номер провадження справи 33/119/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.08.2024 Справа № 908/1639/24

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Мірошниченка М.В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін матеріали справи № 908/1639/24

за позовом Концерну «Міські теплові мережі» (69091, м. Запоріжжя, вул. Героїв полку «Азов», буд. 137, ідентифікаційний код 32121458)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІРА-Т» (69037, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 45-б, ідентифікаційний код 32121458)

про стягнення 44 215,84 грн.

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області звернувся Концерн «Міські теплові мережі» з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІРА» заборгованості в сумі 44215,84 грн. за послуги постачання теплової енергії, які надавались відповідачу у нежитлове приміщення АДРЕСА_1 за період з 01.11.2021 по 31.03.2024 на підставі типового індивідуального договору №72209351 про надання послуги з постачання теплової енергії, укладеного сторонами 01.11.2021.

Позов заявлено на підставі ст. ст. 322, 525, 526, 530, 625, 629 Цивільного кодексу України, ст.ст. 7, 13, 14, 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 8 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», п. п. 8, 9, 34 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830, Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 №315.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.06.2024 позовну заяву передано на розгляд судді Мірошниченку М.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 10.06.2024 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивачу та представнику позивача, яким подано позов, доставлено копію даної ухвали до їх електронних кабінетів 10.06.2024 о 21:19 год., що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

19.06.2024 від позивача надійшла заява про усунення недоліків з доказами на виконання вимог суду.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 24.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №908/1639/24, присвоєно справі номер провадження 33/119/24. Ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання. Встановлено відповідачу строк для надання відзиву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі; для надання заперечень на відповідь на відзив - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив. Встановлено позивачу строк для надання суду відповіді на відзив - протягом 5 днів з дня отримання відзиву на позов. Повідомлено сторін, що додаткові письмові докази, клопотання, заяви, пояснення необхідно подати у строк до 24.07.2024.

Копію ухвали доставлено до електронних кабінетів позивача та представника позивача 24.06.2024, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

Відповідачу надіслано копію ухвали суду на його електронну адресу 25.06.2024. Також відповідачу було направлено копію ухвали суду засобами поштового зв`язку. Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення відповідач отримав копію ухвали суду 16.07.2024.

Таким чином, сторони належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Відповідач не надав відзиву на позов.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Суд дійшов висновку, що наявних у справі доказів достатньо для вирішення спору по суті.

Розгляд справи здійснювався без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. У зв`язку з цим відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІРА-Т» (відповідач) є власником 1/10 частини нежитлового приміщення АДРЕСА_1 , право власності набуто на підставі рішення Виконавчого комітету Запорізької міської ради, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №332459181 від 16.05.2023 та свідоцтвом про право власності серії НОМЕР_1 від 22.08.2008, виданим Виконавчим комітетом Запорізької міської ради.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом господарської діяльності Концерну «Міські теплові мережі» (позивача) є постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря.

Згідно з ч. 7 ст. 14 Закону України від 09.11.2017 № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» до дати обрання співвласниками багатоквартирного будинку однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою цієї статті, та/або досягнення згоди з виконавцем про розмір плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної комунальної послуги, між виконавцем відповідної комунальної послуги та кожним співвласником укладається публічний договір приєднання відповідно до вимог частини п`ятої статті 13 цього Закону.

Частиною 5 статті 13 даного Закону встановлено, що в разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги.

02.10.2021 Концерн «Міські теплові мережі» оприлюднив на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та на власному офіційному веб-сайті індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що є публічним договором приєднання.

Пунктом 4 даного договору встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги.

Враховуючи знаходження нежитлового приміщення відповідача в багатоквартирному будинку та відсутність документів на підтвердження відключення від мережі опалення - вказане приміщення є опалювальним.

За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідач акцептував договір з позивачем шляхом споживання послуги з постачання теплової енергії, тому відповідно до ч. 5 ст. 13, ч.7 ст. 14 Закону України від 09.11.2017 №2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» між сторонами укладений публічний типовий індивідуальний договір №71203851 про надання послуги з постачання теплової енергії на дане приміщення з 01.11.2021.

Згідно з п. 5 договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».

Згідно з рішеннями Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 23.10.2021 №382 «Про початок опалювального періоду 2021 2022 років у м. Запоріжжя» та від 29.03.2022 №126 «Про закінчення опалювального періоду 2021 2022 років у м. Запоріжжя» опалювальний сезон 2021 2022 років у м. Запоріжжя тривав з 01.11.2021 по 31.03.2022.

Відповідно до рішень Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 31.10.2022 №410 «Про початок опалювального періоду 2022 2023 років у м. Запоріжжя», від 27.03.2023 №186 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 24.03.2023 №184 «Про закінчення опалювального періоду 2022-2023 років у м.Запоріжжя» опалювальний період 2022 2023 років у м. Запоріжжя тривав з 25.11.2022 по 31.03.2023.

Згідно з рішеннями Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 09.11.2023 №665 «Про початок опалювального періоду 2023 2024 років у місті Запоріжжя» та від 27.03.2024 №87 «Про закінчення опалювального періоду 2023 2024 років у місті Запоріжжя» опалювальний період 2023 2024 у м. Запоріжжя тривав з 25.11.2023 по 15.04.2024.

Позивач у позовній заяві повідомив, що житловий будинок АДРЕСА_2 оснащений приладом комерційного обліку теплової енергії та надав архів показів приладу опалення, акт огляду вузла обліку абонентського вводу від 01.12.2008, акти зняття показань приладів обліку від 30.11.2021, 31.03.2022, 30.11.2022, 31.03.2023, 31.03.2024, акт обстеження теплового вузла та зняття показань комерційного/розподільчого приладу обліку теплової енергії від 31.10.2023, свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 02/62-10-23/177 від 24.01.2024, довідку про проведення поточного ремонту від 25.01.2024, акт прийняття на абонентський облік вузла комерційного обліку/вузла розподільного обліку/приладу-розподілювача теплової енергії від 12.02.2024, акт обстеження житлового будинку від 25.04.2024, акт обстеження системи теплоспоживання та ГВП від 17.06.2024, акт приймання до експлуатації приладу обліку теплової енергії.

Відповідно до п. 11 договору обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 р. № 315 (далі Методика розподілу).

Позивач нарахував відповідачу вартість послуг з постачання теплової енергії до приміщення відповідача за період з листопада 2021 року по березень 2024 року на загальну суму 44215,84 грн. та сформував рахунки на оплату:

- за листопад 2021 року на суму 3397,60 грн.;

- за грудень 2021 року на суму 2801,88 грн.;

- за січень 2022 року на суму 4044,41 грн.;

- за лютий 2022 року на суму 1701,28 грн.;

- за березень 2022 року на суму 5389,16 грн.;

- за квітень 2022 року на суму 259,06 грн.;

- за травень 2022 року на суму 259,06 грн.;

- за червень 2022 року на суму 259,06 грн.;

- за липень 2022 року на суму 259,06 грн.;

- за серпень 2022 року на суму 259,06 грн.;

- за вересень 2022 року на суму 259,49 грн.;

- за жовтень 2022 року на суму 264,62 грн.;

- за листопад 2022 року на суму 1733,62 грн.;

- за грудень 2022 року на суму 3199,60 грн.;

- за січень 2023 року на суму 3712,33 грн.;

- за лютий 2023 року на суму 3520,31 грн.;

- за березень 2023 року на суму 2294,52 грн.;

- за квітень 2023 року на суму 265,06 грн.;

- за травень 2023 року на суму 265,06 грн.;

- за червень 2023 року на суму 265,06 грн.;

- за липень 2023 року на суму 265,06 грн.;

- за серпень 2023 року на суму 307,31 грн.;

- за вересень 2023 року на суму 301,44 грн.;

- за жовтень 2023 року на суму 246,95 грн.;

- за листопад 2023 року на суму 2395,33 грн. (від`ємне значення, перерахунок);

- за грудень 2023 року на суму 2956,49 грн.;

- за січень 2024 року на суму 3699,02 грн.;

- за лютий 2024 року на суму 2331,38 грн.;

- за березень 2024 року на суму 2094,22 грн.

Згідно з поясненнями позивача перерахунок за листопад 2023 року був виконаний у зв`язку із зміною площ споживачів будинку за адресою: АДРЕСА_2 , що призвело до необхідності перерозподілу теплової енергії в будинку (умовно-змінна частина) за період з листопада 2021 року по березень 2023 року, також був здійснений перерахунок умовно-постійної частини. Із зазначених підстав відповідачу було здійснено перерахунок умовно-змінної частини на суму 2575,59 грн. без ПДВ та здійснено перерахунок умовно-постійної частини на суму 516,54 грн. без ПДВ.

У рахунках на оплату спожитої послуги та на сайті Концерну «МТМ», у відповідності до вимог законодавства, міститься інформація щодо встановлених приладів комерційного обліку, за якими відбуваються нарахування, опалювальної площі будинку та приміщення відповідача. Крім того, у рахунках міститься інформація щодо спожитої будинком теплової енергії.

Рахунки за листопад 2021 року березень 2024 року були надіслані відповідачу рекомендованим листом 24.04.2024 на адресу опалювального приміщення.

Оскільки відповідач не оплатив суму 44215,84 грн. вартості послуг постачання теплової енергії за період з 01.11.2021 по 31.03.2024, позивач звернувся до господарського суду з позовом у даній справі про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 44215,84 грн.

Спірні правовідносини сторін є господарськими та регулюються типовим індивідуальним договором №72209351, який укладено сторонами 01.11.2021.

За приписами ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містить ст. 193 Господарського кодексу України.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У п. 32 договору визначено, що розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць.

За умовами п. 34 договору споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Згідно з пп. 3 п. 41 договору споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором.

Відповідно до ч. 6 ст. 25 Закону України від 02.06.2005 №2633-IV «Про теплопостачання» у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

За приписами ч. 3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч. 3 ст. 74 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Позивачем надані докази в підтвердження надання відповідачу послуги з постачання теплової енергії в період з 01.11.2021 по 31.03.2024 на суму 44215,84 грн., надсилання відповідачу 24.04.2024 рахунків на оплату за цей період. Відповідач не надав доказів оплати заборгованості за спірний період або обґрунтованих заперечень проти позову.

Враховуючи зазначене, суд визнав обґрунтованими та задовольнив позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу в розмірі 44215,84 грн.

Відповідно до пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» визначено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2024 року в розмірі 3028,00 грн.

Позовна заява про стягнення 44215,84 грн. надійшла через систему «Електронний суд».

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином, судовий збір за розгляд позовної заяви в даній справі про стягнення 186025,43 грн. складає 2422,40 грн. (3028,00 грн. х 0,8).

За розгляд позовної заяви позивач сплатив судовий збір платіжною інструкцією №4589 від 16.04.2024 на суму 2422,40 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України витрати і сплати судового збору за розгляд позовної заяви в сумі 2422,40 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІРА-Т» (69037, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 45-б, ідентифікаційний код 32121458) на користь Концерну «Міські теплові мережі» (69091, м. Запоріжжя, вул. Героїв полку «Азов», буд. 137, ідентифікаційний код 32121458) основний борг у розмірі 44215,84 грн. (сорок чотири тисячі двісті п`ятнадцять грн. 84 коп.) на розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 у Філії АТ «Укрексімбанк» у м. Києві, МФО 322313, .

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІРА-Т» (69037, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 45-б, ідентифікаційний код 32121458) на користь Концерну «Міські теплові мережі» (69091, м. Запоріжжя, вул. Героїв полку «Азов», буд. 137, ідентифікаційний код 32121458) витрати з сплати судового збору в сумі 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві грн. 40 коп.) на розрахунковий рахунок № НОМЕР_3 , ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», МФО 320478, .

Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено та підписано 23.08.2024.

Суддя М.В. Мірошниченко