортної системи, затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року №2493.

Таким чином, як зазначає позивач, оскільки відповідач, у спірний період, споживав природний газ з ресурсу відповідача, як постачальника "останньої надії", що підтверджується фактичними обставинами та доказами у справі та в силу норм законодавства має наслідком факт укладання Типового договору між сторонами, та спростовує твердження відповідача, що Типовий договір є нікчемним в силу закону.

Суд не приймає вищезазначені заперечення відповідача з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, та не спростовано відповідачем, позивачем було виставлено а відправлено відповідачу рахунки на оплату поставленого природного газу (природний газ) а саме за період:

- з 01.10.2022 року по 31.10.2022 рік 5950,23429 тис.м3 на загальну суму 272 201 669,68 грн., про що свідчить акт № 13957 приймання передачі природного газу від 31.10.2022 року, рахунок на оплату (природний раз) № 29049 від 11.11.2022 року;

- з 01.11.2022 року по 02.11.2022 рік 705,02418 тис.м3. на загальну суму 12 855 642,92 грн. про що свідчить акт № 15693 приймання передачі природного газу від 30.11.2022 року, рахунок на оплату (природний раз) № 32568 від 12.12.2022 року

З вищевикладеного слідує, що укладений між сторонами публічний типовий договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно статей 173, 174, 175 Господарського кодексу України, статей 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно статті 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Крім того, відповідачем не надано до суду доказів постачання природного газу відповідачу у вказаний період іншим постачальником, а тому спожиті об`єми природного газу автоматично включені оператором газотранспортної системи до портфеля постачальника "останньої надії" і доведенню іншим способом не підлягають.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.06.2023 року у справі №904/2867/22.

Щодо посилання відповідача на те, що останнім до 01 січня 2023 року підписало договір купівлі-продажу природного газу № 101/ПГ-3290-ОГРМ від 21 червня 2022 року, договір про договірне списання № 1, договір купівлі-продажу природного газу № 101/ПГ-3759-ОГРМ від 20 грудня 2022 року та договір про договірне списання № 2. Зазначені дії, на переконання АТ "Харківгаз", вказують на приєднання Відповідача до договору про утворення балансуючої групи з 01 червня 2022 року, де стороною, відповідальною за добовий небаланс групи, є ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", та те, що АТ "Харківгаз" з 01 червня 2022 року є учасником балансуючої групи, де стороною відповідальною за добовий небаланс групи є ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 11 Закону України "Про ринок природного газу" встановлено, що з метою забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу на суб`єктів ринку природного газу у виключних випадках та на визначений строк можуть покладатися спеціальні обов`язки в обсязі та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України після консультацій із Секретаріатом Енергетичного Співтовариства. Такі обов`язки мають бути чітко визначеними, прозорими, недискримінаційними та заздалегідь не передбачати неможливість їх виконання. Такі обов`язки не повинні обмежувати постачальників, створених відповідно до законодавства інших держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у праві на здійснення постачання природного газу споживачам України. Такі обов`язки не можуть покладатися на споживачів.

З метою забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, відповідно до статті 11 Закону України Про ринок природного газу та Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року Про введення воєнного стану в Україні, Кабінет Міністрів України постановою № 222 від 06.03.2022 року затвердив Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу.

Підпунктом 2 пункту 4 Положення ПСО на ТОВ "ГК "Нафтогаз України" покладено спеціальний обов`язок щодо продажу природного газу операторам газорозподільних систем на умовах, передбачених пунктом 6 цього Положення (вільний доступ в мережі Інтернет https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/222-2022-%D0%BF#Text).

Відповідно до пункту 6 Положення ПСО (в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 699 від 17 червня 2022 року), з 1 червня 2022 року та протягом дії воєнного стану, а також протягом шести місяців після його припинення або скасування ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" реалізує природний газ операторам газорозподільних систем у розмірі нормативних, понаднормованих втрат та виробничо-технологічних витрат, втрат, зумовлених воєнними діями та понесених у зв`язку із запобіганням/врегулюванням гуманітарних кризових ситуацій, на підставі договору купівлі-продажу природного газу за цінами та на умовах згідно з додатком 2.

При цьому, судом встановлено, що згідно з абз. 10 підпункту 1.2.2 пункту 1.2 Додатку 2 до Положення ПСО (в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 1362 від 06.12.2022 року) передбачено, що у разі ненадання одного із зазначених видів забезпечення виконання своїх платіжних зобов`язань за договором купівлі-продажу природного газу продаж природного газу такому оператору газорозподільної системи за договором купівлі-продажу не здійснюється.

Крім того, судом встановлено, що надані відповідачем до відзиву договори про договірне списання № 1 та № 2 містять підписи лише представника відповідача, тобто підписаний директором фінансового відділу Прошко О.В., про що свідчать наявні у справі протоколи створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису, дата підпису 26.12.2022 року.

З вищевикладеного слідує, що у матеріалах справи відсутні докази щодо виконання відповідачем умов, встановлених підпунктом 1.2.2 пункту 1.2 додатку 2 до Положення ПСО (в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 1362 від 06.12.2022 року) до 01.01.2023 року, зокрема, щодо надання позивачу до 01.01.2023 року підписаного усіма сторонами тристороннього договору про договірне списання № 1 та № 2 або надання іншого виду забезпечення, передбачених підпунктом 2.1.1. пункту 2.1. договору купівлі-продажу природного газу № 101/ПГ-3759-ОГРМ від 20.12.2022 року та підпунктом 1.2.2 пункту 1.2 додатку 2 до Положення ПСО (в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 1362 від 06.12.2022 року).

Як вбачається із наявних у матеріалах справи документів, на виконання Положення ПСО в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 699 від 17 червня 2022 року відповідач:

- підписав заяву-приєднання № 610-Сл-7457-0622 від 23.06.2022 року до договору про утворення балансуючої групи, яку було прийнято ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз України без зауважень;

- підписав з ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз України договір купівлі-продажу природного газу № 101/ПГ-3290-ОГРМ від 21.06.2022.

У подальшому, постановою КМУ від 06.12.2022 року №1362 було внесено зміни у Додаток 2 Положення ПСО.

Згідно Додатку 2 Положення ПСО (в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 1362 від 06.12.2022 року):

1. Реалізація природного газу в період з 1 червня 2022 року та протягом дії воєнного стану, а також протягом шести місяців після його припинення або скасування здійснюється у разі, коли оператор газорозподільної системи:

1.1. Приєднується до договору про утворення балансуючої групи, де стороною, відповідальною за добовий небаланс групи, є ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз України, за типовою формою, розробленою та затвердженою ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз України, на таких умовах:

1.1.1. Сторона, відповідальна за добовий небаланс групи, має право виключити учасника балансуючої групи з балансуючої групи, у тому числі, але не виключно з таких підстав:

- невиконання умов договору купівлі-продажу природного газу, що підписується відповідно до пункту 1.2 цього додатка;

- невиконання умов, передбачених пунктом 1.3 цього додатка;

- якщо в місячний строк з дня затвердження Міненерго методики визначення вартості втрат (витоку) природного газу у разі пошкодження газопроводів та газорозподільних станцій, завданих Україні внаслідок збройної агресії Російської Федерації, розробленої на виконання пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 р. № 326 Про затвердження Порядку визначення шкоди та збитків, завданих Україні внаслідок збройної агресії Російської Федерації (Офіційний вісник України, 2022 р., № 26, ст. 1413), оператор газорозподільної системи не надасть підтвердження обсягів виробничо-технологічних витрат, втрат, зумовлених воєнними діями та понесених у зв`язку із запобіганням/врегулюванням гуманітарних кризових ситуацій;

1.2. Підписує договір купівлі-продажу природного газу за формою, розробленою ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз України, на таких умовах:

1.2.1. Станом на дату надання забезпечення виконання платіжних зобов`язань, передбаченого у підпункті 1.2.2 цього пункту, має підписаний та чинний договір про договірне списання з поточних рахунків такого оператора газорозподільної системи строком дії до повного виконання ним зобов`язань за договором купівлі-продажу природного газу, укладеним з ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз України у період з 1 березня 2022 р. по 30 квітня 2022 року. Положення цього підпункту не застосовується у разі відсутності станом на дату надання забезпечення виконання платіжних зобов`язань, передбаченого у підпункті 1.2.2 цього пункту, заборгованості оператора газорозподільної системи перед ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз України за договором купівлі-продажу природного газу, укладеним з ним у період з 1 березня 2022 р. по 30 квітня 2022 р.

1.2.2. Надає одне з таких видів забезпечення виконання своїх платіжних зобов`язань за договором купівлі-продажу природного газу:

1) банківську гарантію на суму грошових зобов`язань, які для зазначених цілей розраховуються виходячи із середньомісячного обсягу втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу оператора газорозподільної системи протягом 2021 року за ціною 7420 гривень з урахуванням податку на додану вартість за 1000 куб. метрів газу; або

2) здійснює у повному розмірі оплату вартості обсягу I (фіксований) за червень 2022 р. та інші місяці, що передують даті надання забезпечення виконання платіжних зобов`язань, відповідно до умов підписаного договору купівлі-продажу природного газу, а також щомісяця до 25 числа здійснює у повному розмірі попередню оплату вартості обсягу I (фіксований) за кожен наступний місяць відповідно до умов підписаного договору купівлі-продажу природного газу. Оператор газорозподільної системи, який надає забезпечення після 1 січня 2023 р., здійснює у повному розмірі оплату вартості обсягу I (фіксований) за перший місяць передачі за договором, а також щомісяця до 25 числа здійснює у повному розмірі попередню оплату вартості обсягу I (фіксований) за кожен наступний місяць відповідно до умов підписаного договору купівлі-продажу природного газу; або

3) підписує договір про договірне списання з власних поточних банківських рахунків строком дії до повного виконання зобов`язань такого оператора газорозподільної системи за договорами, укладеними відповідно до пунктів 1.1 і 1.2 цього додатка, яким повинно бути передбачено, що в разі одночасного надходження до банку кількох документів, на підставі яких здійснюється списання грошових коштів, банк списує кошти з рахунка оператора газорозподільної системи в такій черговості:

у першу чергу - списуються грошові кошти для розрахунків щодо виплати вихідної допомоги та оплати праці особам, які працюють за трудовим договором (контрактом);

у другу чергу - списуються грошові кошти за розрахунковими документами, що передбачають платежі до бюджету та інші обов`язкові відрахування, передбачені законодавством, у зв`язку із оплатою праці;

у третю чергу - списуються грошові кошти для виконання грошових зобов`язань оператора газорозподільної системи перед ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз України за договором купівлі-продажу природного газу в розмірі, що повинен дорівнювати відсотку складової нормативних втрат та виробничо-технологічних витрат у тарифі на розподіл, затвердженому НКРЕКП.

Відсоток списання коштів згідно з абзацом четвертим цього підпункту може бути переглянутий у виключних випадках, зумовлених воєнними діями в областях, де оператор газорозподільних систем провадить ліцензійну діяльність, за заявою оператора газорозподільної системи за погодженням із НКРЕКП.

Під час підписання договору про договірне списання сторони зобов`язані використовувати накладення електронного цифрового підпису (ЕЦП)/кваліфікованого електронного підпису (КЕП), відбитки підписів електронної печатки (за наявності), сервіси для обміну електронними документами, при цьому електронні копії документів та електронне листування прирівнюється до оригіналів документів (повідомлень).

У разі ненадання одного із зазначених видів забезпечення виконання своїх платіжних зобов`язань за договором купівлі-продажу природного газу продаж природного газу такому оператору газорозподільної системи за договором купівлі-продажу не здійснюється.

У разі належного виконання до 1 січня 2023 р. умов, установлених підпунктом 1.2.2 пункту 1.2 цього додатка, договір купівлі-продажу природного газу з таким оператором газорозподільної системи діє з 1 червня 2022 року. У разі виконання після 1 січня 2023 р. умов, установлених зазначеним підпунктом, договір купівлі-продажу природного газу з таким оператором газорозподільної системи діє з дати надання таким оператором газорозподільної системи одного із видів забезпечення виконання своїх платіжних зобов`язань за договором купівлі-продажу природного газу, визначених підпунктом 1.2.2 пункту 1.2 цього додатка.

У разі невиконання умов, встановлених підпунктом 1.2.2 пункту 1.2 цього додатку, постачання природного газу не здійснюється, а такий оператор газорозподільної системи (учасник балансуючої групи) не включається до балансуючої групи.

У підтвердження виконання вищевикладених умов, відповідач посилається підписання заяви - приєднання до договору про утворення балансуючої групи № БГ-3 від 09 грудня 2022 року (лист № 610-Сл-15430-1222 від 15 грудня 2022 року), та підписав, зокрема договір купівлі-продажу природного газу № 101/ПГ-3759-ОГРМ від 20 грудня 2022 року та договір про договірне списання № 2, що за твердженнями відповідача свідчить про приєднання АТ "Харківгаз" до договору про утворення балансуючої групи з 01 червня 2022 року, де стороною, відповідальною за добовий небаланс групи є ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", а тому з 01.06.2022 року позивач повинен був виставляти відповідачу рахунки на плату природного газу саме за договором купівлі-продажу природного газу № 101/ПГ-3759-ОГРМ від 20.12.2022 року за цінами визначеними у пункту4.1. цього договору.

Проте, матеріали справи не містять, а відповідачем не надано до суду доказів виконання усіх умов визначених вищевикладеним Положенням.

При цьому, відповідно до п.п. 2.1.2. п.2.1. договору купівлі-продажу природного газу №101/ПГ-3759-ОГРМ від 20.12.2022 року продавець не розпочинає реалізацію (передачу) природного газу до моменту вступу Покупця до балансуючої групи, де стороною відповідальною за добовий небаланс групи є ТОВ ГК Нафтогаз України.

Отож твердження відповідача, що умови договору купівлі-продажу природного газу № 101/ПГ-3759-ОГРМ від 20.12.2022 поширюють свою дію на відносини, що фактично склалися між Сторонами до його укладення, а саме з 01 червня 2022 року є безпідставними та такими, що не відповідають фактичним обставинами справи.

Пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови від 18.03.2020 року у справі №129/1033/13-ц).

Враховуючи вищевикладене, відповідачем в порушення вищевикладених вимог Господарського процесуального кодексу України не доведено належними та допустимими доказами викладені у відзиві обставини що АТ "Харківгаз" з 01 червня 2022 року є учасником балансуючої групи, де стороною відповідальною за добовий небаланс групи є ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України".

Згідно з частинами 1, 3 статті 74, статті 76, частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З аналізу вищевикладеного слідує, що обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

В той же час, доказів на підтвердження повної оплати поставленого у період з 01.10.2022 року по 02.11.2022 року природного газу на суму 285 057 312,60 грн. відповідач не надав, доводи позивача щодо наявності боргу, шляхом надання належних доказів, не спростував, у зв`язку із чим, позовні вимоги у цій частин є обґрунтованими, та такими що підлягають задоволенню.

Також позивачем заявлено до стягнення із відповідача пеню у сумі 71 051 472,76 грн.; три проценти річних у розмірі 10 645 082,13 грн.; та інфляційні втрати у розмірі 18 500 544,60 грн. відповідно до наданого розрахунку.

Щодо стягнення із відповідача, нарахованих позивачем 3-х % річних у розмірі 10 645 082,13 грн. нарахованих:

- на зобов`язання жовтня 2022 року суму боргу 272 201 669,68 грн. за період з 01.12.2022 року по 29.02.2024 року;

- на зобов`язання листопада 2022 року суму боргу 12 855 642,92 грн. за період з 03.01.2023 року по 29.02.2024 року

та інфляційні втрати у розмірі 18 500 544,60 грн. нарахованих:

- на зобов`язання жовтня 2022 року суму боргу 272 201 669,68 грн. за період з грудня 2022 року по лютий 2024 року;

- на зобов`язання листопада 2022 року суму боргу 12 855 642,92 грн. за період з лютого 2023 року по лютий 2024 року відповідно до наданого розрахунку суми позовних вимог, суд зазначає наступне.

Згідно частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Судом здійснено перевірку нарахування позивачем відповідачу 3-х % річних у розмірі 10 645 082,13 грн. нарахованих на зобов`язання жовтня 2022 року суму боргу 272 201 669,68 грн. за період з 01.12.2022 року по 29.02.2024 року, та на зобов`язання листопада 2022 року суму боргу 12 855 642,92 грн. за період з 03.01.2023 року по 29.02.2024 року відповідно до наданого розрахунку суми позовних вимог у онлайн системі ЛігаЗакон, та встановив, що при такі нарахування здійснено арифметично вірно та вони підлягають до задоволення.

Судом здійснено перевірку нарахування позивачем відповідачу інфляційних втрат у розмірі 18 500 544,60 грн. нарахованих на зобов`язання жовтня 2022 року суму боргу 272 201 669,68 грн. за період з грудня 2022 року по лютий 2024 року, та на зобов`язання листопада 2022 року суму боргу 12 855 642,92 грн. за період з лютого 2023 року по лютий 2024 року відповідно до наданого розрахунку суми позовних вимог у онлайн системі ЛігаЗакон, та встановив, що при такі нарахування здійснено арифметично не вірно.

Судом здійснено власний розрахунок інфляційних втрат, у онлайн системі ЛігаЗакон, та встановив, що до задоволення підлягає сума у розмірі 18 500 544,59грн.

В частині стягнення інфляційних втрат у розмірі 0,01 грн. відмовити.

Щодо стягнення із відповідача, нарахованої позивачем пені у сумі 71 051 472,76 грн. нарахованих:

- на зобов`язання жовтня 2022 року суму боргу 272 201 669,68 грн. за період з 01.12.2022 року по 31.05.2023 року;

- на зобов`язання листопада 2022 року суму боргу 12 855 642,92 грн. за період з 03.01.2023 року по 02.07.2023 року відповідно до наданого розрахунку суми позовних вимог, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Згідно частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини 1 статті 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (пункт 4.5. договору).

Судом здійснено перевірку нарахованої позивачем відповідачу пеню у сумі у сумі 71 051 472,76 грн. нарахованих на зобов`язання жовтня 2022 року суму боргу 272 201 669,68 грн. за період з 01.12.2022 року по 31.05.2023 року, та на зобов`язання листопада 2022 року суму боргу 12 855 642,92 грн. за період з 03.01.2023 року по 02.07.2023 року, відповідно до наданого розрахунку суми позовних вимог, в онлайн системі ЛігаЗакон, та встановив, що такі нарахування здійснено арифметично вірно, та вони підлягають до задоволення.

Частинами 1, 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

При цьому, решта доводів учасників процесу, їх письмових пояснень, заперечень, поданих до матеріалів справи документів та наданих усних пояснень, заперечень представників сторін були ретельно досліджені судом, і наведених вище висновків суду не спростовують.

З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково, а саме про стягнення із відповідача суми основного боргу у розмірі 285 057 312,60 грн., пеню у сумі 71 051 472,76 грн., 3 % річних у розмірі 10 645 082,13 грн., інфляційні втрати у розмірі 18 500 544,59 грн.

В частині стягнення інфляційних втрат у розмірі 0,01 грн. відмовити.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, судовий збір у даній справі покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 847 840,00 грн.

Враховуючи викладене та керуючись статтями73, 74, 86, 123, 126, 129, 183, 236 - 238, 240 - 241, 247 - 252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" (61109, м. Харків, вул. Безлюдівська, буд. 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, ) заборгованість у загальній сумі 385 254 412,08 грн.

у тому числі: основний борг у сумі 285 057 312,60 грн.;

пеня у сумі 71 051 472,76 грн.;

3 % річних у розмірі 10 645 082,13 грн.;

інфляційні втрати у розмірі 18 500 544,59 грн.,

та судовий збір у розмірі 847 840,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення інфляційних втрат у розмірі 0,01 грн. відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду, у межах апеляційного округу, протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Інформацію щодо роботи суду та щодо розгляду конкретних судових справ можна отримати на сайті суду, а також за допомогою Телеграм-бота Господарського суду Харківської області https://t.me/GospSud_kh_bot.

Реквізити сторін:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, );

відповідач: Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" (61109, м. Харків, вул. Безлюдівська, буд. 1, ).

Повне рішення складено "02" вересня 2024 р.

Суддя О.О. Ємельянова