номер провадження справи 14/39/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20.08.2024 Справа № 908/1778/24

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Сушко Лариса Миколаївна, розглянувши заяву Приватного підприємства Максфорт, 69035, м. Запоріжжя, вул. Гончаренка Михайла, 13 А, прим. 3, про ухвалення додаткового рішення про здійснення розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №908/1778/24

за заявою кредитора ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

до боржника Приватного підприємства Максфорт, 69035, м. Запоріжжя, вул. Гончаренка Михайла, 13 А, прим. 3,

За участю представників сторін: від Приватного підприємства Максфорт Гришко І.І. посв.№ЗП001324 від 29.06.2017.

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Запорізької області з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Приватного підприємства Максфорт.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 28.06.2024. заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, призначено підготовче засідання суду на 11.07.2024. о/об 11-20.

09.07.2024 до суду надійшла заява представника Приватного підприємства Максфорт Гришко І.І. про відвід судді Сушко Л.М. у справі № 908/1778/24.

Ухвалою суду від 10.07.2024. у задоволенні заяви представника Приватного підприємства Максфорт Гришко І.І. про відвід судді Сушко Л.М. у справі № 908/1778/24 відмовлено.

Ухвалою суду від 11.07.2024. підготовче засідання суду у справі №908/1778/24 відкладено на 25.07.2024. о/об 11-00.

Ухвалою суду від 25.07.2024. підготовче засідання суду у справі №908/1778/24 відкладено на 01.08.2024. о/об 10-00. Запропоновано кредитору надати заперечення на відзив Боржника на заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство Приватного підприємства Максфорт.

29.07.2024 до суду надійшла заява представника Приватного підприємства Максфорт Гришко І.І. про відвід судді Сушко Л.М. у справі № 908/1778/24.

Ухвалою суду від 30.07.2024. визнано заяву представника Приватного підприємства Максфорт Гришко І.І. про відвід судді Сушко Л.М. у справі № 908/1778/24 необґрунтованою. Передати справу для вирішення питання про відвід судді Сушко Л.М. у даній справі, в порядку, встановленому ст. ст. 32, 39 ГПК України.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.07.2024 розгляд заяви представника ПП «Максфорт» Гришко І.І. про відвід судді Сушко Л.М. у справі № 908/1778/24 призначено судді Юлдашеву О.О.

Ухвалою суду від 01.08.2024. у задоволенні заяви представника боржника Приватного підприємства Максфорт Гришко І.І. про відвід судді Сушко Л.М. у справі № 908/1778/24 відмовлено.

01.08.2024 до Господарського суду Запорізької області надійшла заява ОСОБА_1 про відкликання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Ухвалою суду від 01.08.2024. заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі №908/1778/24 про банкрутство Приватного підприємства Максфорт, 69035, м. Запоріжжя, вул. Гончаренка Михайла, 13 А, прим. 3, - залишено без розгляду.

07.08.2024. до господарського суду Запорізької області від представника Приватного підприємства Максфорт надійшла заява в якій він просить суд ухвалити додаткове судове рішення у справі №908/1778/24, яким здійснити розподіл судових витрат на професійну правову допомогу, понесених Боржником у розмірі 50 000,00 грн.

Ухвалою суду від 14.08.2024. прийнято заяву Приватного підприємства Максфорт, 69035, м. Запоріжжя, вул. Гончаренка Михайла, 13 А, прим. 3, про ухвалення додаткового рішення про здійснення розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №908/1778/24 до розгляду. Призначено судове засідання на 20.08.2024. о/об 09-45. Запропоновано кредитору надати нормативно-обгрунтований відзив на заяву.

Представник ОСОБА_1 у строк, встановлений ухвалою суду від 14.08.2024., правом на подання письмових пояснень чи заперечень на заяву про розподіл судових витрат не скористався, у судове засідання не з`явився.

Розглянувши заяву Приватного підприємства Максфорт про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/1778/24, суд зазначає наступне:

За положеннями частини 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом частини 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі та у тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат та пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

В силу приписів частини 1 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Порядок розподілу судових витрат за результатами вирішення спору врегульовано положеннями ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Разом з тим, у ст. 130 Господарського процесуального кодексу України встановлені спеціальні правила, які стосуються окремих випадків розподілу судових витрат, зокрема, залишення позову без розгляду.

Відповідно до частини 5 статті 130 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно з ч. 6 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини восьмої статті 129 цього Кодексу.

Сукупний аналіз норм процесуального кодексу, якими врегульовано питання розподілу судових витрат, статей 129 - 130 ГПК України дає підстави для висновку, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду суд зобов`язаний виходити з положень частини 5 статті 130 ГПК України, оскільки вказана норма є спеціальною (така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 18.06.2019 у справі № 922/3787/17, від 09.07.2019 у справі № 922/592/17).

У разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Отже, відповідач повинен обґрунтовано заявити про наявність витрат, які виникли у зв`язку з поданням позову до нього і у подальшому з закриттям провадження у справі.

Тобто, стягнення з позивача компенсації понесених відповідачем витрат, зокрема витрат на правничу допомогу, у разі залишення позову без розгляду, можливе лише у випадку встановлення необґрунтованості дій позивача.

Водночас ГПК України не містить норм, які б встановлювали критерії визначення необґрунтованості дій позивача, однак відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 16.02.2021 у справі № 905/121/19, від 13.05.2021 у справі № 910/16777/20, від 15.09.2021 у справі № 902/136/21, від 18.01.2022 у справі № 922/2017/17, від 14.03.2023 у справі № 911/1201/22, очевидно, що під такими діями можна розуміти таку реалізацію позивачем своїх процесуальних прав, внаслідок якої виникають підстави для закриття провадження або залишення позову без розгляду. Тобто, частина п`ята статті 130 ГПК України не встановлює конкретні критерії для оцінки дій позивача на предмет обґрунтованості/необґрунтованості, а тому такі встановлюються судом у кожній справі відповідно до встановлених обставин.

Обов`язком сторін у господарському процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, відповідно до приписів частини 5 статті 130 ГПК України для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу необхідно довести, а суду - встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони полягали, зокрема, але не виключно: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - порушення прав та інтересів відповідача, тощо (аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18.06.2019 у справі № 922/3787/17, від 09.07.2019 у справі № 922/592/17, від 24.03.2021 у справі № 922/2157/20, від 21.01.2020 у справі № 922/3422/18, від 26.04.2021 у справі № 910/12099/17, від 19.04.2021 у справі № 924/804/20).

Водночас, суд зазначає, що не можна виходити лише з буквального розуміння терміну необґрунтовані, тобто такі, для яких не має достатньо фактів чи доказів. Необґрунтованими можуть бути визнані такі дії, які свідомо спрямовані на перешкоджання нормальному перебігу судового провадження та явно свідчать про зловживання правами.

Для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу необхідно довести, а суду - встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені у ході розгляду справи, та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно, пред`явивши позов; чи систематично протидіяв правильному вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

При цьому відповідач повинен обґрунтовано заявити про наявність витрат, які виникли у зв`язку із поданням позову до нього і залишенням його у подальшому без розгляду, а також довести, які саме необґрунтовані дії позивача були здійснені під час розгляду справи та в чому вони полягали.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Дослідивши заяву Приватного підприємства Максфорт про здійснення розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, судом встановлено, що заявник не зазначає, в чому саме полягає необґрунтованість дій заявника, а подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство не може бути розцінене судом як таке, що свідчить про необґрунтованість дій заявника, оскільки останній має право на звернення до суду та реалізував таке право на свій розсуд, як і має право на подання заяви про залишення такої заяви без розгляду та не позбавлений, в такому випадку, права повторно звернутись з цією ж заявою до суду.

Жодних доказів, які вказували на необґрунтованість дій ОСОБА_1 заявником не надано.

У даному випадку суд не вбачає підстав для висновку про необґрунтованість дій заявника та стягнення з нього компенсації понесених боржником витрат, зокрема витрат на правничу допомогу, у зв`язку з залишення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство без розгляду.

Таким чином, зважаючи, що заявником не доведено необґрунтованих/недобросовісних дій ОСОБА_1 , відсутні підстави для покладення на нього судових витрат відповідно до норм ст. 130 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Приватного підприємства Максфорт, 69035, м. Запоріжжя, вул. Гончаренка Михайла, 13 А, прим. 3, про ухвалення додаткового рішення про здійснення розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №908/1778/24.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 123, 126, 130, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Приватного підприємства Максфорт, 69035, м. Запоріжжя, вул. Гончаренка Михайла, 13 А, прим. 3, про ухвалення додаткового рішення про здійснення розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №908/1778/24 відмовити.

Ухвала господарського суду набирає законної сили негайно після її оголошення, відповідно до ч.1 ст.235 ГПК України. Повний текст ухвали буде складено протягом 5-ти днів з дня оголошення вступної та резолютивної частин ухвали.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня її проголошення за правилами, визначеними ст. ст. 256-259 ГПК України.

Повний текст ухвали, відповідно до ст. 233 ГПК України, складено 22.08.2024.

Суддя Л.М. Сушко