УХВАЛА

м. Київ

19.08.2024Справа № 910/3191/21

Суддя Господарського суду міста Києва Літвінова М.Є., розглянувши

заяву Державної казначейської служби України

про виправлення помилки у наказі

у справі №910/3191/21

за позовом фізичної особи - підприємця Томин Оксани Михайлівни

до

1. Пенсійного фонду України,

2. Державної казначейської служби України

про відшкодування моральної та матеріальної шкоди

Представники учасників справи:

Від заявника: не з`явився;

Від позивача: не з`явився;

Від відповідача-1: не з`явився;

Від відповідача-2: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець, будучи зареєстрованою на вебпорталі "Дія", намагалася замовити послугу з отримання одноразової матеріальної допомоги фізичним особам - підприємцям, яка надавалася у зв`язку з карантинними обмеженнями. Проте через невнесення відомостей про застраховану особу позивача до інформаційних систем ПФУ, фізична особа - підприємець матеріальну допомогу не отримала, з урахуванням чого звернулася до суду з позовом до Пенсійного фонду України та Державної казначейської служби України про стягнення з Державної казначейської служби за рахунок Державного бюджету України на її користь матеріальної та моральної шкоди.

Суд першої інстанції позов задовольнив частково та стягнув з Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України на користь фізичної особи - підприємця матеріальну допомогу, а в іншій частині позову відмовив.

Апеляційний господарський суд з посиланням на те, що предметом розгляду у справі є вимога про стягнення шкоди, яка завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, а не стягнення одноразової матеріальної допомоги, мотивувальну та резолютивну частини рішення суду першої інстанції змінив, зокрема замінивши в резолютивній частині рішення місцевого господарського суду стягнення матеріальної допомоги на стягнення матеріальної шкоди. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишив без змін.

Постановою Верховного суду від 11.05.2023 задоволено частково касаційну скаргу Державної казначейської служби України, змінено резолютивну частину рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2020 в редакції постанови Північного апеляційного господарського суду від 24.01.2023 у справі № 910/3191/21 та викладено пункт другий в такій редакції: "Стягнути з Державного бюджету України на користь фізичної особи - підприємця Томин Оксани Михайлівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) матеріальну шкоду в сумі 8 000 (вісім тисяч) грн 00 коп.", в іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2022 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 24.01.2023 у справі № 910/3191/21 залишено без змін.

14.06.2023 на виконання постанови Верховного Суду від 11.05.2023 у справі № 910/3191/21 за позовом Фізичної особи-підприємця Томин Оксани Михайлівни до Пенсійного фонду України та Державної казначейської служби України про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, яка набрала законної сили 11.05.2023, видано наказ.

08.08.2024 через систему "Електронний суд" від заяву Державної казначейської служби України надійшла заява про виправлення помилки у наказі Господарського суду міста Києва від 14.06.2023, у якій заявник просить замість невірного найменування боржника - "Державна казначейська служба України" вказати вірно боржником - "Держава Україна".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.08.2024 призначено до розгляду заяву Державної казначейської служби України про виправлення помилки у наказі Господарського суду міста Києва від 14.06.2023 у справі № 910/3191/21 на 19.08.2024.

Представники заявника, позивача, відповідача-1, відповідача-2 у судове засідання 19.08.2024 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином.

Розглянувши заяву представника Державної казначейської служби України про виправлення помилки у наказі, суд зазначає наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, Постановою Верховного суду від 11.05.2023 задоволено частково касаційну скаргу Державної казначейської служби України, змінено резолютивну частину рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2020 в редакції постанови Північного апеляційного господарського суду від 24.01.2023 у справі № 910/3191/21 та викладено пункт другий в такій редакції: "Стягнути з Державного бюджету України на користь фізичної особи - підприємця Томин Оксани Михайлівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) матеріальну шкоду в сумі 8 000 (вісім тисяч) грн 00 коп.", в іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2022 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 24.01.2023 у справі № 910/3191/21 залишено без змін.

14.06.2023 на виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва видано наказ, у якому боржником вказано Державну казначейську службу України (вул. Бастіонна, буд. 6, м. Київ, 01601; ідентифікаційний код 37567646).

За доводами заявника, суд допустився помилки при визначенні у наказі від 14.06.2023 боржника - Державної казначейської служби України, та вказував, що боржником слід зазначити Державу Україна, оскільки згідно з численною практикою Верховного Суду вбачається, що кошти державного бюджету належать на праві власності державі, а тому боржником у зобов`язанні зі сплати таких коштів є саме держава як учасник цивільних правовідносин.

Втім, позивач проти таких доводів заявника заперечував, вказуючи у своїх запереченнях, що зміст наказу від 04.12.2023 № 910/4533/22 у повному обсязі відповідає резолютивній частині рішення Господарського суду міста Києва від 07.12.2022, а неврахування судом висновків Верховного Суду щодо застосування тих чи інших норм матеріального права не може бути визначене як помилка у виконавчому документі. Крім того, позивач вказував, що питання щодо перерахування коштів за наказом у справі № 910/3191/22 розглянеться Казначейством в порядку черговості та в межах відкритих асигнувань, на підтвердження чого долучив відповідні листи Державної казначейської служби України, які не містили жодних посилань на будь-які помилки у виконавчому документі від 14.06.2023 № 910/3191/22.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Аналогічні положення викладені у ст. 326 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

У відповідності до приписів частин 1 та 3 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

У частинах 1, 2 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Статтею 2 Цивільного кодексу України передбачено, що учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи, а також держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права.

Як вбачається із матеріалів справи, спір у даній справі стосувався завдання позивачу діями відповідачів, як державних органів, майнової шкоди, у зв`язку з чим на користь позивача підлягають стягненню з Державного бюджету України кошти майнової шкоди.

Слід зазначити, що у постанові від 19.06.2018 у справі № 910/23967/16 Велика Палата Верховного Суду звертала увагу, що кошти державного бюджету належать на праві власності державі з урахуванням чого боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин (ч. 2 ст. 2 Цивільного кодексу України).

При цьому, Державна казначейська служба України не була відповідачем за даним позовом та, відповідно, не є боржником перед позивачем. У даному випадку Державна казначейська служба України виступає органом, який відповідно до положень Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації) шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень.

Таким чином, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення заяви Державної казначейської служби України про виправлення помилки у наказі Господарського суду міста Києва від 14.06.2023 у справі № 910/3191/22, де боржником вказано саме Державну казначейську службу України, а не державу Україна.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 233-235, 328 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд м. Києва

УХВАЛИВ:

1. Заяву Державної казначейської служби України про виправлення помилки в наказі Господарського суду міста Києва від 14.06.2023 у справі № 910/3191/21 задовольнити.

2. Виправити допущену у наказі Господарського суду міста Києва від 14.06.2023 у справі № 910/3191/21 помилку та замість невірного найменування боржника - "Державна казначейська служба України (вул. Бастіонна, буд. 6, м. Київ, 01601; ідентифікаційний код 37567646)" вказати вірно боржником - "Держава Україна".

3. В іншій частині наказ Господарського суду міста Києва від 14.06.2023 у справі №910/3191/21 залишити без змін.

4. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та відповідно до ст. 256

Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано: 20.08.2024.

Суддя М.Є. Літвінова