ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" вересня 2024 р. Справа№ 910/3970/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Руденко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Центренерго»

на рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2024

у справі № 910/3970/24 (суддя Князьков В.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції

до Державного підприємства «Укрвугілля»

про стягнення 6 828,11 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та заперечень

27.03.2024 Публічне акціонерне товариство «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства «Укрвугілля» про стягнення 6828,11 грн у відшкодування вартості витрат, які пов`язано із неприйняттям вугілля.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 02.11.2022 між Публічним акціонерним товариством «Центренерго» (покупець) та Державним підприємством «Укрвугілля» (постачальник) укладено Договір поставки вугілля №111/11, за умовами якого постачальник повинен був поставити (передати) у власність покупця, а покупець - прийняти і оплатити вугілля на зазначених у договорі умовах.

На виконання умов договору № 111/11 від 02.11.2022 на адресу вантажоотримувача Зміївської ТЕС Публічного акціонерного товариства «Центренерго» у листопаді 2023 надійшов 1 вагон з вугіллям марки «ГЖП (0-100)» від відправника Державного підприємства «Добропіллявугілля-видобуток», що підтверджується залізничною накладною №49002025 (вагон № 61603072).

Згідно з даними хімічної лабораторії Зміївської ТЕС Публічного акціонерного товариства «Центренерго» при вхідному контролі встановлені відхилення показників якості вугілля (проба № 953 від 26.11.2023) від показників, що визначені умовами договору.

Позивач 27.11.2023 направив на адресу відповідача лист № 20/5820 з зазначенням, що показник Wrt виходить за межі допустимого діапазону, встановленого п. 5.1 договору.

Відповідач у листі №0788/04 від 27.11.2023 вказав про необхідність повернення вугілля кам`яного ГЖП (0-100) виробник АТ «ДТЕК» «Добропільська ЦЗФ» (посвідчення якості №1680), відвантаженого на адресу Зміївської ТЕС Публічного акціонерного товариства «Центренерго» по залізничній накладній №49002025, у залізничному вагоні №61603072 у кількості 70,0 тонн.

На підставі вказаного листа Зміївською ТЕС Публічного акціонерного товариства «Центренерго» було повернуто вагон №61603072 (квитанції про приймання вантажу № 43158906) в адресу постачальника.

Як вказує позивач, згідно розрахунку вартості робіт від 29.11.2023 витрати по первинному прийманню 1 партії вагонів склали 4 994,83 грн (крім цього ПДВ - 998,97 грн, разом - 5 993,80 грн), вартість хімічного аналізу 1 проби склала 695,26 грн (крім цього ПДВ - 139,05 грн, разом - 834,31 грн), що підтверджується калькуляцією вартості хімічного аналізу однієї проби вугілля в хімічному цеху від 03.07.2023.

Позивач вказував, що, загалом, витрати Публічного акціонерного товариства «Центренерго» за повернення вагону з вугіллям, якісні показники якого перевищують гранично допустимий рівень, склали5 690,09 грн (крім цього ПДВ - 1138,02 грн), що разом становить 6 828,11 грн, які мають бути відшкодовані за рахунок відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.04.2024 відкрито провадження у справі; постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників судового процесу.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач вказував на те, що позивач безпідставно відніс власні адміністративні витрати до складу витрат покупця.

У відповіді на відзив позивач не погодився з доводами відповідача та вказав, що у листі №0788/04 від 27.11.2023 постачальник гарантував оплату користування вагонами, маневрових робіт та інших витрат, пов`язаних із поверненням вагону, що, на думку заявника, є гарантією у розумінні ст. 546 Цивільного кодексу України.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.06.2024 у справі № 910/3970/24 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції встановив, що в межах договору №111/11 від 02.11.2022 на адресу вантажоотримувача Зміївської ТЕС Публічного акціонерного товариства «Центренерго» у листопаді 2023 надійшов 1 вагон з вугіллям марки «ГЖП (0-100)» від відправника Державного підприємства «Добропіллявугілля-видобуток», що підтверджується залізничною накладною №49002025 (вагон №61603072).

За результатами спільного випробування вугілля сторонами було складено акт №953 від 26.11.2023. В акті вказано про здійснення забору 3 примірників лабораторної проби, один з яких за згодою сторін було направлено в паливну лабораторію Зміївської ТЕС. Жодних відомостей щодо відхилення показників якості вугілля від умов договору вказаний акт не містить.

Згідно з даними хімічної лабораторії Зміївської ТЕС Публічного акціонерного товариства «Центренерго», при вхідному контролі встановлені відхелення показників якості вугілля (проба №953 від 26.11.2023р.) від показників, що визначені умовами договору.

Також місцевий господарський суд встановив, що умовами означеного договору чітко визначено алгоритм дій контрагентів у разі поставки товару - вугілля з показниками, які мають відхилення від показників, які визначено у п. 5.1 договору.

Крім того п. 9.6 Договору сторони визначили, що вартість доставки неприйнятого покупцем вугілля до залізничної станції призначення та в зворотному напрямку оплачує постачальник без відшкодування зі сторони покупця.

Згідно п. 9.7 Договору №111/11 від 02.11.2022 постачальник повністю відшкодовує покупцю:

- вартість доставки неприйнятого покупцем вугілля до залізничної станції призначення та в зворотному напрямку у випадку самостійної оплати покупцем вартості доставки перевізнику;

- всі збитки, витрати покупця, пов`язані з надходженням та поверненням вагонів з неприйнятим вугіллям, а саме: оплата за користування вагонами, їх подачу - прибирання, маневрові роботи;

- всі збитки, витрати покупця, пов`язані з оплатою перевізнику коштів за нерівномірне завантаження вантажовідправником вагону вугіллям (нерівномірне завантаження візків), завантаження вантажовідправником вагону понад його вантажопідйомність, недовантаження вантажу або іншого порушення Технічних умов навантаження і кріплення вантажів, затримку вагонів на станції призначення чи на підходах до неї з причин, що не залежать від постачальника а саме: штрафи, пеню; плату за перевантаження надлишку вугілля в окремий вагон; плату перевезення надлишку вугілля в окремому вагоні; плату за користування вагонами; плату за зберігання вантажу; плату за маневрові роботи та зважування; плату за надсилання телеграм; плату за роботу МЧ; та інші;

- всі збитки, витрати Покупця, пов`язані та понесені у зв`язку з: прийманням і вивантаженням змерзлого вугілля, в т.ч. на підставі складених залізничними станціями актів загальної форми та/або комерційних актів, складених вантажоодержувачем за участю представника перевізника актів загальної форми відповідно до п.13 Правил перевезення вантажів, які змерзаються, затверджених Наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000; списанням залізничною станцією призначення з Покупця нарахованої суми за виконання робіт, надання додаткових послуг під час перевезення вантажу та/або на станції призначення та/або на підходах до неї; завантаженням вугілля у несправний вагон, яке виявлене перевізником; втратою, пошкодженням вузлів та деталей вагону у процесі здійснення Постачальником вантажно-розвантажувальних робіт під час виконання договору.

Суд першої інстанції встановив, що позивачем не доведено обставин понесення ним витрат по первинному прийманню партії вугілля (роботи по обробці, обслуговуванню вагонів, маневрові залізничні роботи), вартості хімічного аналізу проби вугілля.

Місцевий господарський суд критично поставився до наданих позивачем розрахунків понесених ним витрат по обробці, обслуговуванню вагонів, здійснення маневрових залізничних робіт, вартості хімічного аналізу однієї проби вугілля в хімічному цеху, вказавши, що такі розрахунки здійснені позивачем в односторонньому порядку.

Крім того суд першої інстанції послався на умови укладеного між сторонами договору, згідно п. 2.1 якого поставка вугілля по договору здійснюється залізничним транспортом на умовах DDP (залізнична станція призначення) згідно з Інкотермс 2010. За умовами договору доставку вугілля до залізничної станції призначення по території України здійснює AT «Укрзалізниця» (перевізник) або приватний оператор залізничного рухомого складу (експедитор) в відкритих технічно справних, очищених від залишків попередніх вантажів, залізничних вантажних напіввагонах (вагони). Проте, виснував суд, позивач не надав суду жодних доказів понесення витрат на повернення вантажу відповідачу залізничним транспортом, зокрема, актів загальної форми, рахунків, які були б складені Aкціонерним товариством «Укрзалізниця».

Короткий зміст вимог апеляційних скарг та узагальнення їх доводів

Не погоджуючись із прийнятим місцевим господарським судом рішенням, Публічне акціонерне товариство «Центренерго» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою від 19.06.2024, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2024 по справі № 910/3970/24 та ухвалити нове рішення, яким стягнути з Державного підприємства «Укрвугілля» на користь Публічного акціонерного товариства «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції витрати пов`язані з надходженням та поверненням вагону неприйнятим вугіллям 6 828,11 грн.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, безпідставним та таким, що було ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального і порушенням норм процесуального права.

За доводами скаржника, укладаючи Договір №111/11 від 02.11.2022,сторони узгодили, що покупцю будуть відшкодовані, як збитки, так і витрати, які він понесе в зв`язку з користуванням вагонами, їх подачею - прибиранням та маневровими роботами.

Скаржник наголошував на тому, що маневрові роботи виконувалися Зміївською ТЕС своїми під`їзними коліями та власним тепловозом. Відтак вартість витрат, ніхто інший, окрім позивача, не міг порахувати. Умовами Договору не передбачений документ або розрахунок, який повинен був складений покупцем, щодо підтвердження витрат пов`язаних з надходженням та поверненням вагонів з неприйнятим вугіллям, а саме: оплата за користування вагонами, їх подачу - прибирання, маневрові роботи.

Також скаржник вказував на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги лист відповідача № 0788/04 від 27.11.2023. Саме даним листом ДП «Укрвугілля» звернулося з проханням до Зміївської ТЕС ПАТ «Центренерго» повернути вугілля кам`яне ГЖП (0-100) (виробник АТ «ДТЕК» «Добропільська ЦЗФ» посвідчення якості №1680), відвантажене на адресу Зміївської ТЕС ПАТ «Центренерго» по залізничній накладній №49002025, у залізничному вагоні №61603072 у кількості 70,0 тонн.

Також судом було не взято до уваги, що даним листом ДП «УКРВУГІЛЛЯ» гарантувало оплату за користування вагонами, здійснення маневрових робіт та інших витрат, пов`язаних із поверненням вагону.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.07.2024 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/3970/24 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Центренерго» на рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2024. Постановлено розгляд апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Центренерго» на рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2024 у справі № 910/3970/24 здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив суд відмовити позивачу у задоволенні апеляційної скарги, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, відповідач вказував про те, що позивач не надав належних та допустимих доказів здійснення самих маневрових робіт із вагоном № 61603072, а також не довів належним доказом вартості понесених витрат, пов`язаних із маневровими роботами.

Утім, пунктом 6.5. Договору передбачено, що вартість доставки вугілля вважається транспортно-заготівельними витратами покупця. Послуги, зокрема, з подачі/прибирання вагонів та маневрових робіт, надані з боку АТ «Укрзалізниця» або Експедитором.

Відтак, на переконання відповідача, до витрат, передбачених п. 9.7. Договору не відносяться витрати на маневрові роботи по території позивача і здійснені ним самостійно, оскільки це є загальновиробничими витратами, без яких позивач не міг би здійснити приймання вантажу.

Відповідач наголошував на тому, що дійсно гарантував оплату за користування вагонами, та зокрема: «інші витрати, пов`язані із поверненням зазначеного вагону», однак така гарантія стосувалася того обсягу збитків та витрат, який визначений умовами спірного Договору. І до цих витрат не відносяться витрати на маневрові роботи по території позивача, здійснені ним самостійно, оскільки це є загальновиробничими витратами, без яких позивач не міг би здійснювати приймання вантажу.

За доводами відповідача з доданих до позовної заяви документів не можливо встановити правильність зроблених позивачем розрахунків; позивач необґрунтовано відносить свої загальновиробничі та адміністративні витрати до збитків або витрат покупця, пов`язаних з оплатою вартості з користування вагоном із неприйнятим вугіллям, його подачу - прибирання, маневровими роботами; позивач не надав суду доказів, які б дали можливість достеменно встановити розмір витрат (збитків) позивача, пов`язаних із повернення відповідачу.

Щодо направленої позивачем вимоги від 26.02.2024 № 25/346-1124, то відповідач звертав увагу суду на ту обставину, що вказана вимога не була отримана відповідачем, що підтверджується відомостями, які містяться на сайті АТ «Укрпошти» за трек-номером № 360, відтак позивач не виконав вимоги п. 9.8 Договору.

Також відповідач вказував, що апелянтом в апеляційній скарзі не зазначено, які саме норми матеріального права застосовані судом неправильно.

Обставини справи, встановлені судом першої та апеляційної інстанцій у даній справі

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до частини першої ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, що кореспондується із положеннями ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (частина друга ст. 509 ЦК України).

Зі змісту частини першої ст. 11 ЦК України вбачається, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини другої ст. 11 ЦК України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Аналогічні положення містяться у ст. 174 ГК України.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 02.11.2022 між Публічним акціонерним товариством «Центренерго» (покупець) та Державним підприємством «Укрвугілля» (постачальник) було укладено договір поставки вугілля №111/11, згідно п. 1.1 якого постачальник поставить (передасть) у власність покупця, а покупець прийме і оплатить вугільну продукцію на зазначених у договорі умовах.

На виконання умов договору №111/11 від 02.11.2022 на адресу вантажоотримувача Зміївської ТЕС Публічного акціонерного товариства «Центренерго» у листопаді 2023 надійшов 1 вагон з вугіллям марки «ГЖП (0-100)» від відправника Державного підприємства «Добропіллявугілля-видобуток», що підтверджується залізничною накладною № 49002025 (вагон № 61603072).

Відповідно до частин 1, 2, 4 ст. 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

За результатами спільного випробування вугілля сторонами було складено акт № 953 від 26.11.2023. Згідно Акту спільного випробування вугілля № 953 шляховим пробовідбірником від 26.11.2023, який складено представником постачальника/вантажовідправника вугілля ДП «Допропіллявугілля-видобуток» та представника ПАТ «Центренерго Зміївської ТЕС, ними відповідно до ДСТУ 7493:2013 та ДСТУ 4096-2002 здійснювалося спільне випробування вугілля марки ГЖП (0-100) в кількості 70 тонн, що надійшло з ДП «Добропіллявугілля-видобуток» на Зміївську ТЕС в залізничних вагонах № 67603072 за № накладної 49002025, вага за док. - 70 т.

В акті зазначено, що всі 3 примірника лабораторної проби № 953 опломбовані пломбами Зміївської ТЕС та АПТ/288, В0024744. За угодою сторін один екземпляр лабораторної проби № 953 направлений в паливну лабораторію Зміївської ТЕС, другий передано представникові згідно договору № 111/11, а третій (арбітражний) зберігається відповідно до вимог п. 5.11 ДСТУ 7493:2013 в спеціальному приміщені.

Випробування проведені згідно з ГОСТами 11022-95, 11014-81 і 6382-91 (ІСО 562-81) в паливній лабораторії Зміївської ТЕС.

Згідно з даними хімічної лабораторії Зміївської ТЕС Публічного акціонерного товариства «Центренерго» при вхідному контролі встановлені відхилення показників якості вугілля (проба №953 від 26.11.2023) від показників, що визначені умовами договору.

Позивач 27.11.2023 направив на адресу відповідача лист № 20/5820 від 27.11.2023 з зазначенням, що показник Wrt виходить за межі допустимого діапазону встановленого п. 5.1 договору.

У відповідь на лист позивача № 20/5820 від 27.11.2023, відповідач листом № 0788/04 від 27.11.2023 вказав про необхідність повернення вугілля кам`яного ГЖП (0-100) (виробник АТ «ДТЕК» «Добропільська ЦЗФ» посвідчення якості №1680), відвантаженого на адресу Зміївської ТЕС Публічного акціонерного товариства «Центренерго» по залізничній накладній №49002025, у залізничному вагоні №61603072 у кількості 70,0 тонн.

Також у вказаному листі ДП «Укрвугілля» зазначило, що гарантує оплату за користування вагонами, маневрові роботи та інші витрати пов`язані із поверненням зазначеного вагона.

На підставі вказаного листа Зміївською ТЕС Публічного акціонерного товариства «Центренерго» було повернуто вагон № 61603072, що підтверджується залізничною накладною №43158906.

Позивач вказував про понесення ним витрат за повернення вагону з вугіллям, якісні показники якого не відповідають договору, а саме:

- витрати по первинному прийманню 1 партії вагонів склали 4 994,83 грн (крім цього ПДВ - 998,97 грн, разом - 5 993,80 грн);

- вартість хімічного аналізу 1 проби складає 695,26 грн (крім цього ПДВ - 139,05 грн, разом - 834,31 грн).

Пунктом 6.5. Договору передбачено, що вартість доставки вугілля вважається транспортно-заготівельними витратами покупця. Послуги, зокрема, з подачі/прибирання вагонів та маневрових робіт, надані з боку АТ «Укрзалізниця» або Експедитором.

Згідно з п. 9.7 договору №111/11 від 02.11.2022 постачальник повністю відшкодовує покупцю:

- вартість доставки неприйнятого покупцем вугілля до залізничної станції призначення та в зворотному напрямку у випадку самостійної оплати покупцем вартості доставки перевізнику;

- всі збитки, витрати покупця, пов`язані з надходженням та поверненням вагонів з неприйнятим вугіллям, а саме: оплата за користування вагонами, їх подачу - прибирання, маневрові роботи;

- всі збитки, витрати покупця, пов`язані з оплатою перевізнику коштів за нерівномірне завантаження вантажовідправником вагону вугіллям (нерівномірне завантаження візків), завантаження вантажовідправником вагону понад його вантажопідйомність, недовантаження вантажу або іншого порушення Технічних умов навантаження і кріплення вантажів, затримку вагонів на станції призначення чи на підходах до неї з причин, що не залежать від постачальника, а саме: штрафи, пеню; плату за перевантаження надлишку вугілля в окремий вагон; плату перевезення надлишку вугілля в окремому вагоні; плату за користування вагонами; плату за зберігання вантажу; плату за маневрові роботи та зважування; плату за надсилання телеграм; плату за роботу МЧ; та інші;

- всі збитки, витрати покупця, пов`язані та понесені у зв`язку з: прийманням і вивантаженням змерзлого вугілля, в т.ч. на підставі складених залізничними станціями актів загальної форми та/або комерційних актів, складених вантажоодержувачем за участю представника перевізника актів загальної форми відповідно до п.13 Правил перевезення вантажів, які змерзаються, затверджених Наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000; списанням залізничною станцією призначення з Покупця нарахованої суми за виконання робіт, надання додаткових послуг під час перевезення вантажу та/або на станції призначення та/або на підходах до неї; завантаженням вугілля у несправний вагон, яке виявлене перевізником; втратою, пошкодженням вузлів та деталей вагону у процесі здійснення Постачальником вантажно-розвантажувальних робіт під час виконання договору.

На підтвердження понесених збитків позивач долучив до матеріалів справи розрахунок вартості робіт від 29.11.2023, згідно якого вартість робіт (робіт по обробці, обслуговуванню вагонів, маневрові з.д.роботи) по первинному прийманню вугільного палива в партії вагонів по кількості та якості на п/коліях Зміївської ТЕС по прибуттю складає 5 993,80 грн з урахуванням ПДВ; довідку про знаходження на балансі Зміївської ТЕС такого обладнання: колія № 3, колія №4, колія №6, тепловоз ТЕМ 2У; калькуляція вартості хімічного аналізу однієї проби вугілля в хімічна цеху, згідно якої вартість однієї проби вугілля складає 834,31 грн.

Колегія суддів вважає, що позивачем було доведено суду обставин понесення витрат на по первинному прийманню партії вугілля та вартості хімічного аналізу проби вугілля, у зв`язку з чим позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Центренерго» необхідно задовольнити в повному обсязі.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на встановлене, при прийнятті оскаржуваного рішення суд першої інстанції невірно встановив обставини справи, що призвело до хибних висновків і прийняття незаконного рішення, тож колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржене апелянтом рішення господарського суду у даній справі -скасуванню,з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

Судові витрати

В силу статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Центренерго» на рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2024 у справі № 910/3970/24 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2024 у справі № 910/3970/24 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Центренерго» задовольнити повністю.

4. Стягнути з Державного підприємства «Укрвугілля» (01001, м. Київ, вул. Трьохсвятительська, буд. 11, офіс 19; ідентифікаційний код 43474633)

на користь Публічного акціонерного товариства «Центренерго» (08711, Київська обл., смт Козин, вул. Рудиківська, буд.49; ідентифікаційний код 22927045) в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції (63460, Харківська обл., смт Слобожанське, Балаклійське шосе, 2; ідентифікаційний код 05471247)

6 828,11 грн (шість тисяч вісімсот двадцять вісім гривень одинадцять копійок) витрат,

3 028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень нуль копійок) судового збору за подання позовної заяви.

5. Стягнути з Державного підприємства «Укрвугілля» (01001, м. Київ, вул. Трьохсвятительська, буд. 11, офіс 19; ідентифікаційний код 43474633)

на користь Публічного акціонерного товариства «Центренерго» (08711, Київська обл., смт Козин, вул. Рудиківська, буд.49; ідентифікаційний код 22927045) в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції (63460, Харківська обл., смт Слобожанське, Балаклійське шосе, 2; ідентифікаційний код 05471247)

4 542,00 грн (чотири тисячі п`ятсот сорок дві гривні нуль копійок) судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Доручити місцевому господарському суду видати наказ.

6. Матеріали справи № 910/3970/24 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови складено 02.09.2024.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді М.А. Руденко

Є.Ю. Пономаренко