ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"25" червня 2024 р. Справа № 911/1189/23
Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., за участю секретаря судового засідання Рженецької М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Бітіес-груп про стягнення витрат на професійну правничу допомогу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Бітіес-груп
до Товариства з обмеженою відповідальністю Промфлекссистем
про стягнення 1 449 836,36 гривень
за участю представника позивача: Овчаренко Я.О. (ордер серії ВІ № 1139404 від 20.04.2023)
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
У загальному позовному провадженні Господарського суду Київської області перебувала справа №911/1189/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Бітіес-груп до Товариства з обмеженою відповідальністю Промфлекссистем про стягнення 2 000 000,00 гривень.
За результатами розгляду вказаної справи рішенням Господарського суду Київської області від 07.05.2024 у справі №911/1189/23 позовні вимоги задоволено частково та ухвалено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Промфлекссистем (ідентифікаційний код 42572574) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Бітіес-груп (ідентифікаційний код 36343856): 793 752,16 грн боргу; 133 137,77 грн інфляційного збільшення; 364 338,99 грн пені; 33 244,62 грн 3% річних; 119 062,82 грн штрафу; 21 653,05 грн судового збору.
13.05.2024 через канцелярію Господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю Бітіес-груп надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, зокрема стягнененя з Товариства з обмеженою відповідальністю Промфлекссистем 70 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.05.2024 у справі №911/1189/23 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Бітіес-груп про стягнення витрат на професійну правничу допомогу прийнято та призначено до розгляду на 03.06.2024.
Ухвалою Господарського суду Київської області 03.06.2024 у справі №911/1189/23 відкладено розгляд клопотання на 25.06.2024.
Розглянувши у судовому засіданні 25.06.2024 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Бітіес-груп про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про часткове задоволення такої заяви з огляду на таке.
Приписами ст. ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Так, відповідно до змісту позовної заяви Товариством з обмеженою відповідальністю Бітіес-груп вказано, що попередній (орієнтовний) розрахунок сум судових витрат, які позивач поніс та очікує понести у зв`язку з розглядом справи, складає суму судового збору та орієнтовно 60 000,00 грн витрат на правничу допомогу.
Надалі, у пердбачений приписами ч. 8 ст. 129 ГПК України строк протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду із відповідно поданою заявою Товариством з обмеженою відповідальністю Бітіес-груп надано копії:
- рахунку на оплату від 10.05.2024 на суму 70 000,00 грн;
- договору про надання правової допомоги №28/10/201 від 28.10.2021, укладеного між адвокатом Овчаренко Я.О. та ТОВ Бітіес-груп, разом з копією додаткової угоди №4 від 24.05.2023.
- акту прийому-передачі наданої правової допомоги №1 від 10.05.2024 загалом на суму 70 000,00 грн.
Приписами ч.ч. 2, 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що для цілей розподілу судових витрат, зокрема, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Поряд з тим відповідно до пункту 2 частини п`ятої, шостої статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
В розрізі наведеного вище суд вважає за необхідне вказати, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
Передбачене ж частиною 6 статті 129 Господарського процесуального кодексу України поняття «істотне перевищення суми, заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку» є оціночним і залежить від конкретних обставин справи.
Аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові Верховного Суду від 21.01.2021 у справі №922/3812/19 та у постанові Верховного Суду від 15.04.2021 у справі №910/7540/19.
Так, пунктом 2.1. договору про надання правової допомоги №28/10/201 від 28.10.2021 передбачено, що гонорар адвоката визначається/розраховується відповідно до кількості витрачених адвокатом годин для надання правової допомоги клієнту, передбаченої розділом І цього договору. Сума гонорару встановлюється відповідно до актів прийому-передачі наданої правової допомоги та вказується у рахунках-фактурах.
Згідно додаткової угоди №4 від 24.05.2023 адвокатом та позивачем погоджено:
- доповнити пункт 1.1. договору абзацом у наступній редакції: «зокрема, адвокат надає будь-яку необхідну правову допомогу клієнту у розгляді справи №911/1189/23 (в якій клієнт є позивачем). Сторони погодили гонорар адвоката у розмірі 2 500,00 грн/година, також погодили гонорар за участь у судових засіданнях у розмірі 1 судодень/2 500,00 грн…»;
- гонорар за позитивний результат розгляду справи для клієнта (задоволення позову/часткове задоволення позову) (гонорар успіху) встановлюється сторонами у розмірі 10 000,00 грн.
Водночас з наданої позивачем заяви і доданих до неї документів, зокрема акта прийому-передачі наданої правової допомоги №1 від 10.05.2024 слідує, що загальна сума наданих адвокатом послуг у розмірі 70 000,00 грн складається 60 000,00 грн вартості надання професійної правової допомоги (як загальної вартості вчинених наданих адвокатом послуг із складання позову, представництва інтересів у судових засіданнях, складання заяв та клопотань, розрахованих від витраченого часу та погодинної ставки) та 10 000,00 грн гонорару успіху.
Поряд з тим у доданому до позовної заяви передньому розрахунку судових витрат позивачем вказано витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 60 000,00 грн без визначення конкретних виду робіт/послуг адвоката і їх вартості, з яких складається така сума.
У судовому засіданні 03.06.2024 на запитання суду щодо перевищення заявленої до стягнення суми витрат у порівнянні з попереднім орієнтовним розрахунком представник позивача пояснила, що такий розрахунок, вказаний у позовній заяві, був орієнтовним і відповідна різниця не є конкретно гонораром успіху.
Попри вказане ані у відповідному клопотанні, ані усно позивачем в особі його представника не обґрунтувано неможливість позивача передбачити на час складення попереднього розрахунку та подання його разом з позовом понесення витрат на правову допомогу у розмірі, що перевищив попередній орієнтовний, тобто у сумі 10 000,00 грн.
Позивачем не вказано та не обгрунтовано обставин, які перешкоджали йому врахувати можливість понесення витрат на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн, понад попередньо визначені 60 000,00 грн, за будь-яку із послуг/робіт адвоката після відкриття провадження у справі та повідомити про вказане під час розгляду цієї справи, враховуючи погодження адвокатом та позивачем після відкриття провадження у справі як погодинної вартості послуг/робіт, так і суми гонорару успіху.
З огляду на вказане суд висновує, що заявлені позивачем до відшкодування витрати на правову допомогу у сумі 10 000,00 грн підпадають під критерій істотного перевищення у розумінні ч. 6 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Надані ж позивачем документи, у тому числі копія акта приймання-передачі наданих послуг не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, позаяк розмір таких витрат має бути не лише доведений та документально обґрунтований, а й відповідати критерію розумної необхідності таких витрат та врахування їх у попередньому орієнтовному розрахунку під час звернення до суду.
Усні ж доводи представника позивача про те, що розрахунок сум судових витрат був орієнтовним жодним чином не спростовує приписів частиною 6 статті 129 ГПК України, яка передбачає необхідність доведення стороною того, що вона не могла передбачити такі витрати, розмір яких перевищив попередню орієнтовну суму, на час подання відповідного попереднього (орієнтовного) розрахунку.
Також в розрізі зазначеного вище судом враховано, що:
- під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд керується в тому числі такими критеріями, як обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, з урахуванням ціни позову (пункти 1-2 частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України), а також враховуючи критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін, може не присуджувати позивачу, на користь якого ухвалено судове рішення, всі його витрати на професійну правову допомогу, що заявлені до стягнення;
- згідно правової позиції Верховного Суду, викладеній у додатковій ухвалі від 10.12.2020 у справі №913/459/19, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд, зокрема, з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або чи заявлення неспівмірно нижчою суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).
З огляду на вказане вище, враховуючи перевищення заявленої позивачем в попередньому (орієнтовному) розрахунку суми судових витрат, а також обсяг підготовлених та поданих до суду позивачем документів, їх значення для спору, суд дійшов висновку, що відшкодуванню за рахунок відповідача не підлягають витрати позивача на правову допомогу у сумі 10 000,00 грн, а тому заявлені до стягнення витрати на професійну правничу допомогу є обґрунтованими у розмірі 60 000,00 грн.
Відповідно до ч. 4 ст. 129, ст. 244 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Бітіес-груп про стягнення витрат на професійну правничу допомогу і, відповідно, ухвалення додаткового рішення про:
- покладення 60 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, зокрема на відповідача 59 739,28 грн;
- відмову у задоволенні відповідного клопотання в частині стягнення з відповідача 10 260,72 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст. ст. 123, 129, 237, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Бітіес-груп про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.
3. У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Бітіес-груп про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Промфлекссистем 10 260,72 грн витрат на правничу допомогу адвоката відмовити.
4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене у апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 27.08.2024.

Суддя В.А. Ярема