ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2024 рокуСправа № 912/1442/24

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В. за участі секретаря судового засідання Проскурні О.О. розглянув у відкритому судовому засіданні справу №912/1442/24

за позовом: Першого заступника керівника Новоукраїнської окружної прокуратури, провул. Степана Бандери, 7, м. Новоукраїнка, Кіровоградська область, 27100 в інтересах держави, уповноваженим органом якої виступає - Кіровоградська обласна державна адміністрація, площа Г. Майдану, 1, м. Кропивницький, 25006

до відповідачів:

1. Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, вул. Академіка Корольова, 26, м. Кропивницький, 25030

2. Тишківської сільської ради, вул. Центральна, 3, с. Тишківка, Новоукраїнський район, Кіровоградська область, 27013

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України", вул. Шота Роставелі, 9А, м.Київ, 01601

про визнання наказів недійсними, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації земельної ділянки

Представники:

від прокуратури - Лагода О.В., службове посвідчення №075371 від 01.03.2023;

від позивача - участі не брали;

від відповідачів - участі не брали;

від третьої особи - участі не брали.

В засіданні суду оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Перший заступник керівника Новоукраїнської окружної прокуратури (Прокурор) в інтересах держави, уповноваженим органом якої виступає - Кіровоградська обласна державна адміністрація (Кіровоградська ОДА, позивач) звернувся до господарського суду з позовною заявою з вимогами до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (ГУ Держгеокадастру, відповідач 1) та до Тишківської сільської ради (відповідач 2) про:

- визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області № 11-2041/14-18-СГ від 24.04.2018 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності (за межами населеного пункту) на території Тишківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області" в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації та формування земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9319, площею 9,1171 га;

- визнати недійсним наказ Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру № 45 від 15.03.2018 "Про проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності" в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації та формування земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9319, площею 9,1171 га;

- скасувати державну реєстрацію права власності Тишківської сільської ради на земельну ділянку площею 9,1171 га за кадастровим номером :02:000:9319, вчинену 14.11.2018 Губаренком С.О., державним реєстратором Добровеличківськоі районної державної адміністрації Кіровоградської області за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна - 217;

- скасувати вчинену 24.04.2018 у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9319, площею 9,1171 га.

В обґрунтування підстав позову Прокурор зазначив, що спірна земельна ділянка сформована за рахунок земель державної власності лісогосподарського призначення, що перебувають у постійному користуванні Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України", а тому державна реєстрація такої земельної ділянки та вчинені щодо земельної ділянки дії є незаконними і підлягають скасуванню (визнанню недійсними) з припиненням реєстрації всіх речових прав. У позовній заяві Прокурором наведено підстави для представництва інтересів держави в особі Кіровоградської ОДА.

Ухвалою суду від 14.06.2024 відкрито провадження у справі №912/1442/24 за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 10.07.2024. Згідно ухвали залучено до участі у справі на підставі ст. 50 Господарського процесуального кодексу України Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача (ДП "Ліси України", третя особа).

Позивачем Кіровоградською ОДА згідно поданих до суду письмових пояснень позовні вимоги підтримано та подано заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача (том 1 а.с. 204-206).

Відповідачем 1 ГУ Держгеокадастру позовні вимоги заперечено, про що до справи подано відзив на позов, з підстав такого: оскільки право комунальної власності зареєстровано за Тишківською сільською радою, то належним способом захисту є витребування земельної ділянки за віндикаційним позовом; право постійного користування у Оникіївського лісогосподарського підприємства "Кіровоградліс" належним чином не оформлено; спірна земельна ділянка обліковується як землі сільськогосподарського призначення землі запасу, тоді як Кіровоградською ОДА не вчинено жодних дій, направлених на зміну цільового призначення та належного оформлення права постійного користування (том 1 а.с. 218-223).

У відповіді на відзив Прокурор з приводу заперечень відповідача 1 навів такі аргументи: витребування земельної ділянки за віндикаційним позовом у даному випадку неможливе, оскільки має місце лише часткове накладення земель держлісфонду на спірну земельну ділянку; згідно позову, обрано негаторний спосіб захисту, який спрямований на усунення порушень, не пов`язаних з позбавленням права володіння; негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення права законного володільця; в силу положень ст. ст. 19, 55, 84 Земельного кодексу України та ст. 5 Лісового кодексу України спірна земельна ділянка відноситься до земель державної власності лісогосподарського призначення та використовується для ведення лісового господарства; матеріали лісовпорядкування є належними та допустимими доказами факту перебування земельної ділянки у складі земель державного лісового фонду та на праві постійного користування ДП "Ліси України" (32-40).

Третьою особою подано до суду письмові пояснення, за змістом яких підтверджено віднесення спірної земельної ділянки до земель лісового фонду та її перебування в постійному користуванні ДП "Ліси України" (том 2 а.с. 2-14).

10.07.2024 суд розпочав підготовче засідання, в якому оголосив перерву до 23.07.2024.

У підготовчому засіданні 23.07.2024 суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 20.08.2024.

20.08.2024 суд відкрив судове засідання з розгляду справи по суті.

В судовому засіданні Прокурор позовні вимоги підтримав повністю.

Інші учасники в засідання суду не з`явились та є такими, що належним чином повідомлені про його проведення.

Позивач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач 2 Тишківська сільська рада відзиву на позов не подала, будь-яких заяв чи клопотань не заявила.

Третя особа подала заяву від 04.07.2024 про розгляд справи за відсутності представника третьої особи.

На підставі ч. 10 ст. 165, ч. 2 ст. 178 та п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами та за відсутності представників сторін.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення Прокурора, врахувавши заперечення відповідача 1 і письмові пояснення третьої особи, дослідивши в судовому засіданні докази у справі, суд встановив наступні обставини, які є предметом дослідження.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області № 11-2041/14-18-СГ від 24.04.2018 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності (за межами населеного пункту) на території Тишківської сільської ради Добровеличківськото району Кіровоградської області, серед яких земельна ділянка кадастровий номер :02:000:9319, площею 9,1171 га (том 1 а.с. 159-161).

Відповідно до змісту технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель сільськогосподарського призначення, її описової частини та графічних матеріалів, земельна ділянка площею 9,1171 га віднесена до земель сільськогосподарського призначення (склад угідь - пасовища) (том 1 а.с. 163-173).

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-024 земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:9319, площею 9,1171 га розташована на території Тишківської сільської ради Новоукраїнського району, Кіровоградської області, категорія земель - землі сільськогосподарського призначення, код цільового призначення - 16.00 (том 1 а.с. 60-70).

Земельна ділянка за кадастровим номером :02:000:9319 сформована та зареєстрована 24.04.2018 на підставі технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 04.06.2024 власником земельної ділянки за кадастровим номером :02:000:9319, площею 9,1171 га є Тишківська сільська рада (том 1 а.с. 71-72).

Державну реєстрацію права власності Тишківської сільської ради на дану земельну ділянку проведено 14.11.2018 державним реєстратором Добровеличківської районної державної адміністрації Кіровоградської області.

Підставою для державної реєстрації права власності вказано: акт приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 06.06.2018; наказ ГУ Держгеокадастру про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність № 11-2937/14-18-СГ від 01.06.2018, рішення Тишківської сільської ради № 118 від 12.02.2018.

Як стверджує Прокурор, земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:9319, площею 9,1171 га сформована за рахунок земель державної власності лісогосподарського призначення, що перебувають у постійному користуванні ДП "Ліси України" в особі Філії "Долинське лісове господарство" та використовується для ведення лісового господарства.

Згідно поданих Прокурором та третьою особою доказів встановлено таке

За замовленням Кіровоградського обласного управління земельних ресурсів № 1172а від 23.05.2000 розроблено Проект відведення Оникіївському державному лісогосподарському підприємству об`єднання "Кіровоградліс" в постійне користування ділянок лісового фонду, які перейшли у відання селищної та сільських рад у зв`язку з реорганізацією КСП в Добровеличківському районі Кіровоградської області (том 1 а.с. 135-155).

Рішенням Добровеличківської районної ради погоджено передачу земельних ділянок лісового фонду, які знаходяться на території Добровеличківського району, Оникіївському держлісгоспу об`єднання "Кіровоградліс" та за розпорядженням голови Кіровоградської обласної державної адміністрації від 01.02.2000 № 57-р "Про заходи щодо створення захисних лісових насаджень на території області" такі земельні ділянки прийнято до складу державних лісогосподарських підприємств (том 1 а.с. 149, 174-175).

В 2005 році згідно наказу Державного комітету лісового господарства від 27.10.2005 №470 і наказу Кіровоградського управління лісового господарства від 28.10.2005 №138 при Кіровоградському обласному управлінні лісового та мисливського господарства була розформована виробнича частина, Новомиргородське та Кіровоградське лісництва були віднесені до складу Оникіївського лісгоспу.

Згідно матеріалів лісовпорядкування, зокрема Проекту організації і розвитку лісового господарства ДП "Оникіївсьий лісгосп" 2010, 2020 років, Планшету лісовпорядкування № 7 2009 року, № 13 2019 року земельна ділянка лісогосподарського призначення, яка має частковий перетин з земельною ділянкою з кадастровим номером :02:000:9319, відображена: 2010 рік - 117 квартал виділ 7 і 8; 2020 рік - 158 квартал виділ 2 та 159 квартал виділ 1 Тишківського лісництва філії "Оникіївське лісове господарство" ДП "Ліси України" (том 1 а.с. 87-134, том 2 а.с. 8-14).

Державним підприємством "Харківська державна лісовпорядна експедиція" ВО "Укрдержліспроекг" проведено кореляцію (співідношення. накладання) земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9319 із землями лісогосподарського призначення ДГІ "Оникіївське лісове господарство" (на даний час - філія "Оникіївське лісове господарство" ДП "Ліси України"). За результатами чого земельна ділянка за вказаним кадастровим номером, згідно матеріалів лісовпорядкування 2017 року, має частковий перетин із землями лісогосподарського призначення (квартал 158, 159 Тишківського лісництва), орієнтовна площа перетину меж земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9319 з межами кварталів 158, 159 Тишківського лісництва становить 2,6177 га із загальної площі земельної ділянки 9,1171 га (том 1 а.с. 73-78).

Згідно листа Кіровоградського обласного управління лісового та мисливського господарства від 23.02.2022 прокуратуру повідомлено, що погодження на вилучення з постійного користування, припинення прав постійного користування та на зміну цільового призначення, які знаходяться в постійному користуванні ДП "Оникіївський лісгосп" відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України, не надавалось (том 1 а.с. 186).

Прокурор згідно поданого позову стверджує, що оформлення права комунальної власності на земельну ділянку, яка має часткове накладення на землю лісового фонду державної форми власності, суперечить вимогам земельного та лісового законодавства, а тому порушене право підлягає захисту у визначений Прокурором спосіб.

Норми права, застосовані судом, та мотивована оцінка доводів сторін і поданих доказів.

1. Щодо підстав представництва прокурором.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Абзацом 1 ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" визначений вичерпний перелік підстав для здійснення прокуратурою представництва інтересів держави в суді.

Так, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Конституційний Суд України зазначив, що поняття «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах» означає орган, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08 квітня 1999 року № 3-рп/99).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно (постанови Великої Палати Верховного Суду від 06.07.2021 у справі № 911/2169/20; від 21.06.2023 у справі № 905/1907/21).

Частини 3, 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" серед іншого встановлюють умови, за яких прокурор може виконувати субсидіарну роль із захисту інтересів держави за наявності органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах).

Визначений ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" обов`язок прокурора перед зверненням з позовом звернутись спершу до компетентного органу стосується звернення до органу, який надалі набуде статусу позивача. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта лише тоді, коли той має повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, але не здійснює чи неналежно їх здійснює. Встановлена цим законом умова про необхідність звернення прокурора до компетентного органу перед пред`явленням позову, спрямована на те, аби прокурор надав органу можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу.

Згідно ч. 4 ст. 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц зауважила, що оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia ("суд знає закони") під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Суд констатує, що за статтею 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до ст. 1 Лісового кодексу України ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують водоохоронні, захисні , санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.

Отже, ліси і землі лісового фонду України є об`єктами підвищеного захисту зі спеціальним режимом використання та спеціальною процедурою надання земельних ділянок, що обумовлює беззаперечний підвищений суспільний інтерес до правильного застосування законодавства у даній сфері, що узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини наведеною в п. 54 рішенні у справі "Трегубенко проти України".

Вказане підтверджує доводи Прокурора у даній справі, що незаконне вилучення земель державної власності лісогосподарського призначення та безпідставна зміна їх цільового призначення на землі сільськогосподарського призначення зі зміною форми власності та державного розпорядника таких земель, не може відповідати суспільному інтересу та порушує інтереси держави, як гаранта дотримання принципу верховенства права в країні.

Зокрема, такі дії порушують інтереси держави у сфері ефективного використання земельних та лісових ресурсів, оскільки унеможливлюють реалізацію державою політики по забезпеченню охорони, відтворення та сталого використання земельних і лісових ресурсів з урахуванням екологічних, економічних, соціальних та інших інтересів суспільства.

Згідно норм чинного Земельного кодексу України, розпорядження земельними ділянками державної власності лісогосподарського призначення за межами населеного пункту для лісогосподарських потреб на даний час покладено на Кіровоградську обласну державну (військову) адміністрацію у відповідності до вимог ч. 5 ст. 122, п. 24 Перехідних положень Земельного кодексу України.

Матеріалами справи підтверджено, що прокуратурою в листі від 28.05.2024 повідомлено Кіровоградську обласну державну адміністрацію про виявлене порушення щодо земельної ділянки та запитано про вжиття заходів з метою захисту порушених інтересів держави щодо земельної ділянки лісогосподарського призначення (том 1 а.с. 187-188).

Листом від 28.05.2024 прокуратура направила Кіровоградській ОДА повідомлення в порядку ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" (том 1 а.с. 190-193).

В листі від 08.06.2024 Кіровоградська ОДА повідомила прокуратуру про невжиття будь-яких заходів з повернення у державну власність земельної ділянки та зазначила, що не заперечує щодо вжиття прокуратурою заходів представництва інтересів держави в суді. (том 1 а.с. 189).

З викладеного слідує, що Прокурор дотримався вимог Закону щодо порядку представництва в суді та обґрунтовано визначив орган, який уповноважений здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

2. Щодо статусу спірної земельної ділянки.

Земельний кодекс України передбачає, що землі України за основним цільовим призначенням поділяються на відповідні категорії, серед яких окремо виділено землі лісогосподарського призначення (ст. 19).

Земельний кодекс України в редакції на дату прийняття оспорюваного наказу від 24.04.2018 встановлював:

- до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства (ч. 1 ст. 55);

- землі лісогосподарського призначення можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності (ч. 1 ст. 56);

- земельні ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства (ч. 1 ст. 57).

За нормами Лісового кодексу України, основною рисою земель лісогосподарського призначення є призначення цих земель саме для ведення лісового господарства, що за змістом ст. 63 Лісового кодексу України полягає у здійсненні комплексу заходів з охорони, захисту, раціонального використання та розширеного відтворення лісів.

Лісовий кодекс України передбачає здійснення комплексу заходів з лісовпорядкування, яке за ст. 47 вказаного кодексу в редакції станом на 24.04.2018 є обов`язковим на всій території України та ведеться державними лісовпорядними організаціями за єдиною системою в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади з питань лісового господарства.

Відповідно до ст. 48 Лісового кодексу України в редакції станом на 24.04.2018: у матеріалах лісовпорядкування дається якісна і кількісна характеристика кожної лісової ділянки; матеріали лісовпорядкування затверджуються в установленому порядку відповідним органом виконавчої влади з питань лісового господарства; затверджені матеріали лісовпорядкування є обов`язковими для ведення лісового господарства, планування і прогнозування використання лісових ресурсів.

Згідно з пунктом 5 розділу VIII "Прикінцеві положення" Лісового кодексу України в редакції станом на 24.04.2018, до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування.

Отже, планово-картографічні матеріали є належним доказом у справі на підтвердження віднесення земельної ділянки до категорії земель лісогосподарського призначення, виходячи зі змісту інформації, яку вони містять.

Аналогічного висновку дотримується Верховний Суд, зокрема, у постанові від 01.11.2023 по справі № 676/5079/21.

Окрім того, в силу 5 розділу VIII "Прикінцеві положення" Лісового кодексу України в редакції станом на 24.04.2018 такі документи підтверджують право постійного користування земельними лісовими ділянками державними лісогосподарськими підприємствами.

Як зазначено вище, Прокурором надано до справи матеріали лісовпорядкування, з яких вбачається, що у постійному користуванні ДП "Ліси України" філія "Оникіївське лісове господарство" перебуває земельна ділянка лісогосподарського призначення, яка має часткове накладення із земельною ділянкою з кадастровим номером :02:000:9319.

Така земельна ділянка згідно планово-картографічних матеріалів відображена: 2010 рік - 117 квартал виділ 7 і 8; 2020 рік - 158 квартал виділ 2 та 159 квартал виділ 1.

Віднесення такої земельної ділянки до земель лісогосподарського призначення, які знаходяться в постійному користуванні ДП "Ліси України", філія "Оникіївське лісове господарство" підтверджено також в листах з доданими документами ДП "Харківська державна лісовпорядна експедиція" ВО "Укрдержліспроект" від 19.01.2022 №36, в листі ДП "Оникіївське лісове господарство" від 21.02.2022, в листах та поясненнях третьої особи ДП "Ліси України".

Відповідачі під час розгляду справи зазначене належними доказами не спростували, а твердження відповідача 1 про відсутність права постійного користування спростовується викладеним вище.

На підставі наведеного, суд вважає підтвердженими доводи Прокурора щодо фактичного включення до земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9319 земельної ділянки за категорією земель лісогосподарського призначення, яка перебуває в постійному користуванні ДП "Ліси України" в особі філії "Оникіївське лісове господарство"

3. Щодо розпорядження спірною земельною ділянкою.

Статтею 13 Конституції України встановлено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 92 Земельного кодексу України визначено, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку

Порядок вилучення земельних ділянок визначає ст. 149 Земельного кодексу України, відповідно до якої в редакції станом на дату формування спірної земельної ділянки 24.04.2018 передбачалось, що Кабінет Міністрів України вилучає земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, - ліси для нелісогосподарських потреб.

За наведеною нормою, вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.

Окрім того, за ст. 164 Земельного кодексу України в редакції станом на 24.04.2018 охорона земель включає захист сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників від необґрунтованого їх вилучення для інших потреб.

Отже, однією з основних особливостей правового режиму земель лісогосподарського призначення є нерозривний зв`язок їх використання з лісокористуванням.

Частинами 1 та 7 стаття 20 Земельного кодексу України визначено, що зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення, а зміна цільового призначення земельних ділянок лісогосподарського призначення, що перебувають у державній чи комунальній власності, здійснюється за погодженням з Кабінетом Міністрів України.

Отже, на час проведення інвентаризації земель Тишківської сільської ради та формування спірної земельної ділянки як земельної ділянки сільськогосподарського призначення, рішення про вилучення земельних ділянок лісогосподарського призначення та зміна цільового призначення мало відбуватись за погодженням із користувачем та Кабінетом Міністрів України.

Згідно матеріалів справи, будь-яке погодження компетентного органу на зміну цільового призначення земель лісового фонду, які увійшли в склад сформованої земельної ділянки за кадастровим номером :02:000:9319 відсутнє.

Погоджень на вилучення та передачу земельної ділянки філія "Оникіївське лісове господарство" ДП "Ліси України", ДП "Оникіївське лісове господарство" не надавали, про що свідчить інформація, зазначена в листі філії "Оникіївське лісове господарство" ДП "Ліси України" від 05.04.2024 № 611/22.14-2024.

Відповідно до листа Кіровоградського обласного управління лісового та мисливського господарства № 02-52/314 від 23.02.2022 повідомлено, що Кіровоградське обласне управління лісового та мисливського господарства не надавало погодження на вилучення з постійного користування та зміну цільового призначення земельної ділянки, яка увійшла до складу сформованої земельної ділянки за кадастровим номером :02:000:9319.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено порушення порядку вилучення та зміни цільового призначення земельної ділянки лісового фонду, яка була включена до земельної ділянки кадастровим номером :02:000:9319.

4. Щодо обраного способу захисту.

Стаття 152 Земельного кодексу України передбачає, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема: визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до ч. 1 ст. 155 Земельного кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Згідно ст. 21 Земельного кодексу України, чинний зміст якої відповідає нормам станом на 24.04.2018, порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною.

Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у п. 149 постанови від 11.06.2024 у справі № 925/1133/18, якщо прокурор вважає, що порушення інтересів держави полягає у незаконній зміні категорії земель за цільовим призначенням, то вимога про визнання незаконним та скасування рішення у частині зміни цільового призначення земельної ділянки є належною та ефективною. Прокурор може звертатися з позовом про визнання незаконним і скасування такого рішення.

Як слідує з матеріалами справи, земельна ділянка з кадастровим номером 521786000:02:000:9319 сформована як об`єкт цивільних прав та 24.04.2018 внесена до Державного земельного кадастру на підставі технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель.

Вказане узгоджувалось з п. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державний земельний кадастр" в редакції станом на 24.04.2018.

Поміж тим, проведена у 2018 році інвентаризація земель на території Тишківської сільської ради, державна реєстрація у Державному земельному кадастрі та реєстрація у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права комунальної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:9319, яка перебувала та перебуває у постійному користуванні ДП "Оникіївське лісове господарство", а нині ДП "Ліси України", з викладених вище підстав, мала наслідком незаконну зміну категорії земель на землі сільськогосподарського призначення та зміну форми власності з державної на комунальну, право розпорядження якою надано Тишківській сільській раді Новоукраїнського району Кіровоградської області.

Таким чином, наказ ГУ Держгеокадастру №11-2041/14-18-СГ від 24.04.2018 прийнятий з порушенням вимог земельного законодавства, а саме ст. 19, 20, 55, 122, 141, 149 Земельного кодексу України, внаслідок чого в односторонньому та позасудовому порядку незаконно вилучено поза волею держави в особі належного розпорядника - Кабінету Міністрів України спірну земельну ділянку в межах її накладення на землі державного лісового фонду із земель лісогосподарського призначення зі зміною її категорії та цільового призначення на землі сільськогосподарського призначення.

Наведене є достатньою підставою для визнання такого наказу недійсним.

Як встановлено, під час формування земельної ділянки кадастровий номер :02:000:9319 до її складу було включено земельну ділянку лісогосподарського призначення з порушенням наведених вище норм законодавства щодо порядку вилучення та зміни цільового призначення.

За вказаних обставин не можна вважати законною державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :02:000:9319, а тому її державна реєстрація підлягає скасуванню.

Так, відповідно до ч. 13 ст. 79-1 Земельного кодексу України земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується у разі, зокрема, скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації.

Отже, скасування державної реєстрації земельної ділянки є ефективним способуом захисту порушеного права, оскільки за наслідками такого скасування незаконно сформована земельна ділянка припиняє своє існування як об`єкт цивільних прав та фактично відновлюється попередній правовий стан земель.

Щодо скасування державної реєстрації права власності суд враховує таке.

Статтею 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" встановлено, що ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).

Аналогічні положення щодо припинення речових прав при скасуванні державної реєстрації земельної ділянки передбачено також ч. 13 ст. 79-1 Земельного кодексу України.

За змістом ч. 3 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у разі, зокрема, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються.

Таким чином, скасування державної реєстрації земельної ділянки передбачає одночасне припинення усіх наявних речових прав щодо такої земельної ділянки, що здійснюється, у тому числі, на підставі судового рішення про скасування державної реєстрації прав.

Згідно наданої до справи Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається актуальним запис про реєстрацію щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9319 права власності за Тишківською сільською радою.

За вказаних обставин актуальні записи права власності підлягають скасуванню, що за змістом ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачає припинення таких прав.

Заперечення відповідача 1 стосовно неефективності обраного Прокурором способу захисту спростовуються викладеним вище.

Суд зазначає, що згідно матеріалів справи земельна ділянка кадастровий номер :02:000:9319 має лише частковий перетин із землями лісогосподарського призначення, а тому витребування такої земельної ділянки не є можливим.

У відповідності до вищевикладеного суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог в частині визнання недійсним наказу ГУ Держгеокадастру у № 11-2041/14-18-СГ від 24.04.2018, скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9319 та скасування державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку.

Одночасно суд не встановив правових підстав для визнання недійсним наказу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру № 45 від 15.03.2018 "Про проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності", оскільки такий наказ передбачає проведення інвентаризації без затвердження її результатів та видавником такого наказу є інша особа, яка не являється відповідачем у справі.

З підстав викладеного суд відмовляє у задоволенні позову в частині визнання недійсним наказу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру № 45 від 15.03.2018.

Судові витрати.

За правилами ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідачів, до яких пред`явлено відповідну вимогу, яка задоволена судом, та розподіляється між ними наступним чином:

за вимогою про визнання недійсним наказу - на ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області;

за вимогами про скасування державної реєстрації земельної ділянки і скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку - на Тишківську сільську раду.

За вимогою про визнання недійсним наказу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру № 45 від 15.03.2018, у задоволенні якої суд відмовляє, судовий збір залишається за прокуратурою.

Інших судових витрат сторони не заявляють.

Разом з цим, суд зазначає, що за подання даного позову Прокурором мало бути сплачено судовий збір у розмірі 12 112,00 грн за 4 вимоги немайнового характеру, тоді як останнім сплачено судовий збір в розмірі 21 196,00 грн, згідно платіжної інструкції № 1122 від 22.05.2024.

Таким чином, переплачена сума судового збору підлягає поверненню позивачу, для чого є необхідним подати відповідне клопотання на підставі ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області № 11-2041/14-18-СГ від 24.04.2018 про затвердження технічної документації щодо інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності (за межами населеного пункту) на території Тишківської сільської ОТГ Добровеличківського району Кіровоградської області в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації та формування земельної ділянки земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9319, площею 9,1171 га;

Скасувати вчинену 24.04.2018 у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9319, площею 9,1171 га.

Скасувати державну реєстрацію права власності Тишківської сільської ради на земельну ділянку площею 9,1171 га, за кадастровим номером :02:000:9319, вчинену 14.11.2018 ОСОБА_1 , державним реєстратором Добровеличківськоі районної державної адміністрації Кіровоградської області за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна - 217;

У задоволені позову в іншій частині відмовити.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (вул. Академіка Корольова, 26, м. Кропивницький, 25030. ідентифікаційний код 39767636) на користь Кіровоградської обласної прокуратури (просп. Європейський, 4, м. Кропивницький, 25006, ідентифікаційний код 02910025) 3 028,00 грн судового збору.

Стягнути з Тишківської сільської ради (вул. Центральна, 3, с. Тишківка, Новоукраїнський район, Кіровоградська область, 27013, ідентифікаційний код 04365827) на користь Кіровоградської обласної прокуратури (просп. Європейський, 4, м. Кропивницький, 25006, ідентифікаційний код 02910025) 6 056,00 грн судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копію рішення направити Першому заступнику керівника Новоукраїнської окружної прокуратури, Кіровоградській обласній прокуратурі, Кіровоградській обласній державній адміністрації, Головному управлінню Держгеокадастру у Кіровоградській області, Тишківській сільській раді та Державному спеціалізованому господарському підприємству "Ліси України" до електронних кабінетів з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повне рішення складено 27.08.2024.

Суддя В.В.Тимошевська