номер провадження справи 24/191/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2024 Справа № 908/3715/21

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Азізбекян Тетяни Анатоліївни, за участю секретаря судового засідання Зеленцової К.Ю., розглянувши в судовому засіданні матеріали справи № 908/3715/21

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Донбастеплоелектромонтаж (вул. Центральна, буд. 6, с. Малинівка, Краматорський район, Донецька область, 84187, ідентифікаційний код 37144072)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Запоріж-Спецстандарт (вул. Брянська, буд. 12, офіс 12, м. Запоріжжя, 69005, ідентифікаційний код 43375111),

про стягнення неустойки у сумі 414216,62 грн.

представники:

від позивача: Єрмоленко О.О., адвокат, ордер від 22.05.2024 серія АА № 1446902 (приймає участь в режимі відеоконференції)

від відповідача: не прибув

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Донбастеплоелектромонтаж до Товариства з обмеженою відповідальністю Запоріж-Спецстандарт про стягнення неустойки у сумі 414216,62 грн. за договором № 04/08-45 від 04.08.2021.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.12.2021, наведену вище позовну заяву передано для розгляду судді Азізбекян Т.А.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем строків поставки товару за договором № 04/08-45 на постачання продукції, який укладений між сторонами 04.08.2021. У зв`язку з порушенням відповідачем умов договору, на підставі п. 6.1. договору позивачем нараховано пеня у розмірі 414216,62 грн. за загальний період з 16.10.2021 по 07.10.2021 На адресу відповідача на№ 20-10-1 від 20.10.2021 з вимогою здійснити оплату штрафних санкції на суму 414216,62 грн. Претензія відповідачем залишена без відповіді та задоволення. Просить суд позов задовольнити.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 28.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/3715/21, присвоєно справі номер провадження 24/191/21, визначено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 18.01.2021.

Ухвалою суду від 18.01.2021 визначено справу № 908/3715/21 розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі, відкрито підготовчого провадження та відкладено підготовче судове засідання на 02.03.2022.

У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану розгляд справи № 908/3415/21 відкладено. Про дату та час наступного судового засідання буде повідомлено додатково.

Ухвалою суду від 12.08.2022 призначено підготовче судове засідання на 31.08.2022.

Ухвалою суду від 31.08.2022 відкладено підготовче засідання у справі № 908/3715/21 до завершення бойових дій та/або деокупації, оточення (блокування) села Малинівка Миколаївської міської територіальної громади Краматорського району Донецької області. Про дату та час судового засідання сторін буде повідомлено додатково відповідною ухвалою суду.

Ухвалою суду від 03.05.2024 підготовче засідання призначено на 23.05.2024.

Ухвалою суду від 23.05.2024 закрито підготовче провадження, розгляд справи по суті призначено на 17.06.2024.

В судовому засіданні оголошено перерву до 19.07.2024.

Ухвалою суду від 19.07.2024 відкладено судове засідання до 12.08.2024.

Відповідно до ст. 222 ГПК України здійснювалося фіксування судового засідання 12.08.2024 за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач в жодне судове засідання не прибув, відзив на адресу суду від відповідача у встановлений процесуальний строк для подачі відзиву не надійшов, як і будь-яких клопотань чи заяв до суду від відповідача не надходило.

Ухвала суду від 28.12.2021 про відкриття провадження усправі № 908/3715/21 та ухвали суду про відкладення розгляду справи направлені на поштову адресу відповідача та повернулася до суду з відміткою Укрпошта «за закінченням терміну зберігання».

Судом також враховано, що про хід розгляду справи, дату, час і місце проведення судового засідання у даній справі відповідач міг дізнатись з офіційного веб-порталу Судової влади України Єдиний державний реєстр судових рішень: //reyestr. court. gov. ua/. Названий веб-портал згідно з Законом України Про доступ до судових рішень № 3262-IV від 22.12.2005 є відкритим для безоплатного цілодобового користування.

При цьому, за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Частинами 1, 2 ст. 3 Закону України Про доступ до судових рішень визначено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України Про доступ до судових рішень).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18 та від 21.03.2019 у справі № 916/2349/17, а також в ухвалі Верховного Суду від 29.04.2020 у справі № 910/6964/18.

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись з ухвалами суду у даній справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

З огляду на викладене, повідомлення відповідача через оголошення на сайті Господарського суду Запорізької області та поштову адресу відповідача з дотриманням встановлених строків вважається належним повідомленням відповідача про час та місце розгляду справи.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Статті 42, 46 Господарського процесуального кодексу України зобов`язують сторони користуватись рівними їм процесуальними правами.

Враховуючи те, що норми статей 182, 183 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а пункт 3 частини 1 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами.

Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Будь-яких письмових заяв і клопотань на день розгляду справи від відповідача до суду не надійшло.

В засіданні 12.08.2024 судом, в порядку ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Суд повідомив строк виготовлення повного тексту рішення та роз`яснив порядок і строк його оскарження.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд

УСТАНОВИВ:

04.08.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю Запоріж-Спецстандарт (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Донбастеплоелектромонтаж (Покупець) укладено договір № 04/08-45 за умовами якого (п. 1.1.) Постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором передати у власність Покупцю товар, а Покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, прийняти та оплатити цей товар.

Відповідно до п. 1.2. договору найменування товару, загальна кількість товару, його часткове співвідношення (асортимент, номенклатура), одиниці виміру товару та ціна виміру товару визначається Сторонами у Специфікації, яка є невід`ємною частиною даного договору.

Сума даного Договору складає - 2 130 553,09 (Два мільйона сто тридцять тисяч п`ятсот п`ятдесят три гривні 09 копійок), у.т.ч. ПДВ: 355 092,18 грн. (п. 1.3.).

Згідно п. 3.1. договору Постачальник відвантажує товар Покупцю за цінами, що визначені у рахунках-фактурах та видаткових накладних Постачальника і які погоджені з Покупцем не пізніше ніж за 24 години до відвантаження товару.

Пунктом 3.2. договору стронами узгоджено, що оплата товару Покупцем здійснюється у розмірі 70% передплати шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника. Кінцева оплата 30% здійснюється по факту поставки товару, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника.

Відповідно до п. 4.1. Постачальник зобов`язується поставити Покупцю товар визначений у Специфікації №1, яка є невід`ємною частиною даного Договору не пізніше 40 календарних днів від моменту перерахування Покупцем на рахунок Постачальника коштів у розмірі 70% згідно розмішеної заявки.

Зобов`язання Постачальника відповідно поставки (відвантаження) товару вважаються виконаними в момент передачі Покупцю або представнику (перевізнику) Покупця (п. 4.8.).

Пунктами 6.1., 6.2. договору сторони визначили, що за несвоєчасну поставку товару за цим Договором Постачальник зобов`язаний за вимогою Покупця виплатити останньому пеню у розмірі 1% від суми не поставленого товару за кожний день прострочення строку поставки. За невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором, Сторони несуть відповідальність відповідно чинного законодавства України.

Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2021 (п. 8.1.).

Спеціфікацією № 1 від 04.08.2021 до договору сторонами визначено назва товару, його кількість та ціна.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору позивачем здійснено передплату в розмірі 70% від вартості продукції узгодженої сторонами в специфікації в сумі 1491387,16 грн, про що свідчить платіжне дорученням №9280 від 05.08.2021.

Також до поставки товару позивачем було достроково здійснено оплату в сумі 100000,00 грн платіжним дорученням № 9678 від 24.09.2021 та в сумі 350000,00 грн платіжним дорученням № 9794 від 07.10.2021.

Проте, поставки товару у строк, визначений договором (40 календарних днів з моменту передплати - до 15.09.2021) відповідачем здійснена не була, у зв`язку з чим позивач неодноразово звертався до відповідача з листами (від 06.09.21, 23.09.21р.) та просило повідомити про конкретні строки постачання.

З боку відповідача було отримано листа напередодні кінцевого сроку постачання за договором - 14.09.2021. з повідомленням, що постачання відбудеться 22-24 вересня. Однак основна частка товару була поставлена лище у жовтні.

Так, поставка здійснена: відповідно до видаткової накладної № РН-17/09/-1 від 17.09.2021 (ТТН №17/19 від 17.09.2021) на суму 298 902,05 грн - з простроченням на 2 дні; відповідно до видаткової накладної № РН-01/10-7 від 01.10.2021 (ТТН № 01107 від 01.10.2021) на суму 709 631,14 грн з простроченням на 16 днів; відповідно до видаткової накладної № РН-07/10-1 від 07.10.2021 (ТТН № 07/10-1 від 07.10.2021) на суму 1122019,91грн. прострочено на 23 дні.

У зв`язку з порушенням строків поставки товару, позивачем нараховано пеню у загальному розмірі 414216,62 грн та на адресу відповідача надіслано претензія з вимогою перерахування суму штрафних санкцій у розмірі 414216,62 грн, однак претензія відповідачем залишена без реагування.

Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх прав та інтересів з позовом у даній справі, предметом якого є стягнення 414216,62 суми пені.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства суд при прийнятті рішення враховує наступне.

Спірні правовідносини сторін врегульовані договором поставки.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За змістом ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Статтями 525, 526 ЦК України унормовано, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Дана норма кореспондується з приписами ст. 193 ГК України.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В силу статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Нормами ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 216 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За приписами ст. 230 ГК України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня). Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

В ст. 549 ЦК України вказано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Вимоги щодо стягнення пені позивач обґрунтовує п. 6.1., яким сторони визначили, що за несвоєчасну поставку товару за цим Договором Постачальник зобов`язаний за вимогою Покупця виплатити останньому пеню у розмірі 1% від суми не поставленого товару за кожний день прострочення строку поставки.

Виходячи зі змісту зазначених вище норми матеріального права, головною умовою для стягнення з боржника пені є встановлення факту порушенням боржником виконання зобов`язання.

Судом встановлено, що відповідач обов`язку по поставці товару у визначений договором строк не виконав, допустивши прострочення виконання зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом або договором відповідальності.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши розрахунок пені, здійснений позивачем, суд дійшов висновку про його правомірність та обґрунтованість, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 414216,62 грн. є такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Положення ст. ст. 76, 77 ГПК України передбачають, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищезазначене, зважаючи на встановлені судом фактичні обставини, суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі.

Згідно зі ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в сумі 6213,25 грн.

Керуючись ст., ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Запоріж-Спецстандарт (вул. Брянська, буд. 12, офіс 12, м. Запоріжжя, 69005, ідентифікаційний код 43375111) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Донбастеплоелектромонтаж (вул. Центральна, буд. 6, с. Малинівка, Краматорський район, Донецька область, 84187, ідентифікаційний код 37144072) 414216 (чотириста чотирнадцять тисяч двісті шістнадцять) грн 62 коп пені та 6213 (шість тисяч двісті тринадцять) грн 25 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 28.08.2024.

Суддя Т.А. Азізбекян