РІШЕННЯ

Іменем України

28 серпня 2024 року м. Чернігівсправа № 927/454/24

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Моцьора В.В., за участю секретаря судового засідання Гринчук О.К., розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом: ОСОБА_1 ,

РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ;

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю ДІЯКО,

, вул. Андріївська,буд.18, кв.1. м. Чернігів, 14013;

до відповідача-2: Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради,

, пр-т Левка Лук`яненка, буд. 20-А, м. Чернігів, 14000;

про визнання трудових відносин припиненими та зобов`язання вчинити дії.

За участю представників сторін:

від позивача: не прибув

від відповідачів: не прибули

ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ДІЯКО та Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради, відповідно до якого просить:

- визнати трудові відносини між ОСОБА_1 і Товариством з обмеженою відповідальністю ДІЯКО припиненими з 01.09.2023 у зв`язку зі звільненням ОСОБА_1 із займаної посади директора товариства за власним бажанням на підставі ч.1 ст. 38 КЗпП України;

- зобов`язати Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради внести зміни до відомостей про юридичну особу Товариство з обмеженою відповідальністю ДІЯКО, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, виключивши ОСОБА_1 із зазначеного реєстру як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю ДІЯКО, код 44306929, додавши трудові відносини припинено за рішенням суду.

Дії суду щодо розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 03.06.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 20.06.2024, встановлено сторонам строки для подання відзивів на позов, відповіді на відзиви, письмових пояснень.

20.06.2024 суд постановив протокольну ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та відкладення підготовчого засідання на 13.08.2024.

13.08.2024 суд постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 28.08.2024.

Позивач та відповідач-2 були належним чином повідомлені про дату, час та місце підготовчих та судового засідання шляхом доставки ухвал суду до їх електронних кабінетів в підсистемі Електронний суд.

Ухвали суду направлені відповідачу-1 на адресу місця реєстрації: АДРЕСА_2 , повернуті відділенням зв`язку на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Судом також здійснювалися повідомлення відповідача-1 про призначення судових засідань через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України (https://cn.arbitr.gov.ua/)

Крім того, інформація про час та місце проведення судового засідання була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень, доступ до якого є вільним, цілодобовим і безкоштовним.

Отже, в розумінні положень ст. 242 ГПК України відповідач-1 належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в суді.

Відповідачі своїм процесуальним правом участі в судових засіданнях не скористалися, повноважних представників у судові засідання не направили, заяв та клопотань від них не надходило.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

28.08.2024 суд розглянув справу по суті та підписав вступну та резолютивну частини рішення на підставі ст. 240 ГПК України.

Позиції учасників справи.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що через єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Діяко" Мораді Могасен Ґоламгоссейн, який уповноважений на звільнення директора, не відбулися загальні збори, які стосувалися питання про припинення обов`язків директора, було порушено його конституційні права та позбавлено його можливості припинити трудові правовідносини із товариством.

За загальними принципами здійснення судочинства, що також відображені у ст. 13, 14 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах диспозитивності та змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідачі своїм правом на подання відзиву у визначений судом у відповідності до господарського процесуального закону строк не скористалися, за таких обставин, рішення приймається за наявними матеріалами справи, на підставі ч.2 ст.178 ГПК України.

Будь-яких інших заяв та клопотань сторонами справи не надано.

Обставини справи встановлені судом. Оцінка аргументів та нормативноправове обґрунтування.

17.05.2021 у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань внесено запис № 000015713 про реєстрацію юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Діяко», код 44306929, а також внесено запис про керівника юридичної особи ОСОБА_1 .

Відповідно до Статуту товариства з обмеженою відповідальністю «Діяко», затвердженого рішенням засновника № 01 від 12.05.2021 єдиним учасником Товариства є громадянин Ісламської республіки Іран Мораді Могасен Ґоламгоссейн, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 з правого боку, вхід 9, паспорт НОМЕР_3 , виданий генералом Мохаммад Бабаей начальником імміграційного та поліцейського контролю від 30.05.2019.

Згідно з п. 13.1. Статуту органами Товариства є органи, які здійснюють управління Товариством: Загальні збори учасників вищий орган Товариства; Директор виконавчий орган Товариства.

Посадовими особами Товариства є Директор Товариства (п. 13.2. Статуту).

Відповідно до п.14.1. Статуту вищим органом Товариства є Загальні збори Учасників Товариства, вони складаються з Учасників Товариства. Кожен Учасник Товариства має право брати участь у Загальних Зборах Учасників особисто або через своїх представників, приймати участь в обговоренні питань порядку денного і голосувати з питань порядку Загальних Зборів учасників.

До компетенції Загальних зборів Учасників відноситься, зокрема обрання та відкликання Директора, встановлення розміру його винагороди, затвердження умов контракту з Директором (у випадку прийняття рішення про його укладення) (п.п.14.3.25 п.14.3. Статуту).

Відповідно до п. 15.1. Статуту Загальні збори Учасників Товариства скликаються у випадках, передбачених цим Статутом та чинним законодавством, а також з ініціативи виконавчого органу Товариства; на вимогу Учасника Товариства або Учасників Товариства, які на день подання вимогу у сукупності володіють 10% або більше відсотків Статутного капіталу Товариства.

Загальні збори Учасників Товариства скликаються Директором Товариства (п. 15.4. Статуту).

Відповідно до п. 15.7., п.15.8., п.15.9., п. 15.24. Статуту Директор Товариства скликає Загальні Збори Учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному Учаснику Товариства.

Директор зобов`язаний повідомити учасників Товариства не менше ніж за 30 (тридцять) днів до запланованої дати проведення Загальних зборів Учасників шляхом направлення повідомлення про скликання Загальних зборів Учасників Товариства.

Повідомлення надсилається поштовим відправленням з описом вкладення або електронною поштою за згодою Учасників Товариства, який надає свою адресу електронної пошти Директору для направлення йому повідомлення про скликання Загальних зборів Учасників.

У Товаристві, що має одного Учасника, рішення з питань, що належать до компетенції Загальних зборів Учасників, приймаються таким Учасником Товариства одноособово та оформлюються письмовим рішенням такого Учасника. У такому випадку, положення цього Статуту щодо скликання та проведення загальних зборів Учасників не застосовуються.

Відповідно до п. 16.3. Статуту Директор обирається та відкликається Загальними зборами Учасників Товариства.

Повноваження директора можуть бути припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень лише шляхом обрання нового Директора або тимчасово виконуючого обов`язків (п. 16.5. Статуту).

01.07.2023 ОСОБА_1 написано заяву на ім`я учасника Товариства Мораді Могасен Ґоламгоссейн, про звільнення з займаної посади директора за власним бажанням з 01.09.2023.

03.07.2023 ОСОБА_1 підготовлено повідомлення про скликання Загальних зборів Учасників ТОВ «Діяко», відповідно до якого Учасник Товариства повідомлявся про скликання Загальних позачергових зборів учасників на вимогу директора виконавчого органу ТОВ. Дата проведення:15.08.2023 за адресою: АДРЕСА_2 , час початку Зборів: 12:30. Порядок денний: Звільнення з посади директора ОСОБА_1 з 01.09.2023 за власним бажанням.

Учасник ТОВ «Діяко» Мораді Могсен Ґоламгоссейн на загальні збори 15.08.2023 не з`явився, офіційного належного представника не надіслав, поважності причин відсутності не повідомив.

15.08.2023 складно Акт щодо непроведення Загальних зборів Учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Діяко» у зв`язку з неявкою учасника Мораді Могасен Ґоламгоссейн. Загальні збори Учасників ТОВ «Діяко» вважаються такими, що не відбулися. Акт підписано ОСОБА_1 .

07.03.2024 ОСОБА_1 підготовлено повідомлення про скликання Загальних зборів Учасників ТОВ «Діяко», відповідно до якого Учасник Товариства повідомлявся про скликання Загальних позачергових зборів учасників на вимогу директора виконавчого органу ТОВ. Дата проведення: 22.04.2024 за адресою: АДРЕСА_2 , час початку Зборів: 12:30. Порядок денний: Звільнення з посади директора ОСОБА_1 з 01.09.2023 за власним бажанням; призначення на посаду директора ТОВ «Діяко».

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, офіційною адресою місця проживання учасника товариства з обмеженою відповідальністю «ДІЖО» Мораді Могсена Ґоламгоссейна є Іран (Ісламська Республіка), Керман, вул. Модіріят, пров.12, з правого боку, вхід 9.

Згідно з повідомленнями Акціонерного товариства «Укрпошта», які розміщені на офіційній сторінці Укрпошти в мережі інтернет, а також у відділеннях Укрпошти - на даний момент немає можливості відправляти поштові відправлення до Ісламської Республіки Іран.

Листом від 02.02.2024 позивач звернувся до АТ «Укрпошта» для офіційного роз`яснення щодо відмови у відправленні кореспонденції до Ісламської Республіки Іран.

АТ «Укрпошта» листом від 15.02.2024 № 1853-В-083-В повідомило, що у зв`язку з відсутністю з 01.05.2023 авіасполучення, АТ «Укрпошта» призупинили приймання для пересилання міжнародних відправлень до країни Іран.

Позивачем подано оголошення до газети «Урядовий кур`єр» (лист до Державного підприємства «Редакція газети «Урядовий кур`єр» № 02 від 08.03.2024) про проведення позачергових загальних зборів ТОВ «Діяко».

14.03.2024 в газеті «Урядовий кур`єр» (№ випуску 54 (7714) було опубліковано дане оголошення із вказанням дати та часу проведення позачергових загальних зборів ТОВ «Діяко», а також порядку денного, а саме: звільнення з посади директора ОСОБА_1 ) з 01.09.2023 за власним бажанням; призначення на посаду директора ТОВ «Діяко».

Учасник ТОВ «Діяко» Мораді Могсен Ґоламгоссейн на загальні збори 22.04.2024 не з`явився, офіційного належного представника не надіслав, поважності причин відсутності не повідомив.

22.04.2024 складно Акт щодо непроведення Загальних зборів Учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Діяко» у зв`язку з неявкою учасника Мораді Могасен Ґоламгоссейн. Загальні збори Учасників ТОВ «Діяко» вважаються такими, що не відбулися. Акт підписано ОСОБА_1

Звертаючись до суду з відповідним позовом позивач просить визнати припиненими його трудові відносини з відповідачем-1 - ТОВ «Діяко» у зв`язку із звільненням за власним бажанням, оскільки товариством як в особі його вищого органу загальних зборів, так і єдиним Учасником відповідне питання не вирішено, а також внести відповідні відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Як встановлено у ст. 5 Господарського процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Кожен суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів (стаття 20 Господарського кодексу України).

Згідно зі частиною першою статті 38 Кодексу законів про працю України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це роботодавця письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до закладу освіти; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), роботодавець повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, роботодавець не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору.

Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо роботодавець не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.

За приписами частини 1 статті 29 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" загальні збори учасників є вищим органом товариства.

Аналогічне положення закріплено у пункті 13.1.1., п.14.1. Статуту Товариства.

Згідно з п. 13.2.2. Статуту Директор є виконавчим органом Товариства.

Згідно з ч. 1, 2 та 4 статті 98 Цивільного кодексу України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства. Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або законом. Порядок скликання загальних зборів визначається в установчих документах товариства.

Відповідно до ч. 1-3 статті 99 Цивільного кодексу України загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Виконавчий орган товариства може складатися з однієї або кількох осіб. Виконавчий орган, що складається з кількох осіб, приймає рішення у порядку, встановленому абзацом першим частини другої статті 98 цього Кодексу. Повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

Відповідно до п. 16.3. Статуту Товариства директор обирається і відкликається Загальними Зборами Учасників Товариства. З директором Товариства може бути укладено контракт .

Доказів укладення контракту з Директором матеріали справи не містять.

Таким чином, можливість звільнення директора вирішується тільки за рішенням Загальних Зборів учасників відповідача, тому позивач як директор Товариства не має самостійних повноважень щодо вирішення питань про своє звільнення з посади директора.

Пунктами 15.7.-15.9. Статут передбачено порядок скликання Загальних зборів Товариства та повідомлення Учасників.

У той же час, п.15.24. Статуту передбачено, що у Товаристві, що має одного Учасника, рішення з питань, що належать до компетенції Загальних зборів Учасників, приймаються таким Учасником Товариства одноособово та оформлюються письмовим рішенням такого Учасника. У такому випадку, положення цього Статуту щодо скликання та проведення загальних зборів Учасників не застосовуються.

Матеріалами справи підтверджено, що єдиним засновником і Учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «Діяко» є громадянин Ісламської республіки Іран Мораді Могасен Ґоламгоссейн, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 з правого боку, вхід 9, паспорт НОМЕР_3 .

В матеріалах справи відсутні будь-які інші контакті дані Мораді Могасен Ґоламгоссейн.

Учасник товариства, який відповідно до вимог закону обов`язково повідомляється про проведення, про дату, час та місце проведення загальних зборів, повинен повідомити товариство про місце своє реєстрації, фактичне місце проживання або адресу для листування, та проявити звичайну обачність, поцікавитись станом своїх корпоративних прав.

Частиною 3 статті 75 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Загальновідомі факти не потребують доказування тоді, коли вони визнані такими судом. Загальновідомість того чи іншого факту може мати різні межі. Він може бути відомий у межах країни, окремої області, населеного пункту. Це об`єктивні межі загальновідомості певного юридичного факту. Але крім об`єктивних меж загальновідомість певного юридичного факту має і суб`єктивні межі: даний факт повинен бути відомий не тільки певним особам (наприклад, мешканцям населеного пункту), але й всьому складу суду, який розглядає справу (постанови Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №922/3946/16 та від 26.10.2021 у справі №922/3990/19).

Загальновідомим є факт, що 24.02.2022 відбулося повномасштабне вторгнення російської федерації на територію України. Ісламська республіка Іран безпосередньо приєдналася до війни російської федерації проти України шляхом постачання дронів-камікадзе, якими ведеться нанесення ударів по українських містах.

Згідно з Рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 27 травня 2023 року, введеного в дію Указом Президента України від 27 травня 2023 року № 308/2023, до Ісламської Республіки Іран були застосовані секторальні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції).

За інформацією з сайту АТ "Укрпошта" останньою припинено доставку поштових відправлень до/з Ісламської республіки Іран.

Таким чином, позивач з незалежних від нього підстав, на які він не може вплинути, позбавлений можливості повідомити Учасника відповідача, про необхідність проведення загальних зборів учасників відповідача для вирішення питання про його звільнення з посади керівника відповідача.

Процедура звільнення за ініціативою працівника визначена ст. 38 Кодексу законів про працю України, ст.ст. 30, 39 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", відповідно до яких праву директора на звільнення за власним бажанням кореспондує обов`язок учасників товариства розглянути заяву директора про звільнення.

Однак, до цього часу заява позивача про звільнення загальними зборами учасників Товариства у встановленому порядку не розглянута, рішення про звільнення не прийнято.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем дотримано приписи законодавства щодо порядку скликання загальних зборів учасників товариства, що передбачено статтею 32 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" та Статутом, а також порядку звільнення з посади за власним бажанням, що передбачений статтею 38 Кодексу законів про працю України.

Крім того, судом враховано, що оскільки питання щодо звільнення директора у Товаристві може бути вирішеним за рішенням загальних зборів або за рішенням єдиного Учасника відповідно до Статуту відповідача, ст.ст. 30, 39 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", діючого на час виникнення спірних обставин, то сам директор який є відповідальною особою, яка користується правом підпису в товаристві, має печатку товариства, та має право користуватись рахунками та коштами товариства в межах своєї компетенції, згідно зі Статутом Товариства, не міг самостійно себе звільнити.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється.

Конституційний Суд України у Рішеннях від 07.07.2004 №14-рп/2004, від 16.10.2007 №8-рп/2007 та від 29.01.2008 №2-рп/2008 зазначав, що визначене ст. 43 Конституції України право на працю розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом.

Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей для його реалізації.

Незважаючи на те, що право на працю безумовно є правом, а не обов`язком, для належної реалізації свого права на звільнення за власним бажанням керівник (директор) товариства має не тільки написати заяву про звільнення за власним бажанням на підставі статті 38 Кодексу законів про працю України та подати/надіслати її всім учасникам товариства, а й за власною ініціативою, як виконавчий орган товариства, скликати загальні збори учасників товариства, на вирішення яких і поставити питання щодо свого звільнення.

Отже, неявка учасника Товариства на Загальні збори для розгляду питання щодо звільнення позивача фактично нівелює положення закону щодо письмового попередження керівником учасників (засновників) про бажання звільнитися за власним бажанням, а іншого порядку звільнення з ініціативи працівника чинне законодавство не передбачає, хоча згідно ст. 43 Конституції України використання примусової праці забороняється.

Судом також враховано, що перебування на посаді керівника товариства особи поза волею цієї особи покладає на неї правовий тягар, оскільки така особа має певні обов`язки як керівник (наприклад, з подання податкової звітності тощо) та обмежена у певних своїх правах (наприклад, не може влаштуватись на державну службу тощо).

У випадку відсутності рішення загальних зборів учасників товариства про звільнення керівника, керівнику з метою захисту своїх прав надано можливість звернутися до суду з вимогою про визнання трудових відносин припиненими (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №520/11437/16-ц, у постанові Верховного Суду від 24.05.2019 у справі №758/1861/18).

Уповноважений на звільнення директора орган Товариства проігнорував повідомлення позивача про його звільнення і не розглянув по суті заяву позивача про звільнення протягом передбачених законодавством строків, не виконав покладених на нього Статутом обов`язків.

Часткою в статутному капіталі товариства є сукупність корпоративних прав та обов`язків, пов`язаних з участю особи в товаристві. Комплексний аналіз законодавства дає можливість дійти висновку, що частка у статутному капіталі товариства є майном учасника.

Згідно статті 13 Конституції України власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.

Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі (ч. 5 ст. 319 Цивільного кодексу України).

З огляду на викладене, своєю бездіяльністю, яка виразилася в не розгляді та не вжитті заходів для прийняття рішення про звільнення позивача в межах статутної діяльності товариства відповідачем-1 були порушені трудові права позивача, зокрема, його право бути звільненим із займаної посади за власним бажанням, та право на вільне обрання місця для його реалізації.

Докази звільнення позивача з посади директора Товариства та відповідно прийняття рішення загальними зборами учасників товариства та внесення змін до відомостей про юридичну особу про зміну керівника, у т.ч. станом на час звернення до суду та розгляду справи по суті Господарським судом Чернігівської області, у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

На підставі викладеного, суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту його порушеного права - визнання трудових відносин з відповідачем припиненими є цілком правомірним, оскільки позивачем вичерпано процедурні можливості реалізувати своє право на припинення трудових відносин з відповідачем.

ОСОБА_1 просить припинити трудові відносини між позивачем та відповідачем-1 на підставі ч.1 ст. 38 КЗпП України, з 01.09.2023 за власним бажанням.

Оскільки, як було встановлено вище, ОСОБА_1 правомірно звернулася до суду з позовом про визнання трудових відносин припиненими - то їх має бути припинено не ретроспективно (що означало б прийняття судом рішення про встановлення факту, а не про вирішення спору), а саме з дати набрання судовим рішенням законної сили.

Аналогічні висновки містяться в постанові Східного апеляційного господарського суду від 19.04.2024 у справі №922/4475/21.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги до відповідача-1 про визнання припиненими повноважень позивача на посаді директора є обґрунтованими та правомірними, відповідачем не спростовані, а отже позов в цій частині підлягає задоволенню без вказівки на дату припинення повноважень, оскільки повноваження позивача на посаді директора будуть припинені з моменту набрання рішенням законної сили.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача-2 внести зміни до відомостей про юридичну особу Товариство з обмеженою відповідальністю ДІЯКО, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, виключивши ОСОБА_1 із зазначеного реєстру як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю ДІЯКО, код 44306929, додавши трудові відносини припинено за рішенням суду, суд зазначає таке.

Державний реєстратор при здійсненні будь-яких реєстраційних дій керується Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", який є спеціальним Законом, що регулює відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб-підприємців.

Відповідно до пункту 13 частини другої статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі, зокрема, містяться відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта, інформація для здійснення зв`язку з керівником юридичної особи (телефон та/або адреса електронної пошти)), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.

У частині першій статті 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" визначено, що державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі документів, що подаються заявником для державної реєстрації та судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі.

Вимога про зобов`язання відповідача-2 внести зміни до відомостей про юридичну особу Товариство з обмеженою відповідальністю ДІЯКО, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, виключивши ОСОБА_1 із зазначеного реєстру як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю ДІЯКО, код 44306929, додавши трудові відносини припинено за рішенням суду є похідною від першої позовної вимоги про визнання трудових відносин припиненими на підставі статті 38 Кодексу законів про працю України.

Суд вважає, що наявність у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про те, що позивач є директором ТОВ «Діяко» порушує його права, оскільки дана інформація є у вільному доступі та використовується користувачами реєстру.

Відповідно до пункту 13 частини другої статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі, зокрема, містяться відомості про керівника юридичної особи, а за бажанням юридичної особи - також про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", у тому числі щодо зобов`язання вчинення реєстраційних дій.

Так, в постанові Верховного Суду від 24.12.2019 у справі № 758/1861/18 зроблено в тому числі висновок про те, що повноваження директора як посадової особи законодавець пов`язує із моментом внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Таким чином, процедура звільнення директора із займаної посади внаслідок припинення трудових відносин з підприємством за рішенням суду має супроводжуватись виключенням директора з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відтак, суд доходить висновку про задоволення вимог позивача в частині виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з розділу "Відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо" відомості про позивача як директора ТОВ «Діяко».

При цьому суд звертає увагу на те, що у разі необґрунтованої відмови відповідного державного органу у вчиненні реєстраційних дій на підставі рішення суду про визнання трудових відносин припиненими, після набрання ним законної сили, позивач не позбавлений права звернутися до суду у передбаченому законом порядку.

Розподіл судових витрат.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує питання, зокрема, про розподіл між сторонами судових витрат.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача-1 ТОВ «Діяко» як особу з вини якої виник спір у даній справі.

Керуючись ст. 129, 236-239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Визнати трудові відносини між ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діяко» (код 44306929; вул. Андріївська, буд.18, кв.1, м. Чернігів, 14013) припиненими з дня набрання рішенням суду законної сили у зв`язку зі звільненням із займаної посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Діяко» за власним бажанням на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України.

3. Виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з розділу "Відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо" відомості про ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) як директора (керівника) Товариства з обмеженою відповідальністю «Діяко» (код 44306929; вул. Андріївська, буд.18, кв.1, м. Чернігів, 14013).

4. В іншій частині позову відмовити.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Діяко» (код 44306929; вул. Андріївська, буд.18, кв.1, м. Чернігів, 14013) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір в сумі 6056,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення набирає законної сили у строки, встановлені ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 29.08.2024.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя В.В. Моцьор