ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" серпня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/4475/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Шаратова Ю.А.

при секретарі судового засідання Кастровій М.С.

розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНГАРД-ДНЕПР» (49038, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Пастера, буд. 4-Б, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю ОДЕСЬКА СТИВІДОРНА КОМПАНІЯ (65014, Одеська обл., м. Одеса, вул. Вільямса академіка, буд. 86, )

про стягнення заборгованості за Договором транспортного експедирування від 07.08.2020 № 070820 в розмірі 1 096 241,03 грн., з якої 671 482,10 грн. сума основного боргу, 66 351,84 грн. 3 % річних, 358 407,09 грн. інфляційні втрати

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕСЬКА СТИВІДОРНА КОМПАНІЯ» (65014, Одеська обл., м. Одеса, вул. Вільямса академіка, буд. 86, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю АВАНГАРД-ДНЕПР (49038, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Пастера, буд. 4-Б, )

про визнання недійсним Договору транспортного експедирування від 07.08.2020 № 070820

Представники:

Від позивача Ольховик-Красільнікова Л.П. (ордер від 14.08.2023 серія ВК № 1098769);

Від відповідача Спектор Ю.І. (в порядку самопредставництва юридичної особи).

Зміст позовних вимог. Рух справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «АВАНГАРД-ДНЕПР» (далі Позивач, ТОВ «АВАНГАРД-ДНЕПР») звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕСЬКА СТИВІДОРНА КОМПАНІЯ» (далі Відповідач, ТОВ «ОДЕСЬКА СТИВІДОРНА КОМПАНІЯ», ТОВ «ОСК») про стягнення заборгованості за Договором транспортного експедирування від 07.08.2020 № 070820 в розмірі 1 192 438,28 грн., з якої 706 482,10 грн. сума основного боргу, 59 601,36 грн. 3 % річних, 336 354,82 грн. інфляційні втрати.

Ухвалою суду Господарського суду Одеської області від 23.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати її за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 20.11.2023.

17.11.2023 ТОВ «ОДЕСЬКА СТИВІДОРНА КОМПАНІЯ» звернулось до Господарського суду Одеської області із зустрічною позовною заявою (вх. від 20.11.2023 № 5632/23) до ТОВ «АВАНГАРД-ДНЕПР» про визнання недійсним Договору транспортного експедирування від 07.08.2020 № 070820.

Ухвалою суду від 22.11.2023 прийнято зустрічну позовну заяву від 17.11.2023 (вх. № 5632/23 від 20.11.2023) до розгляду та об`єднано її в одне провадження з первісним позовом у справі № 916/4475/23.

Протокольною ухвалою від 20.11.2023 відкладено підготовче засідання на 06.12.2023.

Засідання суду призначене на 06.12.2023 не відбулось у зв`язку із подоланням наслідків хакерської атаки, про що складено відповідну довідку.

Ухвалою суду від 12.12.2023 призначене підготовче засідання на 25.12.2023.

Засідання суду призначене на 25.12.2023 не відбулось у зв`язку із повітряною тривогою, про що складено відповідну довідку.

Ухвалою суду від 26.12.2023 призначено підготовче засідання на 22.01.2024.

ТОВ «АВАНГАРД-ДНЕПР» подано Заяву про зменшення позовних вимог від 22.01.2024 (вхід. № 2723/24), в якій, у зв`язку із частковою оплатою заборгованості (35 000,00 грн. 29.09.2023) і перерахунком інфляційних втрат та 3 % річних, остаточно просило стягнути з Відповідача: 671 482,10 грн. суму основного боргу, 358 407,09 грн. інфляційних втрат; 66 351,84 грн. 3 % річних, а всього 1 096 241,03 грн.

Підготовче засідання відкладалось протокольною ухвалою від 22.01.2024 на 01.02.2024.

Протокольною ухвалою від 01.02.2024 задоволено Заяву про зменшення позовних вимог від 22.01.2024 (вхід. № 2723/24),

Протокольною ухвалою від 01.02.2024 відкладено підготовче засідання на 16.02.2024.

Засідання суду призначене на 16.02.2024 не відбулось із перебоями мережі відеоконференцзв`язку, про що складено відповідну довідку.

Ухвалою суду від 04.03.2024 призначене підготовче засідання на 06.03.2024.

Протокольною ухвалою від 06.03.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 27.03.2024.

У судовому засіданні оголошувались перерви протокольними ухвалами від 27.03.2024 до 18.04.2024, від 18.04.2024 до 13.05.2024.

Засідання суду призначене на 13.05.2024 не відбулось із повітряною тривогою, про що складено відповідну довідку.

Ухвалою суду від 16.05.2024 призначено судове засідання на 12.06.2024.

У судовому засіданні оголошувались перерви протокольною ухвалою від 12.06.2024 до 21.06.2024, від 21.06.2024 до 26.06.2024.

Засідання суду призначене на 26.06.2024 не відбулось із перебоями мережі відеоконференцзв`язку, про що складено відповідну довідку.

Ухвалою від 28.06.2024 призначено судове засідання на 12.08.2024.

Заяви по суті. Пояснення та аргументи учасників справи.

Представник позивача ТОВ «АВАНГАРД-ДНЕПР» в судовому засіданні підтримала вимоги за первісним позовом в повному обсязі та просила суд задовольнити їх, а в задоволенні зустрічного позову відмовити.

Позовні вимоги за первісним позовом, із посиланням на статті 525, 526, частину першу статті 530, статтю 610, частину першу статті 612, частину другу статті 625, статтю 629 Цивільного кодексу України, статті 20, 193, частину першу статті 222, статтю 316 Господарського кодексу України, обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов Договору транспортного експедирування від 07.08.2020 № 070820 щодо оплати.

Позивач зазначає, що ним були надані Відповідачу транспортно-експедиційні послуги на загальну суму 1 064 780,40 грн., а саме: 404 589,60 грн. Акт наданих послуг від 30.09.2021 № 852; 19 329,60 грн. Акт наданих послуг від 30.09.2021 № 866; 22 518,00 грн. Акт наданих послуг від 30.09.2021 № 879; 39 780,00 грн. Акт наданих послуг від 11.10.2021 № 914; 513 748,80 грн. Акт наданих послуг від 31.10.2021 № 951; 64 814,40 грн. Акт наданих послуг від 16.11.2021 № 992.

Вказані послуги були сплачені Відповідачем частково в загальній сумі 393 298,30 грн., а саме: 8 298,30 грн. 28.06.2023; 50 000,00 грн. 29.06.2023; 100 000,00 грн. 28.07.2023; 50 000,00 грн. 31.07.2023; 50 000,00 грн. 25.08.2023; 100 000,00 грн. 08.09.2023; 35 000,00 грн. 29.09.2023.

Отже, за твердженням Позивача, починаючи з 30.09.2021 заборгованість за надані послуги склала 671 482,10 грн. (1 064 780,40 - 393 298,30 = 671 482,10).

Позивачем на підставі норм частини другої статті 625 Цивільного кодексу України на суми боргу нараховано 3 % річних у розмірі 66 351,84 грн. за період з 08.10.2021 по 22.01.2024, а також інфляційне збільшення (втрати) у розмірі 358 407,09 грн. за період з 08.10.2021 по 22.01.2024.

У Відповіді на відзив (за первісним позовом) від 04.12.2022 (вхід. від 06.12.2023 № 44071/23) і у Відзиві на позовну заяву (зустрічну) від 04.12.2023 (вхід. від 08.12.2023 № 29850/22) ТОВ «АВАНГАРД-ДНЕПР» звертає увагу на те, що не лише Олег Мусієнко був обізнаний із обмеженнями повноважень директора ТОВ «Одеська стивідорна компанія» на підписання договору, а безпосередньо сам директор ОСОБА_1 (який одночасно є і учасником товариства з обмеженою відповідальністю) також розумів про необхідність отримання згоди загальних зборів.

Проте, будучи обізнаним із вказаними фактами, директор ТОВ «Одеська стивідорна компанія», тобто ОСОБА_1 , не відмовився від укладення договору та, в подальшому, підтвердив наявність заборгованості ТОВ «Одеська стивідорна компанія» перед ТОВ «Аванград-Днепр», надавши відповіді від 25.11.2022 № 1/25.11 та від 02.06.2023 № 2/02.06 на претензії про зобов`язання погасити заборгованість перед Позивачем, як тільки покращиться фінансове становище товариства.

Отже, за твердженням Позивача, в даному випадку, має місце не лише обізнаність О. Мусієнка із обмеженням повноважень ОСОБА_1 , а також недобросовісність дій ОСОБА_1 , оскільки лише після пред`явлення даного позову відповідачем було заявлено зустрічний позов.

При цьому, Позивач, із посиланням на висновки викладені у постановах Верховного Суду від 24.10.2019 у справі № 904/3315/18 та від 28.01.2020 у справі № 910/15489/18, вказує на те, що поведінка ТОВ «ОСК» у спірних правовідносинах не відповідає принципу «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). Оскільки спочатку вказане товариство, будучи обізнаним про відсутність згоди загальних зборів на укладення договору, підписало договір, але в подальшому, посилаючись на укладення договору із порушенням вимог Статуту ТОВ «ОСК», заявило вимогу про визнання його недійсним в судовому порядку.

Окрім того, Позивач зазначає, що для визнання договору недійсним з підстав перевищення керівником повноважень, необхідно встановити відсутність у сторін реального наміру його укладення і виконання. Проте, відповідно до доданих до позовної заяви актів наданих послуг з боку Позивача договір в частині надання експедиторських послуг був виконаний у повному обсязі. А будь-яких зауважень/претензій щодо виконання вказаного договору у ТОВ «Одеська стивідорна компанія» протягом більше 3-х років не виникало. Наведене, за твердженням Позивача, свідчить про наявність у сторін по справі реального наміру на виконання договору. А Відповідачем не доведено обставин, які свідчать про те, що ТОВ «АВАНГАРД-ДНЕПР» діяло недобросовісно або нерозумно.

Позивач заперечує проти доводу Відповідача про недопустимість як доказів Актів наданих послуг від 30.09.2021 № 852; від 30.09.2021№ 866; від 30.09.2021 № 879; від 11.10.2021 № 914; від 31.10.2021 № 951; від 16.11.2021 № 992.

При цьому зазначає, що 01.01.2021 між ТОВ «АВАНГАРД-ДНЕПР» і ТОВ «ОДЕСЬКА СТИВІДОРНА КОМПАНІЯ» було укладено Угоду про визнання електронних документів та використання електронного цифрового підпису. Відповідно до положень цієї угоди, сторони запровадили електронний документообіг під час господарських взаємовідносин та підписання електронних документів електронними цифровими підписами уповноважених представників сторін.

Відповідно до п. 2.2 цієї угоди, електронний цифровий підпис визнається сторонами як такий, що надає юридичної сили електронним документам, сформованим та направленим з використанням ЕЦП, за умови відповідності такого ЕЦП вимогам чинного законодавства. При цьому, сторони погоджуються з тим, що електронні документи, підписані ЕЦП та належним чином направлені відповідній Стороні, мають повну юридичну силу в розумінні чинного законодавства, є оригінальними та прирівнюються до оригінальних примірників документів на паперових носіях, підписаних власноручно уповноваженими представниками Сторін.

Сторони погоджують, що електронні печатки сторін не є обов`язковими реквізитами електронного документа, за умови накладення ЕЦП, згідно з чинним законодавством.

Позивач зазначає, що наведені акти наданих послуг були ним направлені Відповідачу засобами електронного зв`язку з використанням програмного забезпечення «M.E.Doc», про що свідчить електронна печатка на актах «документ прийнято контрагентом». А вказані обставини підтверджуються електронними актами наданих послуг, паперові копії яких долучені до позовної заяви (верифікацію вказаних документів можна здійснити за посиланням https://czo.gov.ua/verify).

Також ТОВ «АВАНГАРД-ДНЕПР» заперечує проти доводу Відповідача про невідповідність актів наданих послуг умовам Договору транспортного експедирування від 07.08.2020 № 070820 щодо принципів нарахування вартості послуг.

При цьому, зазначає, що відповідно до пункту 4.2 Договору транспортного експедирування від 07.08.2020, експедитор не пізніше 5 числа місяця, наступного за місяцем надання послуг, направляє на адресу Клієнта акт наданих послуг і відповідний рахунок. Клієнт протягом 3-х робочих днів має право розглянути й затвердити або висловити свої заперечення по акту. У випадку, якщо Клієнт не підписує Акт і не пред`являє письмових заперечень по його змісту протягом зазначеного строку, акт вважається погодженим та підписаним з боку Клієнта.

Позивач вказує що Відповідачем з використанням ЕЦП підписано зазначені вище акти наданих послуг, і будь-які зауваження до актів наданих послуг зі сторони Відповідача відсутні, що свідчить про затвердження ним даних актів та відсутність заперечень щодо обсягу наданих послуг та сум, зазначених в актах наданих послуг.

Представник відповідача ТОВ «ОСК» у судовому засіданні заперечував проти первісного позову у повному обсязі та просив відмовити у його задоволенні. Також просив задовольнити зустрічний позов повністю.

У Відзиві на позов (первісний) від 17.11.2023 (вхід. від 20.11.2023 № 42181/23) та у Відзиві на позовну заяву (уточнену) від 16.02.2024 (вхід. № 6485/24), ТОВ «ОСК», із посиланням на частину другу статті 44, частину першу статті 46 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» від 06.02.2018 № 2275-VIII, зазначає, що Договір транспортного експедирування від 07.08.2020 № 070820 не створив жодних правових наслідків для його сторін, оскільки є недійсним.

Також, ТОВ «ОСК» наголошує на недоведеності обставин первісного позову. Зокрема, вказує, що Акти наданих послуг від 30.09.2021 № 852; від 30.09.2021№ 866; від 30.09.2021 № 879; від 11.10.2021 № 914; від 31.10.2021 № 951; від 16.11.2021 № 992, не містять підписів та печаток сторін, не є ані копіями письмових доказів, ані копіями електронних доказів.

Окрім того, Відповідач зазначає, що наведені акти наданих послуг не відповідають умовам Договору транспортного експедирування від 07.08.2020 № 070820 щодо принципів нарахування вартості послуг. А саме, відповідно до умов пунктів 3.3, 3.4 договору встановлена добова оплата 450 грн. за кожну добу користування залізничним вагоном. Натомість, в усіх актах замість кількості діб наведено тоннаж перевезених вантажів.

Також, в усіх актах загальна сума послуг розділена на «Залізничні послуги» та на «Транспортно-експедиційні послуги». При цьому, акти не містять жодних розрахунків, яким чином ці суми були нараховані.

Зустрічні позовні вимоги про визнання недійсним Договору транспортного експедирування від 07.08.2020 № 070820, із посиланням на частину другу статті 203, частини першу, третю статті 215, частину першу статті 216 Цивільного кодексу України, обґрунтовані укладенням значного правочину із порушенням частини другої статті 44 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» від 06.02.2018 № 2275-VIII.

При цьому, ТОВ «ОСК» зазначає, що станом на ІІ квартал 2020 року, його чисті активи, розраховані станом на кінець ІІ кварталу 2020 року відповідно до п. 4 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку П(С)БО 19, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.07.1999 № 163, становили 932,3 тисячі грн., що підтверджується бухгалтерською довідкою від 17.11.2023 № 3-17/11 щодо суми чистих активів Відповідача.

Відповідач вказує, що згідно із пунктом 3.12 Договору транспортного експедирування від 07.08.2020 № 070820, загальна сума договору складається з суми актів виконаних робіт, наданих послуг Експедитором.

А відповідно до бухгалтерської довідки від 16.11.2023 № 2-16/11 загальна сума, яка була сплачена Відповідачем за Договором транспортного експедирування від 07.08.2020 № 070820 складає 3 954 380,02 грн., що значно перевищує вартість чистих активів товариства.

Отже, за твердженням ТОВ «ОСК», загальна сума Договору транспортного експедирування від 07.08.2020 № 070820 значно перевищувала вартість чистих активів Відповідача на момент його підписання сторонами.

Окрім того, Відповідач зазначає, що рішенням загальних зборів учасників ТОВ «ОДЕСЬКА СТИВІДОРНА КОМПАНІЯ», оформленим протоколом від 17.11.2023 № 17/11, відмовлено у надані згоди на укладання Договору транспортного експедирування №070820 від 07.08.2020 з ТОВ «АВАНГАРД-ДНЕПР» ().

У Відповіді на відзив на зустрічний позов від 19.12.2023 (вхід. від 20.12.2023 № 46247/23) ТОВ «ОДЕСЬКА СТИВІДОРНА КОМПАНІЯ» додатково зазначає, що виключність повноважень загальних зборів товариства на розгляд питання укладення правочину, була порушена помилковими діями директора ОСОБА_1 , який помилково уклав спірний договір, не отримавши ні попередньої, ні наступної згоди на це від вищого органу управління цього товариства.

Відповідач вказує, що учасник ТОВ «ОСК» Мусієнко О.І. має частку 67%, в статутному капіталі товариства тоді, як директор ОСОБА_1 має частку лише 30% в статутному капіталі Товариства.

Отже, директор ОСОБА_1 (частка 30%) уклав договір, не порадившись із загальними зборами товариства. А інший учасник Товариства Мусієнко О.І. (частка 67%) захистив право, звернувся до загальних зборів, вніс пропозицію відмовити в наданні згоди на укладання спірного договору, яка була проголосована та підтримана. Окрім того, саме загальні збори зобов`язали директора ОСОБА_1 звернутись із зустрічним позовом до суду.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши представників Позивача та Відповідача, суд

в с т а н о в и в :

07.08.2020 між ТОВ «ОДЕСЬКА СТИВІДОРНА КОМПАНІЯ» (Клієнт) і ТОВ «АВАНГАРД-ДНЕПР» (Експедитор) укладено Договір транспортного експедирування № 070820 (далі Договір від 07.08.2020). /т. І а.с. 25-33/.

Відповідно до умов цього договору Експедитор приймає на себе зобов`язання за винагороду (плату) та за рахунок Клієнта надати транспортно-експедиційні послуги з організації перевезення вантажів у вагонах Експедитора територією України, країн СНД і територією третіх країн, зазначених у погоджених сторонами заявках (Додаток № 1 Договору), які після підписання та скріплення печатками сторін є невід`ємною частиною договору, а Клієнт приймає на себе зобов`язання прийняти та оплатити надані послуги та винагороду (плату) Експедитору у відповідності з розділом 3 цього договору (пункт 1.2 Договору від 07.08.2020).

Пунктом 3.1 Договір від 07.08.2020 визначено, що Клієнт, виходячи із очікуваного обсягу перевезень, не пізніше ніж за 3 (три) банківські дні до початку навантаження здійснює попередню оплату за перевезення вантажів шляхом перерахування коштів банківським переказом у розмірі 100 % від суми, зазначеної в рахунку. За домовленістю сторін можлива оплата по факту виконання послуги. Така домовленість узгоджується сторонами у заявках Клієнта або додатках чи додаткових угодах до договору.

Згідно із пунктом 3.2 Договору від 07.08.2020, вартість послуг (узгоджена ставка) з організації перевезень вантажів у вагонах Експедитора складається з:

Винагороди (плати) Експедитору (підпункт 3.2.1);

Плати за надання вагонів та інших витрат Експедитора, пов`язаних із залученням третіх осіб для організації транспортно-експедиційних послуг. Сума витрат Експедитора, понесених при виконанні даного договору, включає всі документально підтверджені додаткові витрати на організацію перевезення вантажів Клієнта понесені Експедитором. Грошові кошти, що перераховуються Клієнтом для оплати провізних платежів і витрат Експедитора, понесених при виконанні цього договору, не є доходом і власністю Експедитора і підлягають перерахуванню Укрзалізниці та учасникам транспортно-експедиційних послуг, залучення яких виникло у Експедитора в процесі виконання договору. У разі зміни умов перевезення сторони зобов`язуються узгодити нову ставку Експедитора шляхом узгодження став Заявки/Додатку (підпункт 3.2.2).

Тарифу і додаткових зборів за перевезення вантажів по території України в залізничному рухомому складі за маршрутами згідно Заявці, встановленого Тарифом керівництва № 1 із застосуванням коефіцієнтів, що встановлені відповідними наказами, який сплачується Експедитором підприємствам залізниці. В разі, коли Клієнт самостійно проводить (організує) розрахунки із залізничницями за перевезення, Клієнт сплачує Експедитору вартість послуг, за винятком тарифу на перевезення (підпункт 3.2.3).

Відповідно до пункту 3.3 Договору від 07.08.2020, плата за користування вагонами Експедитора за час перебування вагонів під навантаженням (вивантаженням) на території України, росії, держав Балтії та СНГ у Клієнта, його вантажовідправників та/або вантажоодержувачів налічується з 49-ої години користування від дати і часу прибуття вагонів на станцію призначення до дати і часу відправлення вагонів зі станції призначення згідно з інформацією Філія ГІОЦ АТ Укрзалізниця і становить 450,00 гривень з ПДВ за один вагон на добу. Кожна неповна доба рахується як повна.

Плата за користування вагонами складає 450,00 гривень з ПДВ за один вагон на добу (пункт 3.4 Договору від 07.08.2020).

Плата за користування рухомим складом Експедитора, договірні і додаткові збори сплачуються Клієнтом банківським переказом протягом 3-х банківських днів з моменту надання Клієнту Акту наданих послуг (пункт 3.5 Договору від 07.08.2020).

На підстав Актів наданих послуг Клієнт здійснює остаточні розрахунки з Експедитором згідно з рахунками, виставленими останнім, банківським переказом протягом 5-х банківських днів з моменту отримання актів наданих послуг (пункт 3.6 Договору від 07.08.2020).

Загальна суму Договору складається із суми актів виконаних робіт / наданих послуг Експедитором (пункт 3.12 Договору від 07.08.2020).

Згідно із пунктом 4.1 Договору від 07.08.2020, документом, що засвідчує факт надання послуг Експедитором, є Акт надання послуг.

Пунктом 4.2 Договору від 07.08.2020 передбачено, що Експедитор не пізніше 5 (п`ятого) числа місяця, наступного за місяцем надання послуг, направляє на адресу Клієнта Акт наданих послуг і відповідний рахунок. Клієнт протягом 3-х робочих днів має право розглянути й затвердити або висловити свої заперечення по Акту. У випадку, якщо Клієнт не підписує Акт і не пред`являє письмових заперечень по його змісту протягом зазначеного строку, Акт вважається погодженим і підписаним з боку Клієнта. У випадку, якщо Клієнт заперечує проти сум, зазначених Експедитором в Акті, Клієнт зобов`язаний перерахувати на рахунок Експедитора суму коштів по Акту, які ним не оскаржуються в строк, зазначений у п. 3.5 цього договору. Спірну суму Клієнт зобов`язаний перерахувати на рахунок Експедитора не пізніше 5-ти календарних днів від дня врегулювання сторонами розбіжностей. При необхідності сторони здійснюють звірення взаєморозрахунків за певний період.

У випадку виявлення розбіжностей між даними Клієнта та даними Експедитора, сторони з`ясовують причини розбіжностей, проводять перерахунок і включають виявлені суми розбіжностей у Акт у тому періоді, в якому вони були виявлені. При виявленні будь-яких неточностей та/або розбіжностей у розрахункових відомостях, рахунках, актах, інших документах, сторони негайно повідомляють одна одну і здійснюють перерахунок (пункт 4.3 Договору від 07.08.2020).

Відповідно до пункту 9.1 Договору від 07.08.2020, він укладений на період від дати підписання по 31.12.2020 і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань в частині розрахунків. Договір вважається автоматично пролонгованим на наступний календарний рік, якщо жодна із сторін не заявить про його припинення за 10 днів до закінчення його терміну дії. Вся документація по цьому договору (заявки Клієнта, інструкція експедитора, додаткові угоди, протоколи) є невід`ємною частиною цього договору.

01.01.2021 між ТОВ «АВАНГАРД-ДНЕПР» і ТОВ «ОДЕСЬКА СТИВІДОРНА КОМПАНІЯ» було укладено Угоду про визнання електронних документів та використання електронного цифрового підпису (далі Угода від 01.01.2021). /т. І а.с. 228-230/.

Відповідно до преамбули Угоди від 01.01.2021, її укладено враховуючи наміри сторін запровадити електронний документообіг під час своїх господарських взаємовідносин (будь-яких господарських договорів укладених раніше) та підписання електронних документів електронними цифровими підписами (ЕЦП) уповноважених представників сторін, а також - встановити умови щодо надання чинності електронним документам та обміну останніми.

Створення електронних документів, зазначених в п. 1.4. цього Договору Сторонами та обмін електронними документами між Сторонами здійснюється з дотриманням вимог чинного законодавства, зокрема, в сфері електронного документообігу та електронної комерції в Україні (пункт 1.1 Угоди від 01.01.2021).

Пунктом 1.2 Угоди від 01.01.2021 визначено, що терміни вживаються в цій Угоді у значеннях, наведених в Законі України «Про електронні довірчі послуги» та інших нормативно-правових актах з питань електронного документообігу.

При виконанні умов, передбачених цією Угодою, кожна Сторона може виступати як відправником (автором), так і отримувачем (адресатом) електронних документів, з використанням при цьому обома Сторонами однакового сервісу електронного документообігу (пункт 1.3 Угоди від 01.01.2021).

Електронні документи в розумінні даного договору є: рахунки на оплату, акти виконаних робіт, видаткові накладні, додатки до договору, Додаткові угоди до Договору (пункт 1.4 Угоди від 01.01.2021).

Згідно із пунктом 2.1 Угоди від 01.01.2021, її предметом є визнання сторонами електронних документів зазначених в п. 1.4 цього Договору та використання ЕЦП при їх підписанні, які будуть створені та підписані після укладення цієї Угоди, а саме - починаючи з « 01» січня 2021 року.

Пунктом 2.2 Угоди від 01.01.2021 визначено, що ЕЦП визнається Сторонами як такий, що надає юридичної сили електронним документам, сформованим та направленим з використанням ЕЦП, за умови відповідності такого ЕЦП вимогам чинного законодавства. При цьому Сторони погоджуються з тим, що електронні документи, підписані ЕЦП та належним чином направлені відповідній Стороні, мають повну юридичну силу в розумінні чинного законодавства, є оригінальними та прирівнюються до оригінальних примірників документів на паперових носіях, підписаних власноручно уповноваженими представниками Сторін.

Сторони погоджують, що електронні печатки Сторін не є обов`язковими реквізитами електронного документа, за умови накладання ЕЦП згідно з чинним законодавством (пункт 2.1 Угоди від 01.01.2021).

Пунктом 3.1 Угоди від 01.01.2021 передбачено, якщо сторонами не буде окремо обумовлено інше у відповідному двосторонньому електронному документі (договір, угода, контракт, акт тощо), Сторони погодили наступне:

3.1.1. Електронний документ вважається укладеним Сторонами та підписаним всіма необхідними повноважними підписами з обох Сторін у дату, зазначену в тексті такого електронного документа як дата його складання. Ця умова застосовується, в т. ч., у разі, якщо фактична дата накладання ЕЦП будь-яким підписантом з будь-якої Сторони буде раніше або пізніше дати електронного, зазначеної в тексті останнього;

3.1.2. У разі, якщо ЕЦП останнього необхідного підписанта будь-якої Сторони буде накладено раніше або пізніше дати, зазначеної в тексті електронного документа як дата його складання, умови електронного документа набудуть чинності та будуть застосовуватися, у всякому разі, до правовідносин Сторін, що виникнуть починаючи з дати, зазначеної у тексті такого електронного документа як дата його складання.

3.1.3. Пункт 3.1.1 не застосовується до розрахунків на оплату. Рахунки вважаються чинними в разі їх підписання Стороною, яка їх направила.

Судом встановлено, що на виконання Договору від 07.08.2020 ТОВ «АВАНГАРД-ДНЕПР» складено та направлено Відповідачу засобами електронного зв`язку з використанням програмного забезпечення «M.E.Doc» акти наданих послуг на загальну суму 1 064 780,40 грн., а саме:

404 589,60 грн. Акт наданих послуг від 30.09.2021 № 852;

19 329,60 грн. Акт наданих послуг від 30.09.2021 № 866;

22 518,00 грн. Акт наданих послуг від 30.09.2021 № 879-п;

39 780,00 грн. Акт наданих послуг від 11.10.2021 № 914-п;

513 748,80 грн. Акт наданих послуг від 31.10.2021 № 951;

64 814,40 грн. Акт наданих послуг від 16.11.2021 № 992.

Вказані акти наданих послуг в електронному вигляді є вкладенням до шаблону «Універсальний документ», що використовується у програмному забезпеченні «M.E.Doc».

Наявні у матеріалах справи шаблони «Універсальний документ» з номерами і датами наведених актів наданих послуг, підписані Відповідачем в електронному вигляді з накладенням кваліфікованого електронного цифрового підпису директора ТОВ «ОСК» Слободчукова Дмитра Володимировича та електронної печатки цього товариства, що підтверджується Протоколами створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису /т. ІІ а.с. 209-226/.

25.11.2022 ТОВ «ОДЕСЬКА СТИВІДОРНА КОМПАНІЯ» направило лист № 1/25.11 на адресу ТОВ «АВАНГАРД-ДНЕПР», в якому Відповідач послався на введення воєнного стану та повідомив, що виконання зобов`язань за договором в повному обсязі є неможливим. Також повідомив, що планує здійснити погашення заборгованості перед Позивачем починаючи з грудня 2022 року по 150 000,00 грн. на місяць до повного погашення заборгованості. /т. І а.с. 234/.

02.06.2023 ТОВ «ОДЕСЬКА СТИВІДОРНА КОМПАНІЯ» направило лист № 2/02.06 на адресу ТОВ «АВАНГАРД-ДНЕПР», в якому Відповідач повідомив, що з 20.05.2023 почав відновлювати роботу дробарного комплексу, у зв`язку з цим, планує здійснювати погашення заборгованості перед Позивачем починаючи з червня 2023 року по 150 000,00 грн. на місяць, до повного погашення заборгованості. /т. І а.с. 227/.

Послуги надані Позивачем були сплачені Відповідачем частково в загальній сумі 393 298,30 грн., а саме: 8 298,30 грн. 28.06.2023; 50 000,00 грн. 29.06.2023; 100 000,00 грн. 28.07.2023; 50 000,00 грн. 31.07.2023; 50 000,00 грн. 25.08.2023; 100 000,00 грн. 08.09.2023; 35 000,00 грн. 29.09.2023, що підтверджується банківськими виписками.

Отже, сума несплаченої вартості послуг за Договором від 07.08.2020 становить 671 482,10 грн. (1 064 780,40 - 393 298,30 = 671 482,10).

У матеріалах справи наявна Бухгалтерська довідка від 16.11.2023 № 2-16/11, складена бухгалтером ТОВ «ОСК», в якій зазначено, що відповідно до даних бухгалтерського обліку, на користь ТОВ «АВАНГАРД-ДНЕПР» за Договором транспортного експедирування від 07.08.2020 № 070820 за період з 31.08.2020 по 29.09.2023 були перераховані кошти в загальному розмірі 3 954 380,02 грн. /т. І а.с. 83-84/.

Також, у матеріалах справи наявна Бухгалтерська довідка від 16.11.2023 № 2-16/11, складена бухгалтером ТОВ «ОСК», в якій зазначено, що відповідно до даних бухгалтерського обліку, чисті активи ТОВ «ОДЕСЬКА СТИВІДОРНА КОМПАНІЯ», розраховані станом на кінець ІІ кварталу 2020 року відповідно до п. 4 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку П(С)БО 19, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 163 від 07.07.1999, становить 923,3 тис. грн. /т. І а.с. 85/.

Судом встановлено, що Загальними зборами учасників ТОВ «ОДЕСЬКА СТИВІДОРНА КОМПАНІЯ» прийняті наступні рішення, оформлені протоколом від 17.11.2023 № 17/11:

1) Відмовити у наданні зголи на укладення Договору транспортного експедирування № 070820 від 07.08.2020 з ТОВ «АВАНГАРД-ДНЕПР» ();

2) Взяти до відома інформацію, що Договір транспортного експедирування № 070820 від 07.08.2020р., підписаний між Товариством та ТОВ «АВАНГАРД-ДНЕПР» () слід вважати недійсним, оскільки він був укладений з порушенням вимог ст. 44 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» від 06.02.2018 № 2275-VIII та інших вимог чинного законодавства. Уповноважити директора Товариства Слободчукова Дмитра Володимировича звернутись від імені Товариства до суду, з дотриманням правил предметної та територіальної підсудності відповідних спорів, з позовом про визнання недійсним Договору транспортного експедирування № 070820 від 07.08.2020р., підписаного між Товариством та ТОВ «АВАНГАРД-ДНЕПР» () та про проведення двосторонньої реституції у відповідності до закону.

Норми права які підлягають застосуванню та оцінка аргументів учасників процесу.

Частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно із частинами першою, другою статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина друга статті 202 Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 929 Цивільного кодексу України, частини першої статті 316 Господарського кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням.

Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

За приписами статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 610, пункту 3 частини першої статті 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Щодо первісного позову, слід зазначити наступне.

Сума основного боргу.

У частині третій статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, третьої, четвертої статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із частинами першою, третьою статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17 та від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18.

Суд не приймає довід Відповідача про не підписання ним Актів наданих послуг від 30.09.2021 № 852; від 30.09.2021№ 866; від 30.09.2021 № 879-п; від 11.10.2021 № 914-п; від 31.10.2021 № 951; від 16.11.2021 № 992, з огляду на наступне.

Як вже зазначалось, судом встановлено, що вказані акти наданих послуг в електронному вигляді є вкладенням до шаблону «Універсальний документ», що використовується у програмному забезпеченні «M.E.Doc», і були направлені Відповідачу засобами електронного зв`язку з використанням вказаної комп`ютерної програми.

При цьому, наявні у матеріалах справи шаблони «Універсальний документ» з номерами і датами наведених актів наданих послуг, підписані ТОВ «АВАНГАРД-ДНЕПР» і Відповідачем в електронному вигляді з накладенням кваліфікованого електронного цифрового підпису директора ТОВ «ОСК» Слободчукова Дмитра Володимировича та електронної печатки цього товариства, що підтверджується Протоколами створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису.

Окрім того, з огляду на відсутність жодних письмових заперечень ТОВ «ОСК» щодо змісту вказаних актів протягом 3-х робочих днів з моменту отримання, вони вважаються вважається погодженим і підписаним з боку клієнта (Відповідача) відповідно до умов пункту 4.2 Договору від 07.08.2020.

З цих же підстав суд не приймає й довід Відповідача про невідповідність актів наданих послуг умовам Договору від 07.08.2020 щодо принципів нарахування вартості послуг. Адже, за відсутності протягом встановленого строку письмових заперечень щодо обсягу наданих послуг та сум, зазначених в актах наданих послуг, вони вважаються погодженими Відповідачем згідно із пункту 4.2 Договору від 07.08.2020.

Окрім того, Відповідачем не виконано обов`язку з негайного повідомлення іншої сторони про виявлення будь-яких неточностей та/або розбіжностей у актах, встановленого пунктом 4.3 Договору від 07.08.2020.

А під час розгляду справи Відповідачем не надано власного контррозрахунку щодо розбіжностей (неточностей) в актах наданих послуг, складених Позивачем, які могли б бути оцінені судом.

Отже Відповідачем не спростовано, а Позивачем доведено належними та допустимими доказами обставини надання транспортно-експедиційних послуг за Договором від 07.08.2020 у спірному періоді на загальну суму 1 064 780,40 грн.

Як вже зазначалось, послуги надані Позивачем були сплачені Відповідачем частково в загальній сумі 393 298,30 грн., а саме: 8 298,30 грн. 28.06.2023; 50 000,00 грн. 29.06.2023; 100 000,00 грн. 28.07.2023; 50 000,00 грн. 31.07.2023; 50 000,00 грн. 25.08.2023; 100 000,00 грн. 08.09.2023; 35 000,00 грн. 29.09.2023, що підтверджується банківськими виписками.

Отже, сума несплаченої вартості послуг за Договором від 07.08.2020 становить 671 482,10 грн. (1 064 780,40 - 393 298,30 = 671 482,10).

Нарахування 3 % річних та інфляційних втрат.

Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Судом встановлено, що сума 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за Договором від 07.08.2020 за період з 08.10.2021 по 22.01.2024 становить 66 351,84 грн. Судом перевірено правильність розрахунку цієї суми виконаного Позивачем.

Сума інфляційних втрат у зв`язку із простроченням виконання грошового зобов`язання за Договором від 07.08.2020 за період з 08.10.2021 по 22.01.2024 становить 358 407,09 грн. Судом перевірено правильність розрахунку цієї суми виконаного Позивачем.

Отже підлягають задоволенню первісні позовні вимоги ТОВ «АВАНГАРД-ДНЕПР» про стягнення з ТОВ «ОДЕСЬКА СТИВІДОРНА КОМПАНІЯ» 671 482,10 грн. суми основного боргу, 358 407,09 грн. інфляційних втрат; 66 351,84 грн. 3 % річних.

Щодо зустрічного позову, слід зазначити наступне.

Згідно із частиною першою статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною першою статті 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (частина друга статті 203 Цивільного кодексу України).

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини другої статті 44 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» від 06.02.2018 № 2275-VIII, рішення про надання згоди на вчинення правочину, якщо вартість майна, робіт або послуг, що є предметом такого правочину, перевищує 50 відсотків вартості чистих активів товариства відповідно до останньої затвердженої фінансової звітності, приймаються виключно загальними зборами учасників, якщо інше не передбачено статутом товариства.

Рішення про надання згоди на вчинення інших значних правочинів, крім зазначених у частині другій цієї статті, приймаються загальними збори учасників, якщо інше не встановлено статутом товариства (частина третя статті 44 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» від 06.02.2018 № 2275-VIII).

ТОВ «ОДЕСЬКА СТИВІДОРНА КОМПАНІЯ» обґрунтовує свою позовну вимогу про визнання недійсним Договору транспортного експедирування від 07.08.2020 № 070820 порушенням встановленого порядку укладення значних правочинів.

Позивач за зустрічним позовом зазначає, що відповідно до пункту 3.12 Договору від 07.08.2020 його загальна сума складається із суми актів виконаних робіт наданих послуг Експедитором. А відповідно до бухгалтерської довідки від 16.11.2023 № 2-16/11 загальна сума, яка була сплачена ТОВ «ОСК» за Договором транспортного експедирування від 07.08.2020 № 070820 складає 3 954 380,02 грн., що значно перевищує вартість чистих активів товариства.

При цьому, ТОВ «ОСК» зазначає, що станом на ІІ квартал 2020 року, його чисті активи, розраховані станом на кінець ІІ кварталу 2020 року відповідно до п. 4 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку П(С)БО 19, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.07.1999 № 163, становили 932,3 тисячі грн., що підтверджується бухгалтерською довідкою від 17.11.2023 № 3-17/11 щодо суми чистих активів Відповідача.

Отже, ТОВ «ОСК» вважає, що загальна сума Договору транспортного експедирування від 07.08.2020 № 070820 значно перевищувала вартість чистих активів товариства на момент його підписання сторонами.

Суд на підставі частини четвертої статті 236 Господарського процесуального кодексу України враховує висновки викладені у пункті 7.3 постанови Верховного Суду від 12.12.2019 у справі № 916/40/19, згідно із якими, відповідно до ч. 2 ст. 44 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» рішення про надання згоди на вчинення правочину, якщо вартість майна, робіт або послуг, що є предметом такого правочину, перевищує 50 відсотків вартості чистих активів товариства станом на кінець попереднього кварталу, приймаються виключно загальними зборами учасників.

Суди першої та апеляційної інстанцій обопільно дійшли вірного висновку, що частина 2 ст. 44 Закону є імперативною нормою, яка вказує на необхідність надання згоди загальними зборами у будь-якому випадку, якщо йдеться про вчинення правочину, вартість якого станом на дату вчинення перевищує 50 відсотків вартості чистих активів Товариства станом на кінець попереднього кварталу.

Таким чином, для правильного застосування вказаної норми є встановлення:

1. Який конкретно розмір вартості майна, робіт або послуг був саме на момент вчинення правочину, оскільки згода мала надаватися саме на вчинення правочину і відповідність договору вищевказаній правовій нормі оцінюється саме станом на момент його вчинення.

2. Який конкретно розмір вартості чистих активів товариства був станом на кінець попереднього кварталу до моменту вчинення правочину.

Під час розгляду цієї справи, № 916/4475/23, судом встановлено, що розмір чистих активів ТОВ "ОСК" станом на ІІ квартал 2020 року, який передував укладенню Договору від 07.08.2020, становив 932,3 тисячі грн., що підтверджується бухгалтерською довідкою від 17.11.2023 № 3-17/11, а також Фінансовою звітністю малого підприємства (Балансом) на 30.06.2020.

Визначення ж конкретного розміру вартості послуг саме на момент укладення Договору від 07.08.2020 є неможливим. Адже, як вже зазначалось, відповідно до пункту 3.12 договору, його загальна сума складається із суми актів виконаних робіт / наданих послуг Експедитором. Отже, при укладенні договору його вартість не була визначена конкретно та пов`язувалась із вартістю фактично наданих послуг згідно із актами наданих послуг. Тобто не була відома саме на дату укладення договору.

Отже, оскільки на момент укладення Договору від 07.08.2020 його ціна не була визначена сторонами, а залежала від господарської діяльності сторін протягом розрахункового періоду під час його виконання і могла були як меншою, так і більшою за визначену у законі вартість предмету договору, перевищення якої над чистими активами товариства має наслідком отримання згоди загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю, оспорюваний правочин станом на дату його вчинення не суперечив вимогам частини другої статті 44 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» від 06.02.2018 № 2275-VIII.

Аналогічних висновків дійшов Північний апеляційний господарський суд у постанові від 16.08.2022 у справі № 910/15853/21.

А відтак, відсутні й підстави для визнання недійсним Договору від 07.08.2020 відповідно до частин першої, другої статті 203, частини першої статті 215 Цивільного кодексу України.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про відмову у задоволенні зустрічного позову ТОВ «ОДЕСЬКА СТИВІДОРНА КОМПАНІЯ» до ТОВ «АВАНГАРД-ДНЕПР» про визнання недійсним Договору транспортного експедирування від 07.08.2020 № 070820.

При розподілі господарських витрат суд виходить з положень пункту 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, згідно із якими судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 11, частинами першою, другою статті 14, частиною другою статті 202, частиною першою статті 203, частиною другою статті 203, статтею 204, частиною першою статті 215, частиною першою статті 509, статями 525, 526, частиною першою статті 530, статтею 610, пунктом 3 частини першої статті 611, частиною першою статті 612, частиною першою статті 626, частиною першою статті 627, частиною першою статті 628, статтею 629, частиною першою статті 929 Цивільного кодексу України, статтею 193, частиною першою статті 316 Господарського кодексу України, частинами другою, третьою статті 44 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» від 06.02.2018 № 2275-VIII, статтями 2, 5, 13, 73, 74, 75-80, 86, 123, 124, 129, 236, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю АВАНГАРД-ДНЕПР до Товариства з обмеженою відповідальністю ОДЕСЬКА СТИВІДОРНА КОМПАНІЯ про стягнення заборгованості за Договором транспортного експедирування від 07.08.2020 № 070820 - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ОДЕСЬКА СТИВІДОРНА КОМПАНІЯ (65014, Одеська обл., м. Одеса, вул. Вільямса академіка, буд. 86, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю АВАНГАРД-ДНЕПР (49038, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Пастера, буд. 4-Б, ) 706 482,10 грн. (сімсот шість тисяч чотириста вісімдесят дві гривні 10 коп.) суми основного боргу, 59 601,36 грн. (п`ятдесят дев`ять тисяч шістсот одна гривня 36 коп.) 3 % річних, 336 354,82 грн. (триста тридцять шість тисяч триста п`ятдесят чотири гривні 82 коп.) інфляційних втрат та витрати на сплату судового збору в розмірі 16 536,57 грн. (шістнадцять тисяч п`ятсот тридцять шість гривень 57 коп.).

3. У задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю ОДЕСЬКА СТИВІДОРНА КОМПАНІЯ до Товариства з обмеженою відповідальністю АВАНГАРД-ДНЕПР про визнання недійсним Договору транспортного експедирування від 07.08.2020 № 070820 відмовити повністю.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги в строк встановлений частиною першою статті 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 28 серпня 2024 р.

Суддя Ю.А. Шаратов