УХВАЛА

м. Київ

27.08.2024Справа № 910/10331/24

Суддя Привалов А.І., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція"

до Центра по роботі з дітьми та молоддю за місцем проживання Дніпровського району м.Києва

про стягнення 143 820,66 грн.

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" до Центра по роботі з дітьми та молоддю за місцем проживання Дніпровського району м.Києва про стягнення 143 820,66 грн.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

За своїм процесуальним призначенням інститут об`єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднуються однорідністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же правовідносин.

Отже, порушенням правила об`єднання вимог, є об`єднання неоднорідних вимог, тобто таких, які не пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Так, підставою позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що підтверджують позов, зокрема факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення.

Доказами в господарському судочинстві є будь-які відомості, отримані у визначеному законом порядку, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, на яких обґрунтовуються вимоги і заперечення осіб, що беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії по двадцяти укладеним між сторонами договорам. При цьому, на суму заборгованості за кожним договором позивачем також нараховані інфляційні втрати та 3% річних.

Зі змісту доданих до позовної заяви договорів про закупівлю товарів, послуг (послуга з постачання теплової енергії) вбачається, що заборгованість відповідача виникла на підставі різних договорів, оскільки предметом цих договорів є надання послуги з постачання теплової енергії за різними адресами об`єктів відповідача, які мають різну площа та відповідну різну вартість наданої послуги.

Розмір заборгованості розраховано позивачем окремо по кожному договору, за якими виникла прострочена заборгованість, а також здійснено додаткові нарахування, визначені ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Отже, надання послуги за кожним договором є самостійним правовідношенням, що є підставою для виникнення у сторін цього правовідношення цивільних прав і обов`язків. У випадку наявності порушень, які були допущені як під час укладення відповідного договору, так і при його виконанні, утворюють окремий склад цивільно-правового прововідношення, що характеризуються самостійними цивільно-правовими наслідками. Встановлення обставин вчинення кожної з цих операцій засвідчується доказами, які не є пов`язаними між собою (акти підключення/відключення вузла комерційного обліку споживача, акти наданих послуг, розрахунки заборгованості тощо).

Вимоги про стягнення боргу у конкретно визначеному позивачем за кожним окремим договором розмірі є самостійними вимогами, які не пов`язані ні підставами виникнення, ні поданими доказам, оскільки невиконання кожного з договорів буде потребувати дослідження правомірності нарахування заборгованості та процентів за певний проміжок часу і на підставі різних первинних документів та не є основними, і похідними одна від одної, оскільки від задоволення одних не залежить задоволення інших.

Сумісний розгляд заявлених у даній справі позовних вимог перешкоджатиме з`ясуванню взаємних прав і обов`язків сторін та суттєво ускладнить вирішення спору, оскільки під час розгляду справи суд повинен буде надавати оцінку умовам кожного з укладених договорів, встановлювати обставини дотримання, виконання/невиконання сторонами умов цих договорів, мети та обставин їх укладення, правильність заявлених до стягнення сум.

Сумісний розгляд таких позовних вимог перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво ускладнить вирішення спору в межах однієї справи та у строки, передбачені статтею 252 ГПК України, що свідчить про порушення правил об`єднання позовних вимог.

Аналогічна позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду по справі №910/7186/19 від 16.10.2020.

При цьому, суд зазначає, що навіть у випадку коли позивач правомірно об`єднав вимоги, пов`язані між собою, суд вправі повернути позовну заяву, якщо вважатиме, що сумісний розгляд об`єднаних вимог перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Отже, суд дійшов висновку, що сумісний розгляд об`єднаних позивачем вимог значно утруднить та сприятиме затягуванню учасниками судового процесу вирішення спору по суті, так як подані в обґрунтування позовних вимог документи є окремими доказами по кожному з договорів.

Підстав для застосування положень ст. 173 ГПК України судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про об`єднання позовних вимог і повернення поданого позову заявнику для роз`єднання позовних вимог.

Суд звертає увагу, що з урахуванням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, правова конструкція статті 174 Господарського процесуального кодексу України дає можливість стороні розраховувати на захист своїх прав та доступ до правосуддя, незважаючи на порушення при подані позовної заяви, що стали підставою для її повернення, через передбачену законом процесуальну можливість повторного подання позовної заяви після усунення допущеного порушення.

Керуючись ст. 173, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" в задоволенні клопотання про об`єднання позовних вимог та їх розгляд в одному провадженні.

2. Повернути позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" до Центра по роботі з дітьми та молоддю за місцем проживання Дніпровського району м.Києва про стягнення 143 820,66 грн.

3. Згідно ч. 2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею - 27.08.2024 та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.І. Привалов