ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"26" серпня 2024 р. м ХарківСправа № 922/2432/21 (922/2817/24)

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кононової О.В.

розглянувши матеріали

позовної заяви ОСОБА_1
до 1. ОСОБА_2 , 2. ОСОБА_3 , 3. ОСОБА_4
про визнання правочину недійсним, що подана в межах провадження у справі № 922/2432/21 про непластоспроможність ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Харківської області перебуває справа № 922/2432/21 про визнання неплатоспроможним Фізичної особи ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 25.08.2021 серед іншого було відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , введено процедуру реструктуризації боргів боржника, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Ухвалено оприлюднити на офіційному веб-сайті повідомлення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 . Призначено керуючим реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_3 , арбітражного керуючого Антоненка Дмитра Олександровича.

06.01.2022 до суду від ОСОБА_1 надійшла позовна заява, в який позивач просить суд визнати недійсним договір позики від 05.10.2017, укладений між ОСОБА_4 (позикодавець), з однієї сторони, та ОСОБА_3 і ОСОБА_2 (позичальники), з іншої сторони, на суму 2 843 000,00 грн.; стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_1 усі понесені судові витрати.

Постановою суду від 17.01.2022 окрім іншого було припинено процедуру реструктуризації боргів Фізичної особи ОСОБА_3 та повноваження керуючого реструктуризацією - арбітражного керуючого Антоненка Дмитра Олександровича. Визнано фізичну особу ОСОБА_3 банкрутом та введено процедуру погашення боргів. Призначено керуючим реалізації фізичної особи ОСОБА_3 арбітражного керуючого Антоненка Дмитра Олександровича та встановити розмір оплати послуг арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого реалізацією фізичної особи ОСОБА_5 у розмірі трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання ним своїх повноважень.

Ухвалою від 30.08.2024 суд припинив повноваження керуючого реалізацією Антоненко Д.О., у зв`язку зі смертю.

Призначив керуючою реалізацією фізичної особи ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) арбітражного керуючого Тищенко Оксану Іванівну (свідоцтво № 318 від 28.02.2013, адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 та додані до заяви документи, суд встановив, що заявником не надано жодних доказів в обґрунтування поданої позовної заяви, до заяви не надано копію оспорюваного договору.

Відповідно до ст. 164 ГПК України до заяви про визнання акта чи договору недійсним додається також копія (або оригінал) оспорюваного акта чи договору.

Згідно ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них (частина 4); виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Проте, перелічені вище відомості, у заяві ОСОБА_1 відсутні.

При цьому в позовній заяві позивач просить суд витребувати у ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 оригінал договору позики від 05.10.2017 та оригінал додаткової угоди до договору позики від 02.05.2019 для долучення до матеріалів справи.

Щодо наданого клопотання суд зазначає наступне.

Позивач вказує в обґрунтування клопотання про те, що отримати копії (або оригінали) оспорюваного договору від 05.10.2017 року та додаткової до нього угоди від 02.05.2019 року самостійно та надати належним чином посвідчені копії суду ані позивач, ані її представник не мають можливості, оскільки не є сторонами такого договору та не мають до нього відповідного доступу.

У відповідності до ч. 1 ст. 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 81 ГПК України, у клопотанні повинно бути зазначено заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Як встановлено судом, позивач у даній справі №922/2432/21 (922/2817/24), ОСОБА_1 , є кредитором у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_3 №922/2432/21.

Ухвалою суду від 15.11.2021 за результатом проведення попереднього засідання суду, судом визначено кредиторів, які вносять керуючим реструктуризацією до реєстру вимог кредиторів. Зокрема, визнані вимоги ОСОБА_1 на загальну суму 210 671,92 грн, як вимоги, що забезпечені заставою (іпотекою) майна боржника відповідно до іпотечного договору від 21.03.2019..

Згідно ч. 6 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) кредитор має право отримувати від розпорядника майна інформацію щодо вимог інших кредиторів.

Відповідно до приписів ст. 1 КУзПБ сторони у справі про банкрутство - конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), забезпечені кредитори, боржник (банкрут).

Відповідно до ст. 42 ГПК України учасники справи мають право, зокрема, ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень.

Частиною 4 ст. 164 ГПК України передбачена альтернативна вимога подати до позовної заяви копію АБО оригінал оспорюваного акта чи договору, і лише у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування.

Згідно ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Як встановлено судом, представник позивача в своєму клопотанні про витребування доказів просить суд витребувати одразу оригінали договору позики та додаткової угоди до нього, без надання суду доказів здійснення самостійних заходів для отримання таких документів в оригіналі чи в копіях.

Своє клопотання про витребування доказів представник ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 не є стороною за договором позики від 05.10.2017.

Проте, суд зазначає, що в порушення приписів п. 4, п. 5 ч. 2 ст. 81 ГПК України, заявником (представником ОСОБА_1 ) не здійснено жодних заходів для отримання таких документів самостійно. Представник ОСОБА_1 не позбавлений права звернутись з заявою (клопотанням) про ознайомлення з матеріалами справи про неплатоспроможність ОСОБА_3 або безпосередньо до керуючого реструктуризацією та зробити необхідні копії документів самостійно. Натомість позивач обмежується лише правом на подання клопотання про витребування доказів і не вживає будь-яких самостійних заходів для отримання необхідних документів.

Згідно ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ГПК України одними з основних засад (принципів) господарського судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами, а також розумність строків розгляду справи судом.

При цьому суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків (ч. 5 ст. 13 ГПК України).

Згідно з ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 р., ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997р. № 475/97-ВР), кожний особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадянських прав і обов`язків впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до Закону. Відкритий характер судового розгляду є істотним елементом права на справедливий суд, а відкритість процесу, як правило включає право особи бути заслуханою в суді.

Разом з тим, як зазначає Європейський суд з прав людини, право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням. Вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб (рішення від 28 травня 1985 року у справі Ешингдейн проти Сполученого Королівства, (п. 57). Встановлюючи такі правила, держава користується певною свободою розсуду.

Суд зазначає, що правові підстави позову (заяви, клопотання) - це зазначена в заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач (заявник у справі про банкрутство) обґрунтовує свої вимоги.

Однак, суд, згідно з принципом jura novit curia ("суд знає закони") під час розгляду справи (заяви, клопотання) має самостійно перевірити доводи сторін щодо предмету спору.

Враховуючи наведене вище, суд вважає клопотання ппозивача про витребування доказів таким, що подано з порушенням встановлених процесуальних норм, без вжиття самостійних заходів, перекладаючи такий обов`язок на суд, в зв`язку з чим таке клопотання задоволенню не підлягає.

Господарський суд зазначає, що обов`язок доказування і подання доказів покладається саме на сторони (ст. 74 ГПК України). Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 14 ГПК України).

Крім того, суд звертає увагу, що позовна заява, хоча і подана до суду для розгляду в межах справи про банкрутство, проте це є окремим провадженням з іншими учасниками справи та розглядається судом за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України, в зв`язку з чим формування справи здійснюється окремо та окремо це провадження буде передаватись до архіву суду, після закінчення розгляду справи. Таким чином, позивач зобов`язаний подати до своєї позовної заяви, всі наявні у нього докази.

Згідно статті 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Якщо позивач не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви гр. ОСОБА_1 без руху.

Керуючись ст.ст. 162, 164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування у ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 оригінал договору позики від 05.10.2017 та оригінал додаткової угоди до договору позики від 02.05.2019

Позовну заяву ОСОБА_1 про визнання правочину недійсним - залишити без руху.

Повідомити ОСОБА_1 про виявлені судом недоліки, а саме:

- відсутність копії (або оригіналу) оспорюваного акта чи договору;

- відсутність доказів, що підтверджують позовні вимоги.

Роз`яснити заявнику необхідність усунення вказаних недоліків в строк не пізніше десяти днів з дня вручення цієї ухвали суду.

Попередити заявника, що у разі не усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Ухвала підписана 26.08.2024 (з урахуванням того, що з 12.08.2024 по 23.08.2024 суддя Кононова О.В. перебувала у відпустці).

Суддя О.В. Кононова