ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відстрочення виконання судового рішення

22.08.2024м. Дніпро№ 904/834/23

Господарський суд Дніпропетровської області

у складі судді Дупляк С.А.

за участю секретаря судового засідання Євтушенка Д.Є.

представників учасників справи: не з`явилися,

розглянувши заяву відповідача про відстрочення виконання судового рішення у справі №904/834/23

за позовом: ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДДС+»

до: ANKEER GROUP EOOD

про стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в:

1. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Через відділ документального забезпечення 12.08.2024 від відповідача надійшла заява від 09.08.2024 за №б/н, у якій відповідач просить суд відстрочити виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.08.2023 у справі №904/834/23 та наказу від 18.09.2023 у справі №904/834/23 на один рік з дати набрання чинності ухвали про відстрочення виконання рішення суду/судового наказу.

Ухвалою від 19.08.2024 заяву відповідача про відстрочення виконання рішення суду прийнято до розгляду та призначено на 22.08.2024.

У судове засідання 22.08.2024 представники учасників справи не з`явився.

До початку розгляду заяви від позивача та відповідача надійшли клопотання, у яких вони просить розглянути заяву без їх участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ГПК України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Враховуючи обмежені процесуальні строки розгляду поданої заяви, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності вказаних представників.

Відповідно до ст. 233 ГПК України ухвала постановлена у нарадчій кімнаті за результатами оцінки фактичних обставин справи.

Стислий виклад позиції відповідача (заявника)

Заявник зазначає, що запропонував позивачеві більш дієвий варіант добровільного виконання судового рішення, ніж примусового, який полягає у тому, що ANKEER GROUP EOOD наразі має домовленість зі своїми боржниками, що в найкоротші строки після відкриття ANKEER GROUP EOOD нового банківського рахунку в CIM Bank Ltd почнуть здійснювати повернення передплат за продукцію, яку не змогли поставити на адресу ANKEER GROUP EOOD та яка призначалась для постачання ТОВ «ДДС+».

24 липня 2024 року ANKEER GROUP EOOD звернувся до позивача з проханням розглянути можливість погодження відстрочення виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.08.2023 у справі № 904/834/23 та наказу від 18.09.2023 у справі №904/834/23 на один рік.

Зі свого боку позивач повідомив, що не заперечуватиме проти відстрочення виконання рішення у випадку надання з боку ANKEER GROUP EOOD гарантійного листа про обов`язкове виконання рішення суду.

25.07.2024 ANKEER GROUP EOOD електронною поштою направив ТОВ «ДДС+» відповідного гарантійного листа.

Відповідач зазначає, що обставини, які викладені відповідачем в цій заяві є непереборними, такими, що не залежать від відповідача, і дійсно ускладнюють виконання рішення, а запропонований відповідачем варіант добровільного виконання судового рішення до дати, до якої він просить суд відстрочити його виконання, а не шляхом примусового виконання, є більш дієвим, не потребує від позивача вжиття будь-яких заходів зі стягнення та є безвитратним, при цьому повністю зберігається баланс інтересів сторін.

Стислий виклад позиції позивача

Позивач у своїх письмових поясненнях зазначає таке.

Протягом всього періоду після отримання наказу на стягнення позивачем вивчались можливі шляхи зі стягнення заборгованості, в тому числі проведені переговори із деякими болгарськими адвокатами з метою оцінки можливих строків виконання рішення та витрат, які позивач має понести у зв`язку з цим. Весь цей час керівництво позивача було на постійному зв`язку із керівником відповідача, проводилось активне листування з метою добровільного виконання судового рішення.

24.07.2024 відповідач звернувся до позивача із конкретною пропозицією щодо добровільного виконання рішення, надавши пояснення щодо причин неможливості виконати рішення на цей час.

Доводи відповідача здались позивачу переконливими та достатніми, але позивач погодився на відстрочення виконання рішення виключно за умови надання відповідачем гарантійного листа про добровільне виконання відповідачем судового рішення до спливу одного року після дати ймовірного постановлення судом ухвали про відстрочення виконання судового рішення.

При цьому позивач виходив з того, що процес примусового виконання судового рішення триватиме близько одного року, але буде супроводжуватися додатковими витратами, які позивач має понести протягом цього періоду.

Таким чином, позивач не заперечує обставини щодо досягнутої попередньої угоди між сторонами про відстрочення виконання судового рішення у разі задоволення заяви про відстрочення господарським судом.

Враховуючи наведене позивач не заперечує проти відстрочення виконання судового рішення по справі №904/834/23 на один календарний рік з дати винесення ухвали про відстрочення виконання судового рішення від 23.08.2023 у справі №904/834/23.

При цьому позивач просить суд в ухвалі про відстрочення виконання рішення зобов`язати відповідача один раз на 3 місяці повідомляти позивача про заходи, які вживаються відповідачем для виконання судового рішення у справі №904/834/23.

2. ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 23.08.2023 стягнуто з ANKEER GROUP EOOD на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ДДС+ 381.324,50 доларів США попередньої оплати, 104.583,77 грн судового збору.

18.09.2023 на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.08.2023 було видано наказ.

Через відділ документального забезпечення 12.08.2024 від відповідача надійшла заява від 09.08.2024 за №б/н, у якій відповідач просить суд відстрочити виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.08.2023 у справі №904/834/23 та наказу від 18.09.2023 у справі №904/834/23 на один рік з дати набрання чинності ухвали про відстрочення виконання рішення суду/судового наказу.

3. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України обов`язковість рішень суду відноситься до основних засад судочинства.

Частиною 1 ст. 239 ГПК України встановлено, що суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Підставою для відстрочки можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

При цьому слід мати на увазі, що вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Оцінюючи доводи заяв про відстрочення виконання судового рішення, суди повинні враховувати, що ці заходи не повинні створювати боржнику можливість ухилятися від виконання судового рішення. До уваги повинні братися не лише реальний майновий стан боржника, але й його наміри, що свідчать про бажання виконати рішення.

Отже, відстрочення виконання рішення суду є таким законодавчо врегульованим механізмом відтермінування поновлення порушеного права стягувача, який ґрунтується на об`єктивних, виняткових обставинах, застосування яких не призводить до шкоди сутності права на суд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ратифікованою Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР.

Згідно із рішенням Конституційного Суду України №16-рп/2009 від 30.06.2009, виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

Суд відзначає, що Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.12 Конституційного суду України по справі № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.12. Конституційного суду України по справі № 11-рп/2012). Аналогічну позицію наведено в рішенні від 26.06.2013 Конституційного Суду України у справі № 1 7/2013.

Згідно із ст. 1 Конституції України Україна є правовою державою, а тому обов`язковість виконання судових рішень є обов`язковою гарантією, дотримання якої є визначальним для утвердження авторитету України.

Згідно з частиною першою статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частина перша статті 86 цього Кодексу передбачає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підтвердження наявності обставин, що є підставою для відстрочення виконання рішення суду відповідач зазначає, що на дату подання заяви ANKEER GROUP EOOD не має можливості доставити товар на адресу ТОВ «ДДС+», а також не має фінансової можливості одночасно погасити всі зобов`язання за вищезазначеним контрактом (повернути оплату).

Невиконання зобов`язань ANKEER GROUP EOOD перед позивачем сталось через невиконання зобов`язань постачальників відповідача перед ним, яким відповідач здійснив оплати, але не отримав товар.

Крім того, ANKEER GROUP EOOD звертає увагу суду, що має єдиний банківський рахунок у банку CREDIT SUISSE AG Zurich. Банківський рахунок вже практично цілий рік заблокований для операційної бізнес-діяльності на вихідні платежі, а відповідно бізнес-діяльність компанії практично паралізована. Зазначене відбулось через, те, що в березні 2023 року банк CREDIT SUISSE опинився на межі банкрутства та тільки завдяки діям уряду Швейцарії банк вдалось врятувати шляхом його поглинання іншим відомим банком, а саме UBS, що є загально відомим фактом.

Наразі ANKEER GROUP EOOD проходить процедуру відкриття банківського рахунку у CIM Bank Ltd. Процес відкриття банківського рахунку в Європейському союзі не є швидким, та банк вимушений проводити довгу процедуру перевірки відповідності відповідача багатьом вимогам та нормам (процедура «комплаєнс»).

Запропонований варіант відстрочення рішення, на думку відповідача, є більш дієвим варіантом добровільного виконання судового рішення, ніж примусового, який полягає у тому, що ANKEER GROUP EOOD наразі має домовленість зі своїми боржниками, що в найкоротші строки після відкриття ANKEER GROUP EOOD нового банківського рахунку в CIM Bank Ltd вони почнуть здійснювати повернення передплат за продукцію, яку не змогли поставити на адресу ANKEER GROUP EOOD та яка призначалась для постачання ТОВ «ДДС+».

24 липня 2024 року ANKEER GROUP EOOD звернувся до позивача з проханням розглянути можливість погодження відстрочення виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.08.2023 у справі № 904/834/23 та наказу від 18.09.2023 у справі №904/834/23 на один рік.

Зі свого боку позивач повідомив, що не заперечуватиме проти відстрочки виконання рішення у випадку надання з боку ANKEER GROUP EOOD гарантійного листа про обов`язкове виконання рішення суду.

25.07.2024 ANKEER GROUP EOOD електронною поштою направив ТОВ «ДДС+» відповідного гарантійного листа.

Відповідач зазначає, що обставини, які викладені відповідачем в цій заяві, є непереборними, такими, що не залежать від відповідача, і, дійсно ускладнюють, виконання рішення, а запропонований відповідачем варіант добровільного виконання судового рішення до дати, до якої він просить суд відстрочити його виконання, а не шляхом примусового виконання, є більш дієвим, не потребує від позивача вжиття будь-яких заходів зі стягнення та є безвитратним, при цьому повністю зберігається баланс інтересів сторін.

Позивач у своїх письмових поясненнях зазначає таке.

Протягом всього періоду після отримання наказу на стягнення позивачем вивчались можливі шляхи зі стягнення заборгованості, в тому числі проведені переговори із деякими болгарськими адвокатами з метою оцінки можливих строків виконання рішення та витрат, які позивач має понести у зв`язку з цим. Весь цей час керівництво позивача було на постійному зв`язку із керівником відповідача, проводилось активне листування з метою добровільного виконання судового рішення.

24.07.2024 відповідач звернувся до позивача із конкретною пропозицією щодо добровільного виконання рішення, надавши пояснення щодо причин неможливості виконати рішення на цей час.

Доводи відповідача здались позивачу переконливими та достатніми, але позивач погодився на відстрочення виконання рішення виключно за умови надання відповідачем гарантійного листа про добровільне виконання відповідачем судового рішення до спливу одного року після дати ймовірного постановлення судом ухвали про відстрочення виконання судового рішення.

При цьому позивач виходив з того, що процес примусового виконання судового рішення триватиме близько одного року, але буде супроводжуватися додатковими витратами, які позивач має понести протягом цього періоду.

Таким чином, позивач не заперечує обставини щодо досягнутої попередньої угоди між сторонами про відстрочення виконання судового рішення у разі задоволення заяви про відстрочення господарським судом.

Враховуючи наведене позивач не заперечує проти відстрочення виконання судового рішення по справі №904/834/23 на один календарний рік з дати винесення ухвали про відстрочення виконання судового рішення від 23.08.2023 у справі №904/834/23.

За приписами ч. 5 ст. 331 ГПК України розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відповідно до ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі "Горнсбі проти Греції" Європейський суд з прав людини зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду.

У зв`язку з тим, що відстрочка та розстрочка подовжує період відновлення порушеного права стягувача, при їх наданні необхідно враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції, згідно з якою "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру", а у системному розумінні даної норми та національного закону суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале виконання рішення суду, може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.

Практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення п. 1 ст. 6 Конвенції ("Корнілов та інші проти України", заява № 36575/02, ухвала від 07.10.2003). І навіть два роки та сім місяців не визнавались надмірними і не розглядалися як такі, що суперечать вимогам розумного строку, передбаченого ст. 6 Конвенції (ухвала від 17.09.2002 у справі "Крапивницький та інші проти України", заява №60858/00).

Пленум Верховного Суду України в пункті 10 Постанови Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження № 14 від 26.12.2003 року зазначив, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Таким чином, відстрочення виконання судового рішення передбачає наявність дійсних та реальних обставин, що об`єктивно унеможливлюють, або створюють значні перешкоди у виконанні рішення суду. Такі обставини можуть виникати, зокрема, у зв`язку із відсутністю у боржника відповідних коштів, у разі, коли стягнення усієї суми боргу призведе до скрутного майнового стану боржника.

Суд вказує, що при розгляді заяв щодо відстрочення виконання судового рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому. Наявність підстав для відтермінування має бути доведена боржником. Строки відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку для повного виконання рішення суду. Надання такого не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, натомість повинне базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.

Так, судом встановлено, що відповідачем вживаються заходи для погашення заборгованості перед позивачем, що в свою чергу також підтверджується позивачем та доданими до заяви про відстрочення виконання рішення доказами.

При цьому, враховуючи встановлені обставини справи, суд вбачає дотримання справедливого балансу інтересів сторін у спорі.

Отже, відстрочення виконання рішення суду, в даному випадку, не створює занадто та безпідставно привілейовані умови для відповідача (боржника).

З огляду на вищенаведене, враховуючи подані докази щодо майнового стану відповідача, пояснення позивача, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для відстрочення виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.08.2023 у справі №904/834/23 на один рік з дати винесення цієї ухвали.

Водночас, суд відзначає, що можливість відстрочення виконання саме судового наказу не передбачено положеннями ГПК України.

Однак, відстрочення виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.08.2023 своїм наслідком має відстрочення (зупинення) виконання судового наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.09.2023 у справі №904/834/23 на один рік з дати винесення цієї ухвали.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви.

Також суд бере до уваги, що відстрочення виконання рішення спрямоване на забезпечення повного виконання рішення суду та є допоміжним процесуальним актом реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення, при цьому, затримка виконання рішення не є надмірно тривалою, не суперечить вимогам розумного строку.

Як зазначалось вище, позивач просить суд в ухвалі про відстрочення виконання рішення зобов`язати відповідача один раз на 3 місяці повідомляти позивача про заходи, які вживаються відповідачем для виконання судового рішення у справі №904/834/23.

Водночас, суд звертає увагу позивача, що можливість такого зобов`язання не передбачено положеннями ГПК України, а тому такі вимоги позивача є необґрунтованими.

Керуючись ст.ст. 234, 331 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву відповідача про відстрочення виконання судового рішення задовольнити частково.

Відстрочити виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.08.2023 у справі №904/834/23 на один рік з дати винесення цієї ухвали.

В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання (22.08.2024) та підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Повний текст ухвали складений 22.08.2024.

Суддя С.А. Дупляк