У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

26 серпня 2024 року м. Чернігівсправа № 927/796/24

Господарський суд Чернігівської області, в складі судді Романенко А.В., у порядку наказного провадження розглянув матеріали заяви від 22.08.2024 № 1559/23 Акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго», вул. Реміснича, буд. 55-Б, м. Чернігів, 14000; до фізичної особи - підприємця Івченко Вікторії В`ячеславівни , АДРЕСА_1 ; про видачу судового наказу

ВСТАНОВИВ:

22.08.2024, надійшла заява Акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» (далі - АТ «Облтеплокомуненерго») до фізичної особи - підприємця Івченко Вікторії В`ячеславівни (далі - ФОП Івченко В.В. ) щодо видачі судового наказу про стягнення 26160,62 грн, з них: 22852,03 грн основного боргу за послугу з постачання теплової енергії за період з листопада 2022 по квітень 2023 років за типовим індивідуальним договором про надання послуг з постачання теплової енергії від 01.11.2021 (затвердженим постановою КМУ від 21.08.2019 № 830, в редакції постанови КМУ від 08.09.2021 № 1022, далі - Договір); 2184,72 грн інфляційних втрат за період з січня 2023 по червень 2024 років; 1123,87 грн 3% річних за період з 01.01.2023 по 21.08.2024, нарахованих у зв`язку з порушенням споживачем грошових зобов`язань за Договором, відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Розглянувши заяву АТ «Облтеплокомуненерго», суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні та видачі судового наказу в частині стягнення 2184,72 грн інфляційних втрат за період з січня 2023 по червень 2024 років та 1123,87 грн 3% річних за період з 01.01.2023 по 21.08.2024, врахувавши наступне.

Відповідно до статті 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, зокрема в порядку наказного провадження.

Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні визначені розділом ІІ ГПК України.

Частиною 1 статті 147 ГПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу, за частиною 1 якої судовий наказ може бути виданий тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За правовою позицією Верховного Суду в постанові від 24.07.2018 у справі № 903/125/18 під вимогою, за якою може бути виданий наказ про стягнення грошової заборгованості за письмовим договором, відповідно до частини 1 статті 148 ГПК України, слід розуміти будь-яку вимогу про стягнення грошової суми заборгованості за договором, яка охоплює не тільки основний борг, але й неустойку, проценти річних та інфляційні втрати, за умови що сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач указує на порушення відповідачем умов типового індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії від 01.11.2021 б/н, в частині своєчасної оплати вартості послуг з теплопостачання по об`єкту: АДРЕСА_2 , нежитлове приміщення (загальна площа - 233,5 кв. м, опалювальна - 198,30 кв. м) у період з листопада 2022 по квітень 2023 років.

Статтею 625 ЦК України врегульовані правові наслідки порушення грошового зобов`язання. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів невстановлений договором або законом.

За змістом наведеної норми нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Підставою нарахування інфляційних втрат та 3% річних є порушення боржником виконання грошового зобов`язання перед кредитором.

За статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, установлений договором або законом (частина 2 статті 612 ЦК України).

За п. 34 Типового договору споживач здійснює оплату за цим Договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Таким чином, за послуги з теплопостачання, надані: в листопаді 2022 року на суму 6646,46 грн відповідач мав розрахуватись не пізніше 02.01.2023 (з урахуванням вихідних днів); у грудні 2022 року на суму 7967,10 грн - не пізніше 31.01.2023; в січні 2023 року на суму 12444,41 грн - не пізніше 28.02.2023; в лютому 2023 року на суму 10093,04 грн - не пізніше 31.03.2023; у березні 2023 року на суму 7188,18 грн - не пізніше 01.05.2023 (з урахуванням вихідних днів); у квітні 2023 року на суму 1838,84 грн - не пізніше 31.05.2023.

Натомість, позивач, при нарахуванні 3% річних та інфляційних втрат указав, що станом на 01.01.2023 за відповідачем обліковувалась прострочена заборгованість за Договором у розмірі 22852,03 грн, що не підтверджено доданими до заяви документами.

З урахуванням наведеного, заявником при подачі заяви про видачу судового наказу не дотримано вимоги частини 3 статті 150 ГПК України, за якою до суду мають бути подані, зокрема, документи або їх копії на підтвердження обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Враховуючи, що під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу не розглядається обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті, суд позбавлений можливості здійснити перерахунок похідних вимог у спірному періоді.

За п. 1 частини 1 статті 152 ГПК України суддя відмовляє в видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу.

За частиною 1 статті 153 ГПК України відмова в видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини 1 статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Про відмову в видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (частина 2 статті 152 ГПК України).

За таких обставин заява АТ «Облтеплокомуненерго» про видачу судового наказу в частині вимог до ФОП Івченко В.В. про стягнення 3% річних у сумі 1123,87 грн та інфляційних втрат у сумі 2184,72 грн, задоволенню не підлягають.

Керуючись п. 4 частини 3 статті 150, п. 1 частини 1 статті 152, частиною 1 статті 153, статтями 233 - 235 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Акціонерному товариству «Облтеплокомуненерго» () у видачі судового наказу в частині стягнення з фізичної особи - підприємця Івченко Вікторії В`ячеславівни (РНОКПП НОМЕР_1 ) 3% річних у сумі 1123,87 грн та інфляційних втрат у сумі 2184,72 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її підписання в порядку статті 256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала складена та підписана 26.08.2024.

Суд звертає увагу учасників справи, що відповідно до приписів частин 5-8 статті 6 та частин 5, 6 статті 242 ГПК України, пунктів 5.6, 5.8, 10, 16, 17, 29, 37 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, учасникам справи (їх представникам), які є користувачами Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, судові рішення в паперовій формі не надсилаються і не вручаються. Суд надсилає такі рішення в електронній формі до електронного кабінету таких осіб, і вони вважаються врученими в день отримання повідомлення про доставку копії судового рішення на офіційну електронну адресу учасника справи (його представника), з якого і починається перебіг процесуального строку, встановленого законом або судом. Обмін процесуальними документами в електронній формі між судом та/або особами, що є (повинні бути) користувачами Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, мають здійснюватися виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://cn.arbitr.gov.ua/sud5028/.

Суддя А.В. Романенко