ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"19" серпня 2024 р.м. Одеса Справа № 19-12/100-09-2266

Господарський суд Одеської області у складі судді Пінтеліної Т.Г., при секретарі судового засідання Боднарук І.В., розглянувши заяву від 24.07.2024р. за вх.№ 2-1228/24 Державного підприємства «ТВК» про визнання наказу Господарського суду Одеської області від 02.07.2010 року по справі № 19-12/100-09-2266 таким, що не підлягає виконанню за позовом: приватного акціонерного товариства „Луганська Вугільна Компанія, м.Луганськ

до відповідача: державного підприємства „Південь, смт.Авангард Овідіопольського району Одеської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Міністерства оборони України, м.Київ

про стягнення 297 100,00 грн.

Представники:

від заявника: не зя`вився;

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`яився;

від третьої особи: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 14.06.2010р. було задоволено позовні вимоги приватного акціонерного товариства „Луганська Вугільна Компанія, стягнуто з державного підприємства „Південь (67806, Одеська область, Овідіопольський район, смт.Авангард, вул.Базова,21, ) на користь приватного акціонерного товариства „Луганська Вугільна Компанія (91000, м.Луганськ, вул.. Радянська, 18, )

- 297100 (двісті дев`яносто сім тисяч сто) грн. 00 коп. основного боргу,

- 2971 (двісті дев`яносто сімдесят одну) грн. 00 коп. державного мита,

- 312 (триста дванадцять)грн.50 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

02.07.2010р. Господарським судом Одеської області видано Наказ про примусове виконання рішення Господарського суду Одеської області від 14.06.2010 року.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.10.2011 року виправлено описки в рішенні Господарського суду Одеської області від 14.06.2010 року, а саме у п.2 резолютивної частини рішення викладено в наступній редакції:

„Стягнути з державного підприємства „Південь (67806, Одеська область, Овідіопольський район, смт. Авангард, вул. Базова, 21, ) на користь приватного акціонерного товариства „Луганська Вугільна Компанія (91000, м.Луганськ, вул. Радянська, 18, )

- 297 100 (двісті дев`яносто сім тисяч сто) грн. 00 коп. основного боргу,

- 2 971 (дві тисячі дев`ятсот сімдесят одну) грн. 00 коп. державного мита,

- 312 (триста дванадцять) грн. 50 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою головного державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області від 20.05.2011р. виконавче провадження № 19-12/100-09-2266 прийнято до виконання.

24.07.2024 року до Господарського суду Одеської області надійшла заява Державного підприємства «ТВК» про визнання наказу Господарського суду Одеської області від 02.07.2010р. по справі № 19-12/100-09-2266 таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.07.2024 року було призначено заяву на 19.08.2024 року о 12:30.

Станом на 19.08.2024 року клопотання та заяви від учасників сторін до суду не надходили.

Суд вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до ст. 160 ГПК України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню або відстрочити чи розстрочити або змінити спосіб чи порядок його виконання в порядку, встановленому статтями 328, 331 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 328 ГПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 327 ГПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України "Про виконавче провадження".

Наслідком визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, відповідно до пункту 5 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" є закінчення виконавчого провадження.

Згідно з ч. ч. 1-2 ст. 328 ГПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що перелік підстав для визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, не є вичерпним.

При цьому, підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи:

- матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання);

- процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого документа, зокрема, видача виконавчого документа за рішенням, яке не набрало законної сили; якщо виконавчий документ виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого документа; помилкової видачі виконавчого документа, якщо вже після його видачі у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого документа двічі з одного й того ж питання; пред`явлення виконавчого документа до виконання вже після закінчення строку на його пред`явлення до виконання.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.01.2018 у справі № 755/15479/15-ц.

Відповідно до статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 цього Кодексу).

Відповідно до п. 3.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» №9 від 17.10.2012, підставами визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників є такі: якщо його було видано помилково; якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

В межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Перегляд самого судового рішення, самого спору по суті, встановлених судовим рішенням фактичних обставин справи, дослідження доказів, що свідчать про можливу зміну цих обставин, з прийняттям відповідних висновків не здійснюється. (Правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 11.07.2019 у справі № 910/8665/17).

Виконання рішення суду проводиться лише тим способом, який визначено у рішенні, або в порядку ст.331 ГПК України цей спосіб і порядок виконання може бути змінений.

Проте, з матеріалів справи, заявником не повідомлено суд чи відкрито наразі виконавче провадження щодо виконання наказу суду 14.06.2010р. у даній справі та не подано відповідних доказів про стан виконання даного наказу станом на 19.08.2024р.

.

За таких обставин, у зв`язку із відсутністю зазначених доказів, суд позбавлений можливості встановити обставини, щодо належності виконання рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 202, 232, 234, 235, 326, 328 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Розгляд заяви відкласти на "23"вересня 2024 р. об 11:00год.

Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду Одеської області за адресою: м.Одеса,пр-т Шевченка,29,в залі судових засідань № 11(5 поверх), тел.0(482)307-980.

2. Розглянути в розумний строк заяву Державного підприємства «ТВК» про визнання наказу Господарського суду Одеської області від 02.07.2010р. по справі № 19-12/100-09-2266 таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала набрала законної сили 19.08.2024р.,згідно ст.235 ГПК України, оскарженню не підлягає, згідно ст.255 ГПК України.

Суддя Т.Г. Пінтеліна