У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

28 серпня 2024 року м. Чернігівсправа № 927/809/24

Господарський суд Чернігівської області, в складі судді Романенко А.В., у порядку наказного провадження розглянув матеріали заяви від 26.08.2024 б/н

Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта»,

Столичне шосе, буд. 103, корпус 1, поверх 9, м. Київ, 03026;

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сорек»,

проспект Перемоги, буд. 95, м. Чернігів, Чернігівської область, 14000;

про видачу судового наказу про стягнення 41495,43 грн

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» (далі ТОВ «Нова пошта») звернулось до Господарського суду Чернігівської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сорек» (далі ТОВ «Сорек») 41495,43 грн заборгованості по оплаті послуг з організації перевезення відправлень на підставі договору від 13.06.2018 № 221367 (далі Договір).

В обґрунтування поданої заяви ТОВ «Нова пошта» посилається на неналежне виконання ТОВ «Сорек» умов Договору в частині своєчасної оплати за отримані послуги з організації перевезень відправлень за актами здачі-прийняття робіт (надання послуг): від 10.11.2018 № НП-001275254, від 20.11.2018 № НП-001367042, від 30.11.2018 № НП-001441787, від 10.12.2018 № НП-001549678, від 20.12.2018 № НП-001649164, від 31.12.2018 № НП-001755354, від 10.01.2019 № НП-001831249, від 20.01.2019 № НП-001882709, від 31.01.2019 № НП-001905782, складеними на підставі умов указаного Договору.

Розглянувши матеріали заяви ТОВ «Нова пошта» суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови в видачі судового наказу, з огляду на наступне.

За п. 1 частини 1, частинами 2, 4 статті 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку, зокрема, наказного провадження.

Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи - у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Підстави та порядок видачі судового наказу врегульовані положеннями Розділу ІІ ГПК України.

За статтею 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником у наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці.

Виходячи з загальних засад наказного провадження та встановленого порядку розгляду заяви про видачу судового наказу, наказне провадження в господарському судочинстві забезпечує можливість стягнення грошової заборгованості, наявність та безспірність якої підтверджується доданими до заяви документами.

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язкові вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу викладені в статті 150 ГПК України, відповідно до п. 4, 5 частини 2 якої в заяві про видачу судового наказу повинні бути зазначені вимоги заявника та обставини, на яких вони ґрунтуються, перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно з п. 4 частини 3 статті 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Доказами в справі, відповідно до частин 1 та 2 статті 73 ГПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами (1); висновками експертів (2); показаннями свідків (3).

Згідно з частиною 1 статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять у предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 1 статті 77 ГПК України).

Відповідно до статті 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

За статтею 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд, відповідно до приписів статті 86 ГПК України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь установленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи зі змісту наведених норм, при зверненні заявника до суду із заявою про видачу судового наказу та при викладенні обставин, на яких ґрунтуються його вимоги, останнім мають бути надані належні, допустимі, достовірні та вірогідні докази, на підтвердження заявлених ним вимог та обставини їх виникнення.

Відповідно до частини 1 статті 148 ГПК України судовий наказ може бути виданий тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підтвердження обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, надані копії: договору про надання послуг з організації перевезення відправлень від 13.06.2018 № 221367, укладеного між ТОВ «Нова пошта» та ТОВ «ІТМ Люкс» (); рахунків фактури, актів здачі прийняття робіт (надання послуг) зі специфікаціями до них: від 10.11.2018 № НП-001275254 на суму 9162,75 грн, від 20.11.2018 № НП-001367042 на суму 6074,00 грн, від 30.11.2018 № НП-001441787 на суму 6415,04 грн, від 10.12.2018 № НП-001549678 на суму 3890,36 грн, від 20.12.2018 № НП-001649164 на суму 5022,20 грн, від 31.12.2018 № НП-001755354 на суму 5630,00 грн, від 10.01.2019 № НП-001831249 на суму 6381,68 грн, від 20.01.2019 № НП-001882709 на суму 2455,40 грн, від 31.01.2019 № НП-001905782 на суму 1038,50 грн, складеними в односторонньому порядку ТОВ «Нова пошта» на підставі вказаного Договору; а також односторонній акт звірки взаєморозрахунків за період з 20.07.2018 по 02.03.2024, складений ТОВ «Нова пошта» по контрагенту ТОВ «Сорек».

Суд установив, що в матеріалах доданих до заяви відсутні належні докази на підтвердження зміни найменування та місця реєстрації боржника - ТОВ «ІТМ Люкс» (вул. І. Мазепи, 66/1, м. Чернігів) на ТОВ «Сорек» (пр-т. Перемоги, буд. 95, м. Чернігів). Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань щодо реєстрації ТОВ «Сорек» () (залучений до матеріалів заяви) (не повний), оскільки не відображає всіх реєстраційних дій вчинених щодо даної юридичної особи.

Первинні документи (перераховані вище акти здачі - прийняття робіт (надання послуг) із специфікаціями до них та рахунками фактурами на оплату), складені заявником в односторонньому порядку, відтак не свідчать про безспірність заявленого до стягнення боргу.

За висновком суду, заява ТОВ «Нова пошта» про видачу судового наказу не відповідає вимогам, визначеним до її змісту, оскільки в порушення вимог п. 4 частини 3 статті 150 ГПК України заявником не надані докази на підтвердження безспірності вимог у заявленому розмірі.

Суд також констатує, що заявником не додані до заяви належні докази на підтвердження виконання ним умов п. 5.3. Договору від 13.06.2018 № 221367, в частині щомісячного направлення замовнику за Договором перерахованих вище актів здачі прийняття послуг (виконання робіт), з моменту складання яких сплинуло понад три роки.

За приписами частини 2 статті 154 ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову в видачі судового наказу.

Згідно з пунктами 1 та 5 частини 1 статті 152 ГПК України суддя відмовляє в видачі судового наказу, якщо: заява подана з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу; з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, установлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, установлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Про відмову в видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (частина 2 статті 152 ГПК України).

Суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини 1 статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами в позовному порядку.

Відповідно до частини 2 статті 151 ГПК України в разі відмови в видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника в порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись статтями 12, 147, 148, 150, 152 - 154, 233 - 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» в видачі судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сорек» 41495,43 грн заборгованості по оплаті вартості послуг з організації перевезень відправлень за договором від 13.06.2018 № 221367.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 28.08.2024.

Ухвала може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду в строки, визначені статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суд звертає увагу учасників справи, що відповідно до приписів частин 5-8 статті 6 та частин 5, 6 статті 242 ГПК України, пунктів 5.6, 5.8, 10, 16, 17, 29, 37 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, учасникам справи (їх представникам), які є користувачами Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, судові рішення в паперовій формі не надсилаються і не вручаються. Суд надсилає такі рішення в електронній формі до електронного кабінету таких осіб, і вони вважаються врученими в день отримання повідомлення про доставку копії судового рішення на офіційну електронну адресу учасника справи (його представника), з якого і починається перебіг процесуального строку, встановленого законом або судом. Обмін процесуальними документами в електронній формі між судом та/або особами, що є (повинні бути) користувачами Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, мають здійснюватися виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://cn.arbitr.gov.ua/sud5028/.

Суддя А. В. Романенко