СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2024 року м. Харків Справа № 922/5460/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Радіонова О.О., суддя Істоміна О.А. , суддя Медуниця О.Є.

за участю секретаря судового засідання Євтушенка Є.В.

за участю представників сторін:

від позивача адвокат Мар`їна І.О., довіреність №01Др-117-1222 від 05.12.2023

від відповідача адвокат Ставров С.Ю., довіреність б/н від 28.12.2023

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський автобусний завод" (вх. №1533 Х/3) на рішення Господарського суду Харківської області від 05.06.2024 у справі №922/5460/23 (повний текст складено 14.06.2024, у м. Харків) суддя Трофімов І.В.

за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківміськгаз" , м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський автобусний завод", м. Харків

про стягнення 26 295,18 грн

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Харківміськгаз" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський автобусний завод", в якій просило суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 26 295,18 грн, яка виникла на підставі договору розподілу природного газу, укладеного шляхом підписання заяви-приєднання №09421U1IAP096 від 01.01.2016. Витрати з оплати судового збору позивач просив відшкодувати за рахунок відповідача (а.с. 1-3).

Позовна заява обґрунтована порушенням відповідачем умов п. 6.6. договору розподілу природного газу. За твердженнями позивача, відповідачем не здійснено ані попередньої оплати, ані остаточного розрахунку до 10 числа місяця, наступного за звітним. Кошти від Боржника в оплату послуг за грудень 2022 р. липень 2023 р. на рахунок Заявника (Оператора ГРМ) не надходили в повному обсязі. Тому, станом на 01.12.2023 заборгованість споживача за надані йому у період грудень 2022 р. - липень 2023 р. послуги з розподілу природного газу складає 26 295,18 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 01.01.2024 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Приймаючи до уваги ціну позову, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.24-25).

18.03.2024 господарський суд, керуючись ч.6 ст.250 ГПК України перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначив справу №922/5460/23 до розгляду у підготовчому засіданні на 03.04.2024 на 14:00 год. (а.с. 71-72).

Рішенням Господарського суду Харківської області від 05.06.2024 у справі №922/5460/23 позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський автобусний завод" на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківміськгаз" 26 295,18 грн заборгованості та 2 684 грн судового збору (а.с.158-167).

Рішення обґрунтоване доведеністю позовних вимог. Суд, зазначив, що Оператор ГРМ має право розраховувати річну замовлену потужність як за заявкою Споживача, так і виходячи з обсягів споживання Споживача. Відповідно до заявки відповідача на 2022 рік було замовлено 100 000 м.куб. природного газу + 54 916,66 м.куб (це фактичний обсяг споживання) = 12 909,72 куб.м. в місяць. Згідно з обсягами споживання на 2023 рік було визначено 65 228,44 куб.м., про що є акт з підписом позивача та відповідача, та відповідно в місяць 5 435,70 куб.м. Тобто, на 2023 рік позивачем розрахована потужність з урахуванням зменшення обсягів споживання газу відповідачем. Нарахування за розподіл природного газу припиняються у разі розірвання договору на розподіл природного газу. Відсутність споживання природного газу не звільняє від сплати за розподіл природного газу. Протягом спірного періоду відповідач не розірвав договірні відносини з позивачем та не надав належних та допустимих доказів в розумінні ст. 76-77 ГПК України, які б свідчили про те, що договір розподілу природного газу є розірваним, зміненим або про вилучення об`єкта споживача.

Посилання відповідача на форс-мажорні обставини, як на підставу звільнення від виконання обов`язку за договором є безпідставними.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківський автобусний завод" 19.06.2024 через підсистему «Електронний суд» звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Харківської області від 05.06.2024 року по справі №922/5460/23 скасувати повністю та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський автобусний завод» суму сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 4 026 грн (а.с. 171-188).

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржником зазначено про те, що починаючи з 14.06.2022 постачання природного газу на належний ТОВ «Харківський автобусний завод» об`єкт комерційного призначення, розташований за адресою вул. Ярослава Мудрого 23, в м. Харкові припинилося за рішенням постачальника природного газу, за його ж заявкою запорний кран було перекрито та опломбовано. Починаючи з 14.06.2022 року та по сьогодні (включаючи період визначений в позовній заяві з грудня 2022 по липень 2023 р.) газопостачання на цей об`єкт не відбувається. В матеріалах справи є наявним Акт про припинення (обмеження) газопостачання та пломбування вхідної засувної арматури газопроводу або газорозподільного пункту (за його наявності) від 14.06.2022. Крім того, в матеріалах справи №922/5460/23 є наявним Акт №20/02 ГО5 від 20.02.2023 «Контрольного огляду вузла обліку», яким засвідчено, що споживач відключений від газопостачання, вхідний кран опломбовано в закритому положенні (фото додано до Акту). Отже, на думку відповідача, розподіл природного газу фактично припинився 14.06.2022 року, що виключало продовження виставлення Актів виконаних робіт/послуг з боку Акціонерного товариста «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» на адресу ТОВ «Харківський автобусний завод» та відповідно рахунків на сплату.

Суд першої інстанції дослідивши письмовий доказ, а саме «Акт про припинення (обмеження) газопостачання та пломбування вхідної засувної арматури газопроводу або газорозподільного пункту (за його наявності)» від 14.06.2022 року, не надав будь-якої правової оцінки цьому документу та правовим наслідкам зафіксованої в ньому дії перекриття та опломбування запорного газу, що зазначає припинення постачання та розподілу природного газу, в контексті наявності підстав для продовження зі сторони АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» нарахувань за розподіл природного газу та виставлення рахунків ТОВ «Харківський автобусний завод» після 14.06.2022 року.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував в обґрунтування свого рішення пункт 9 глави 6 роділу IV Кодексу газорозподільних систем, відповідно до якого припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу.

Крім того, на думку скаржника, помилка суду полягає в тому, що зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, окрім наявності відповідного договору та заявки на приєднання, має ґрунтуватися або на заявці на новий календарний рік на величину річної потужності (обсяг) споживання природного газу у наступному році (п.1 гл.6 р. VI Кодексу газорозподільних систем), або на замовленної потужності «за замовчуванням» (пункт 2 глави 6 розподілу VI Кодексу газорозподільних систем). В свою чергу, позивач не навів в своєму позові та не підтвердив належними доказами ані обсягів споживання природного газу ТОВ «Харківський автобусний завод» у 2022 році, ані надав доказів на підтвердження звернення ТОВ «Харківський автобусний завод» з заявкою обсягів споживання природного газу у 2022 році.

Відповідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.06.2024 року сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Радіонова О.О., суддя Істоміна О.А., суддя Медуниця О.Є.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.06.2024, зокрема, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський автобусний завод" на рішення Господарського суду Харківської області від 05.06.2024 у справі №922/5460/23. Встановлено учасникам справи строк до 09.07.2024 року включно, для подання відзиву на апеляційну скаргу заяв, клопотань та заперечень (у разі наявності), з доказами надсилання їх копії та доданих до них документів іншим учасникам справи. Призначено справу до розгляду на "14" серпня 2024 р. о 09:30 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №131. Витребувано матеріали справи №922/5460/23 із Господарського суду Харківської області.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ч.3 ст. 263 ГПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив суд залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідач в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та просив суд задовольнити її у повному обсязі.

Відповідно до вимог статей 222, 223 ГПК України судом під час розгляду даної справи було здійснено повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу та складено протокол судового засідання.

Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши представників сторін, розглянувши апеляційну скаргу та матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Харківміськгаз" є Оператором ГРМ, який здійснює діяльність з розподілу природного газу на підставі Кодексу ГРМ, отриманої ліцензії та чинного законодавства України.

Між АТ "Харківміськгаз" (позивач, Оператор ГРМ) та ТОВ "Харківський автобусний завод" (відповідач, Споживач) було укладено договір розподілу природного газу (далі - договір), що відповідає Типовому договору розподілу природного газу шляхом підписання заяви-приєднання №1АР096 від 30.09.2016 з додатком 4 "Розрахунок втрат і витрат природного газу. Перелік точок комерційного обліку споживача" (а.с.7-8).

Згідно п.2.1.договору Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором.

Відповідно до п.6.1. договору оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Відповідно до п. 1 глави 6 розділу VІ Кодексу ГРМ та п.6.3. договору розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року.

Згідно п.6.6. договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється Споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ.

Матеріалами справи підтверджується, що Товариством з обмеженою відповідальністю Харківський автобусний завод надано заявку від 25.02.2021 № СЛ-1313-61103-0221 на величину річної потужності на 2022 рік в обсязі 100 000 м.куб. (а.с.10).

Як зазначає Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Харківміськгаз", з урахуванням наданої відповідачем заявки від 25.02.2021 № СЛ-1313-61103-0221 на величину річної потужності на 2022 рік в обсязі 100 000 м.куб. річна замовлена потужність для Боржника складає 100 000 + 54 916,66 (розраховано виходячи з фактичного обсягу споживання за попередній газовий рік у період з 01.10.2020 по 30.09.2021) = 154 916,66 м.куб.

Враховуючи вищезазначене місячна замовлена потужність на 2022 рік становить: 154 916,66 м.куб. / 12 = 12 909,72 м.куб.

Постановою НКРЕКП від 22.12.2021 №2772 встановлено тариф на послуги розподілу природного газу для АТ Харківміськгаз у розмірі 0,43 грн. за 1 м.куб. на місяць (без урахування ПДВ) (а.с.18 зворот.бік).

З урахуванням зазначеного вище розміру річної замовленої потужності на 2022 рік вартість послуги розподілу природного газу на місяць складає 6 661,42 грн. з ПДВ.

На підтвердження надання послуг з розподілу природного газу у грудні 2022 року - липні 2023 року Товариству з обмеженою відповідальністю Харківський автобусний завод позивачем були надані акти наданих послуг від 31.12.2022 №ХРГ82031815, від 31.01.2023, від 28.02.2023 №ХРГ83003214, від 31.03.2023 №2498, від 30.04.2023 №5202, від 31.05.2023 №7897, від 30.06.2023 №10748, від 31.07.2023 №13451 (а.с.11-14).

Акти наданих відповідачу у грудні 2022 року - липні 2023 року послуг розподілу природного газу надіслані останньому із супровідним листом з рекомендованим відправленням від 27.10.2023, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с.17).

Листом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківміськгаз" №03.1/1411 від 19.10.2023 Оператор ГРМ просив Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківський автобусний завод» сплатити заборгованість за розподіл природного газу, підписати акти наданих послуг та повернути один примірник позивачу. До вказаного листа було додано акти наданих послуг з розподілу природного газу та рахунок на оплату природного газу №63011726 від 17.10.2023 (а.с.11-15).

Проте, Товариство з обмеженою відповідальністю Харківський автобусний завод не сплатило суму боргу за послуги розподілу природного газу, не повернуло Акціонерному товариству "Оператор газорозподільної системи "Харківміськгаз" підписані примірники актів наданих послуг, а також не надало мотивованої відмови від їх підписання.

Зважаючи на невиконання споживачем свого обов`язку зі сплати заборгованості за розподіл природного газу, Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Харківміськгаз" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський автобусний завод" про стягнення заборгованості за послуги розподілу природного газу у розмірі 26 295,18 грн.

При перегляді рішення місцевого господарського суду із врахуванням меж апеляційного перегляду згідно положень ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду виходить з наступного.

Спірні правовідносини в даній справі регулюються нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Господарського процесуального кодексу України, Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем (Кодекс ГРМ), постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498 «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу».

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків виникають з договорів та інші правочинів. Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать ст. 174 Господарського кодексу України.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» суб`єктами ринку природного газу є: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач.

Частиною першою статті 40 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.

За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу - це правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу.

Доступ до газорозподільної системи - це право користування потужністю складової (об`єкта) газорозподільної системи в обсязі та на умовах, встановлених у договорі (технічній угоді) про надання відповідних послуг з оператором газорозподільної системи.

Оператор газорозподільної системи - це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Споживачем природного газу (споживач) є фізична особа, фізична особа-підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу.

Згідно з пунктами 3, 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Пунктом 3 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ передбачено, що для забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи та можливості розподілу (переміщення) належного споживачу (суміжному суб`єкту ринку природного газу) природного газу ГРМ обов`язковою умовою є наявність фізичного підключення об`єкта споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) до ГРМ.

Відповідно до пункту 1 глави 6 розділу VІ Кодексу ГРМ розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року.

Місячна вартість послу з розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Відповідно до пункту 2 глави 6 розділу VІ Кодексу ГРМ річна замовлена потужність (за замовчуванням) об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою.

Газовий рік - період часу, який розпочинається з першої газової доби жовтня поточного календарного року і триває до першої газової доби жовтня наступного календарного року (пункт 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ).

Відповідно до п.6.6 договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється Споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ.

Пунктом 10 глави 6 Кодексу ГРМ передбачено, що надання Оператором ГРМ послуги споживачу, що не є побутовим, за договором розподілу природного газу підтверджується підписаним між ними актом наданих послуг.

Оператор ГРМ до п`ятого числа місяця, наступного за звітним, надсилає споживачу два примірники оригіналу акта наданих послуг за звітний період, підписані уповноваженим представником Оператором ГРМ.

Споживач протягом двох днів з дня одержання акта наданих послуг зобов`язаний повернути Оператору ГРМ один примірник оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню в порядку, встановленому законодавством.

До вирішення спірних питань сума до сплати за надані послуги з розподілу природного газу ГРМ встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ.

Як вже було зазначено вище, Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Харківміськгаз" на підтвердження виконання зобов`язань за договором було надано акти наданих послуг на суму 26 295,18 грн: від 31.12.2022 №ХРГ82031815, від 31.01.2023, від 28.02.2023 №ХРГ83003214, від 31.03.2023 №2498, від 30.04.2023 №5202, від 31.05.2023 №7897, від 30.06.2023 №10748, від 31.07.2023 №13451.

Акти наданих за грудень 2022 року - липень 2023 року послуг розподілу природного газу надіслані Товариству з обмеженою відповідальністю «Харківський автобусний завод» із супровідним листом від 25.10.2023 з рекомендованим відправленням (а.с.17).

Разом з тим, Товариством з обмеженою відповідальністю «Харківський автобусний завод» вищевказані акти наданих послуг повернуті не були, докази мотивованої відмови від їх підписання в матеріалах справи відсутні, це також підтверджено представником відповідача у судовому засіданні.

Судова колегія апеляційного господарського суду зауважує, що пунктом 9 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ передбачено, що припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадків, передбачених цим пунктом, у тому числі розірвання цього договору або внесення змін до заяви-приєднання, що є додатком до договору розподілу природного газу, та вилучення об`єкта споживача.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Харківський автобусний завод» не надано належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст.76-77 ГПК України, які б свідчили про те, що договір розподілу природного газу є розірваним, зміненим або про вилучення об`єкта споживача.

Будь-яких доказів (листів, звернень), в яких було б зазначено про блокування EIC-коду споживача в інформаційні платформі Оператора ГТС з 14.06.2022 та те, що номінації на нього не заводяться відповідачем не надано.

За таких обставин доводи апелянта про припинення споживання газу, починаючи з 14.06.2022 року, не звільняють останнього від зобов`язання з оплати вартості послуг за розподіл природного газу відповідно договору.

З 01 січня 2021 року річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, але не може бути меншою за:

- 39 куб.м - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується тільки для приготування їжі;

- 126 куб.м - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується для підігріву води та приготування їжі;

- 314 куб.м - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується комплексно, у тому числі для опалення, або об`єкта споживача, що не є побутовим.

Споживач, що не є побутовим, має право не пізніше ніж до 20 жовтня календарного року, що передує розрахунковому (крім замовлення потужності на 2020 рік, яке здійснюється до 01 листопада), подати Оператору ГРМ уточнену заявку на величину річної замовленої потужності сумарно по всіх його об`єктах з розбивкою по кожному об`єкту в газорозподільній зоні відповідного Оператора ГРМ на розрахунковий календарний рік. У такому разі, якщо фактичний обсяг використання потужності (протягом календарного року) буде перевищувати замовлену споживачем річну потужність сумарно по всіх його об`єктах, величина перевищення має бути сплачена споживачем за півторакратною вартістю тарифу на розподіл природного газу на користь Оператора ГРМ відповідно до договору розподілу природного газу.

Тобто, згідно вищевказаних вимог Кодексу ГРМ - Оператор ГРМ має право розраховувати річну замовлену потужність як за заявкою Споживача, так і виходячи з обсягів Споживання Споживача.

Відповідно до заявки відповідача на 2022 рік було замовлено - 100000 м.куб. природного газу + 54916,66 м.куб (це фактичний обсяг споживання) = 12909,72 куб.м. в місяць.

Згідно з обсягами споживання на 2023 рік було визначено - 65228,44 куб.м., про що є акт, з підписом позивача та відповідача, та відповідно в місяць = 5435,70 куб.м.

Тобто, на 2023 рік позивачем розрахована потужність з урахуванням зменшення обсягів споживання газу відповідачем.

Приймаючи до уваги те, що відповідач не заперечував проти величини потужності, тарифу, вартості послуг, вказаних в актах приймання-передачі, не звертався до позивача із заявою про зменшення величини річної замовленої потужності, не направляв позивачу мотивовану відмову від підписання актів наданих послуг чи пропозиції про розірвання договору, колегія суддів зазначає, що місцевий господарський суд дійшов правильного висновку щодо стягнення з відповідача заборгованості в сумі 26 295,18 грн.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції дослідивши письмовий доказ, а саме «Акт про припинення (обмеження) газопостачання та пломбування вхідної засувної арматури газопроводу або газорозподільного пункту (за його наявності)» від 14.06.2022 року, не надав будь-якої правової оцінки цьому документу та правовим наслідкам зафіксованої в ньому дії перекриття та опломбування запорного газу, що зазначає припинення постачання та розподілу природного газу в контексті наявності підстав для продовження зі сторони АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» нарахувань за розподіл природного газу та виставлення рахунків ТОВ «Харківський автобусний завод» після 14.06.2022 року, відхиляються колегією суддів, оскільки, як було зазначено вище, відсутність споживання природного газу не звільняє від сплати за розподіл природного газу.

Відповідачем у відзиві на позовну заяву було зазначено, що в квітні 2022 року уповноваженими представниками АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» було опломбовано (пломба №10997983) засунки перед лічильниками за двома адресами (вул. Ярослава Мудрого, 23 в м. Харків, та вул. Проскури Академіка, 1 в м. Харків) та поставлено технічні заглушки, для неможливості подальшого споживання газу за цими адресами споживачем ТОВ «Харківський автобусний завод», ЕІС 56ХО000132U1100A. Тому, на переконання відповідача, починаючи з квітня 2022 року ТОВ «Харківський автобусний завод» через відсутність фізичного підключення своїх об`єктів до ГРМ не мав доступу до газорозподільної системи.

В додатках до відзиву на позовну заяву відповідачем до суду першої інстанції було надано:

- Акт №20/02 ГО5 Контрольного огляду вузла обліку від 20.11.2023, за змістом якого встановлено, що в результаті перевірки представниками АТ «Харківміськгаз» (інженер з метрології Гулай О.Р.) виконано виїзд на об`єкт споживача з метою контрольного огляду ВОГ. На момент візиту об`єкт споживача зачинено, доступ до ВОГ відсутній. Споживач відключений від газопостачання, вхідний кран опломбований в закритому положенні (фото додається до акту) (а.с.42-43);

-Акти комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії Російської Федерації від 03.08.2023, за висновками якого встановлено незначні пошкодження несучих та огороджувальних конструкцій (потребує виконання робіт з поточного ремонту) (а.с. 44-56);

- Витяг з Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації від 02.10.2023 та від 11.09.2023 (а.с.57-64).

Втім, спірний період за даною справою грудень 2022 липень 2023. Тобто, обставини, на які посилається відповідач, відбулися пізніше та не входять до предмету доказування за даною справою.

Також, як вбачається з матеріалів справи, 03.04.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківський автобусний завод" надало до суду клопотання (вх. 8895/24) про забезпечення доказів, за змістом якого відповідач просив суд забезпечити докази шляхом витребування у АТ «Харківміськгаз» належним чином засвідчені копії: Акт опломбування технічних заглушок об`єкту за адресою вул. Ярослава Мудрого 23 в м. Харків (ЕІС код 56ХО000132U1100А) пломба №10997983 та Акт №20/02ГО5 контрольного огляду вузлів обліку, відповідно до якого за адресою вул. Ярослава Мудрого, 23 у м. Харкові наявна пломба №10997983 (а.с.93-94).

19.04.2024 до суду першої інстанції позивач подав клопотання про долучення доказів, а саме копію акту про припинення (обмеження) газопостачання та пломбування за адресою вул. Ярослава Мудрого, 23, м. Харків пломбою №10997983; копію акту контрольного огляду вузла обліку №20/02ГО5 від 20.02.2023 (а.с. 121-125).

24.04.2024 представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський автобусний завод" надав заяву (вх. 10833/24) про залишення клопотання про забезпечення доказів без розгляду та повернення судового збору (а.с. 126-127).

Втім, суд першої інстанції розцінив вищезазначену заяву представника відповідача як заяву про відкликання клопотання про забезпечення доказів, ухвалою від 30.04.2024 повернув Товариству з обмеженою відповідальністю «Харківський автобусний завод» клопотання (вх.8895/24) про забезпечення доказів та 605,60 грн судового збору, сплаченого до Господарського суду Харківської області відповідно до платіжної інструкції №3771-1362-6064-9962 від 03.04.2024 (а.с.134-135).

Тобто, відповідач спочатку стверджував про обставини, що починаючи з квітня 2022 року ТОВ «Харківський автобусний завод» через відсутність фізичного підключення своїх об`єктів до ГРМ не мав доступу до газорозподільної системи, в подальшому подав клопотання про відкликання клопотання про забезпечення доказів. А згодом подав апеляційну скаргу з обґрунтуванням того, що суд першої інстанції не дослідив письмовий доказ, а саме акт про припинення (обмеження) газопостачання та пломбування вхідної засувної арматури газопроводу або газорозподільного пункту (за його наявності) від 14.06.2022.

Така позиція відповідача свідчить про його суперечливу поведінку. Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25.05.2021 у справі №461/9578/15-ц звернула увагу на те, що в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі №390/34/17 (провадження №61-22315сво18) зроблено висновок про те, що добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки) ґрунтується ще на римській максимі - «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Що стосується посилань Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський автобусний завод", що підприємство фактично не здійснює господарську діяльність, колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять відповідних доказів на підтвердження цього факту (наказу, витягу, тощо).

Стосовно доводів відповідача про те, що суд першої інстанції неправильно застосував в обґрунтування свого рішення пункт 9 глави 6 роділу IV Кодексу газорозподільних систем, відповідно до якого припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

Основна мета послуги розподілу є саме фізична доставка природного газу до межі балансової належності об`єкта споживача, розрахунок вказаної послуги без врахування обставин припинення газопостачання, наслідком якого є його розподіл та доставка до об`єкта споживача.

Незалежно від припинення газопостачання послуга розподілу підлягає оплаті з огляду на забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи, посилаючись на п.9 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ, за змістом яких припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадків, передбачених цим пунктом, у тому числі розірвання цього договору або внесення змін до заяви-приєднання, що є додатком до договору розподілу природного газу, та вилучення об`єкта споживача.

За даною справою відсутні беззаперечні докази того, що відповідач був обмежений в спірний період у можливості продовжувати господарську діяльність, не блокував власний ЕІС-код в інформаційній платформі Оператора ГТС та стикався з обставинами, які унеможливлювали фактичне споживання відповідного обсягу газу й отримання послуг з його розподілу.

Судова колегія апеляційної інстанції зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, що мають значення для справи, у зв`язку із чим колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду Харківської області від 05.06.2024 у справі №922/5460/23 повинно бути залишено без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський автобусний завод" на рішення Господарського суду Харківської області від 05.06.2024 у справі №922/5460/23 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 05.06.2024 у справі №922/5460/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів через Східний апеляційний господарський суд з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 23.08.2024.

Головуючий суддя О.О. Радіонова

Суддя О.А. Істоміна

Суддя О.Є. Медуниця