ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" серпня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/2341/24

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

при секретарі судового засідання Чолак Ю.В.,

розглянувши справу

за позовом Південного міжобласного територіального відділення антимонопольного комітету України (65012, Одеська обл., м. Одеса, вул. Канатна, буд. 83; )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «СВ ШІППІНГ ЛТД» (65104, Одеська обл., м. Одеса, вул. Академіка Вільямса, буд. 86; )

про стягнення 136 000,00 грн;

представники сторін:

від позивача Мокрова А.В.,

від відповідача не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Південне міжобласне територіальне відділення антимонопольного комітету України звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «СВ ШІППІНГ ЛТД» про стягнення 136 000,00 грн, з яких: 68 000,00 грн штрафу та 68 000,00 грн пені.

В обґрунтування позову посилається на прийняття адміністративною колегією Південного міжобласного територіального відділення антимонопольного комітету України рішення № 65/61-р/к у справі № 45-02/2020 про накладення на відповідача штрафу за порушення антиконкурентного законодавства у загальному розмірі 68 000,00 грн. Також зазначає про настання для відповідача строку сплати вказаного штрафу та відмову його сплатити у добровільному порядку, у зв`язку з чим згідно з ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» відповідачу нараховано пеню у розмірі 68 000,00 грн.

Ухвалою від 03.06.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 916/2341/24, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 03.07.2024, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив.

Протокольною ухвалою від 03.07.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 31.07.2024.

Судове засідання, яке було призначено на 31.07.2024, не відбулося у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони у м. Одесі та Одеській області повітряної тривоги, у зв`язку з чим ухвалою від 31.07.2024 повідомлено сторін про те, що судове засідання відбудеться 12.08.2024.

У судовому засіданні 12.08.2024 представник позивача просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач явку свого повноважного представника у судове засідання не забезпечив, правом на подання до суду відзиву на позовну заяву не скористався, про розгляд справи повідомлявся належним чином шляхом надсилання ухвал суду на юридичну адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «СВ ШІППІНГ ЛТД» (65104, Одеська обл., м. Одеса, вул. Академіка Вільямса, буд. 86). Однак, судова кореспонденція поверталася до суду з відмітками пошти "адресат відсутній за вказаною адресою".

Згідно з ч.ч. 3, 7 ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Суд зауважує, що, виходячи зі змісту диспозитивних положень пунктів 1-5 частини 6 статті 242 ГПК України, днем вручення судового рішення може бути не лише день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення (тобто день фактичного отримання рішення), а й день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11.07.2024 у справі № 903/237/23).

З урахуванням вищевикладеного, суд виснував про можливість відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

12.08.2024, після виходу з нарадчої кімнати, суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

Згідно положень ст.1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері публічних закупівель. Особливості спеціального статусу Антимонопольного комітету України обумовлюються його завданнями та повноваженнями, в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики, визначаються цим Законом, іншими актами законодавства і полягають, зокрема, в особливому порядку призначення та звільнення Голови Антимонопольного комітету України, його заступників, державних уповноважених Антимонопольного комітету України, уповноважених з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель, голів територіальних відділень Антимонопольного комітету України, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Антимонопольного комітету України, наданні соціальних гарантій, охороні особистих і майнових прав працівників Антимонопольного комітету України на рівні з працівниками правоохоронних органів, в умовах оплати праці.

Положеннями ст. 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, зокрема, про накладення штрафу.

24.10.2023 Адміністративна колегія Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, розглянувши матеріали справи № 45-02/2020 про порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «СВ ШИППІНГ ЛТД» законодавства про захист економічної конкуренції, прийняла рішення № 65/61-р/к (далі Рішення № 65/61-р/к; а.с. 22-39), яким визнано, що ТОВ «СВ ШИППІНГ ЛТД» вчинило порушення, передбачені пунктом 1 статті 50, що кваліфікується за пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю: Плавучі конструкції (Ліхтери), ДК 021:2015:34515000-0 Плавучі конструкції, ДК 016:2010:30.11.5 Конструкції плавучі, інші (зокрема плоти, плавучі баки, кесони, плавучі пристані, буї та бакени) за ідентифікатором закупівлі UA-2016-11-21-000588-c.

За вказане порушення на ТОВ «СВ ШИППІНГ ЛТД» накладено штраф у розмірі 68 000,00 грн.

Відповідно до ст. 22 Закону України „Про Антимонопольний комітет України розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.

Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Відповідно до ст.25 Закону України Про Антимонопольний комітет України, з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб`єктів господарювання Антимонопольний комітет України, територіальні відділення Антимонопольного комітету України у зв`язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, в тому числі про, зокрема, стягнення не сплачених у добровільному порядку штрафів та пені.

Відповідно до частини 3 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 62 Закону України «Про захист економічної конкуренції», строки, в межах яких вчиняються відповідні дії, зокрема при розгляді заяв про надання дозволу на узгоджені дії, концентрацію суб`єктів господарювання, при розгляді справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції тощо, встановлюються законодавством про захист економічної конкуренції, а також органами Антимонопольного комітету України. Зазначені строки визначаються календарною датою, зазначенням події, що повинна неминуче настати, чи періодом часу.

Перебіг строку, який обчислюється роками, місяцями або днями, починається наступного дня після календарної дати або настання події, якими визначено його початок.

Частиною 1 статті 116 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) передбачено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Супровідним листом від 25.10.2023 № 65-02/2335 позивач направив відповідачу Рішення № 65/61-р/к, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (трек номер: 218), яке повернуто з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 9, 10, 14).

Відповідно до частини 1 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення органів Комітету надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб. У разі, якщо вручити рішення немає можливості, рішення органів Комітету вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України «Голос України», газета Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр», «Офіційний вісник України», друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача).

Інформація про прийняте Рішення № 65/61-р/к була оприлюднена в газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр» від 23.12.2023 № 257 (7655) (а.с. 15-16).

Таким чином, Рішення № 65/61-р/к вважається таким, що вручене ТОВ «СВ ШИППІНГ ЛТД» 02.01.2024.

Отже, строк сплати штрафу, накладеного Рішенням № 65/61-р/к, з урахуванням вихідних днів (02.03.2024; 03.03.2024) закінчився 04.03.2024.

Відповідно до частини 8 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», протягом п`яти днів з дня сплати штрафу, суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Відповідно до частини 1 статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Відповідач Рішення № 65/61-р/к у судовому порядку не оскаржував, доказів протилежного матеріали справи не містять.

Отже, Рішення № 65/61-р/к відповідно до частини 2 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» та статті 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» є обов`язковим до виконання.

Як зазначає позивач, станом на день подання позовної заяви він не отримував від відповідача документів, що підтверджують сплату штрафу, накладеного Рішенням № 65/61-р/к.

Згідно з ч.2 ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідно до пункту 5 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу.

Нарахування та стягнення пені, передбаченої ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», має обов`язковий характер та не потребує прийняття будь-якого рішення органу державної влади про її застосування і в зв`язку з цим не підпадає під ознаки адміністративно-господарських санкцій.

Позивач розраховує заявлену до стягнення пеню за прострочення відповідачем сплати штрафу, накладеного Рішенням № 65/61-р/к, наступним чином:

період нарахування пені за прострочення сплати штрафу: з 05.03.2024 (наступний день після закінчення двомісячного строку сплати штрафу, накладеного Рішенням № 65/61-р/к) по 24.05.2024 (день до якого розраховано пеню).

пеня = 68 000,00 х 1,5 х 81 = 82 620,00 грн, де

68 000,00 грн сума штрафу, накладеного Рішенням № 65/33-р/к;

1,5 % відсоток від суми штрафу відповідно до частини 5 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції»;

81 кількість днів прострочення сплати штрафу.

Відповідно до статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Отже, сума пені, яку необхідно сплатити ТОВ «СВ ШИППІНГ ЛТД», за розрахунком позивача складає 68 000,00 грн. Суд, перевіривши запропонований позивачем розрахунок, вважає його правильним та обгрунтованим.

Накладений Південним міжобласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України на підставі Закону України «Про захист економічної конкуренції» штраф є видом відповідальності за вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції, а нарахована пеня - способом забезпечення сплати цього штрафу.

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 09.10.2018 у справі № 922/4378/17.

Порядок, розмір і період нарахування пені, як гарантії сплати штрафу, накладеного на відповідача, передбачено вимогами спеціального закону, яким в даному випадку є Закон України «Про захист економічної конкуренції».

У пункті 22 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 15 «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства» визначено, що нарахування та стягнення пені, передбаченої частиною п`ятою статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», має обов`язковий характер, не потребує прийняття будь-якого рішення органу державної влади про її застосування і у зв`язку з цим не підпадає під ознаки адміністративно - господарських санкцій в розумінні статей 238, 239, 249 ГК України, які застосовуються саме на підставі рішення уповноваженого на це органу.

Окрім цього, слід зазначити, що відносини, пов`язані з притягненням до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, шляхом накладення штрафів та їх стягнення у судовому порядку органами Антимонопольного комітету України, не є господарськими (або цивільними) відносинами, оскільки в даному випадку орган Антимонопольного комітету України не виступає як суб`єкт господарсько- правових (або цивільно-правових) відносин, а реалізує повноваження, встановлені законодавством про захист економічної конкуренції.

Отже, нарахування пені в даному випадку не є видом відповідальності за вчинене порушення антиконкурентного законодавства: вказані нарахування застосовані відділенням на підставі Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Натомість, у застосуванні приписів статті 56 Закону № 2210 (щодо стягнення з суб`єктів господарювання штрафу та пені у зв`язку з порушенням ними законодавства про захист економічної конкуренції) необхідно враховувати, що названий Закон не містить норм, які надавали б господарському суду право зменшувати розмір (а відтак і суму) стягуваних штрафу та/або пені (у разі їх правомірного нарахування). Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.02.2018 зі справи № 910/20661/16, від 22.01.2019 № 915/304/18.

Про те, що штраф, накладений органом АМКУ, не є адміністративно-господарською санкцією, а являє собою вид відповідальності за порушення антимонопольного - конкурентного законодавства, свідчить й те. що порядок його застосування прописано в окремій главі 28 Господарського кодексу України «Відповідальність суб`єктів господарювання за порушення антимонопольного - конкурентного законодавства».

Таким чином, штраф (вид відповідальності за вчинення правопорушення) та нарахована пеня (спосіб забезпечення сплати цього штрафу) мають особливий порядок установлення та застосування і за своїми правовими властивостями не несуть забезпечувальної чи компенсаційної (відновлюваної) функцій в контексті норм Цивільного та Господарського кодексів України. Їх стягнення здійснюється не на користь контрагента або іншого суб`єкта цивільних чи господарських відносин, а зараховується до державного бюджету відповідно до вимог Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Свою правову позицію щодо накладених штрафів та нарахованої пені органами Антимонопольного комітету України висловлені у постановах Верховного Суду від 16.04.2019 у справі № 910/11550/18, від 11.06.2019 у справі № 914/3050/14 та від 11.06.2019 у справі № 910/9272/18.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписами ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про стягнення з відповідача 68 000,00 грн штрафу та 68 000,00 грн пені підлягають задоволенню.

У зв`язку з тим, що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача та рішення відбулось на користь позивача, згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422,40 грн покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 129, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Південного міжобласного територіального відділення антимонопольного комітету України (65012, Одеська обл., м. Одеса, вул. Канатна, буд. 83; ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «СВ ШІППІНГ ЛТД» (65104, Одеська обл., м. Одеса, вул. Академіка Вільямса, буд. 86; ) про стягнення 136 000,00 грн задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СВ ШІППІНГ ЛТД» (65104, Одеська обл., м. Одеса, вул. Академіка Вільямса, буд. 86; ) штраф у розмірі 68 000,00 грн (шістдесят вісім тисяч гривень 00 копійок) та пеню у розмірі 68 000,00 грн (двісті чотири тисячі гривень 00 копійок) і зарахувати зазначені суми в дохід загального фонду Державного бюджету України (код бюджетної класифікації 21081100, символ банку 106, «Адміністративні штрафи та інші санкції»).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СВ ШІППІНГ ЛТД» (65104, Одеська обл., м. Одеса, вул. Академіка Вільямса, буд. 86; ) на користь Південного міжобласного територіального відділення антимонопольного комітету України (65012, Одеська обл., м. Одеса, вул. Канатна, буд. 83; ) 2 422,40 грн витрат зі сплати судового збору.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено 12 серпня 2024 р. Повний текст рішення складено та підписано 22 серпня 2024 р.

Суддя Р.В. Волков