ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02 вересня 2024 року Справа № 903/632/24

Господарський суд Волинської області у складі судді Дем`як В.М., розглянувши у приміщенні Господарського суду Волинської області у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи №903/632/24

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю РОБЕРТ БОШ ЛТД

до відповідача: Приватного підприємства БОШ-ТЕПЛО

про стягнення 288 418, 42 грн.

Встановив: Товариство з обмеженою відповідальністю РОБЕРТ БОШ ЛТД звернулось до Господарського суду Волинської області з позовом до Приватного підприємства БОШ-ТЕПЛО та просить стягнути 288 418,42 грн. заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань згідно договору №ТТ/955-19 від 02.01.2019 в частині своєчасної оплати за поставлений товар.

Ухвалою суду від 03.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвала суду від 03.07.2024 про відкриття провадження у справі, була надіслана електронною поштою в електронний кабінет позивача Товариства з обмеженою відповідальністю РОБЕРТ БОШ ЛТД та відповідно до довідки Господарського суду Волинської області була доставлена до електронного кабінету 04.07.2024.

Відповідач Приватне підприємство "БОШ-ТЕПЛО" ухвалу суду отримав 09.07.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №540.

У відповідності до п.п. 2, 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Отже, суд дійшов висновку, що позивач та відповідач про розгляд справи судом повідомлені належним чином.

Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відсутні.

Згідно з частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою Господарського суду Волинської області від 03.07.2024, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Судом враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року в справі "Смірнова проти України").

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України № 1-5/45 від 25.01.2006 року в цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення (частина 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, встановив:

02 січня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю РОБЕРТ БОШ ЛТД (Продавець) та Приватним підприємством БОШ-ТЕПЛО (Покупець) було укладено договір купівлі-продажу №ТТ/955-19.

Відповідно до п.п. 1.1.-1.3. договору, протягом строку дії даного Договору Продавець продає, а Покупець купує товар діючого асортименту Продавця (надалі - «Товар»). Загальна сума Договору орієнтовно складає 10 000 000 (десять мільйонів) гривень, включаючи ПДВ 20%. Ціни на Товар включають витрати, пов`язані з пакуванням, маркуванням, завантаженням і транспортуванням Товару. В ціну товару можуть бути включені також інші витрати, якщо це передбачено даним договором або додатками до нього.

Згідно п. 2.6 договору датою поставки вважається дата підписання уповноваженим представником покупця або перевізника товарно-транспортної чи товарної (видаткової) накладної на товар. Ця дата вказується Покупцем/Перевізником у товарній/видатковій/товарно-транспортній накладній при одержанні товару.

Відповідно до п. 4.1 договору загальна сума договору оплачується покупцем у національній валюті України на підставі виставлених рахунків та/або товарних накладних Продавця згідно з діючими для Покупця умовами постачань, платежів, прайс-листів. Датою оплати вважається дата зарахування коштів на рахунок Продавця.

У відповідності до п. 4.2 договору всі рахунки та/або товарні накладні Продавця повинні бути оплачені Покупцем у строк, вказаний у цих документах.

Пунктом 4.5 договору сторони погодили, що платежі, що надходять від покупця на рахунок продавця у якості оплати придбаного на підставі цього договору товару, незалежно від їх призначення, вказаного в платіжному дорученні, приймаються в залік оплати боргів покупця, що виникли раніше, у порядку їх хронологічного виникнення, якщо інше не встановлено цим договором або додатками до нього.

Усі розбіжності, що виникають між сторонами внаслідок або у зв`язку з цим договором, повинні вирішуватися шляхом переговорів. Якщо сторони не можуть дійти до згоди шляхом переговорів, то спір, що виник, підлягає розгляду у судах України відповідно до чинного законодавства України. Дотримання порядку до судового врегулювання спору, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України, не вимагається (п. 8.3 договору).

Відповідно до п. 8.6 договору усі додатки до цього договору, як ті, що згадуються в його тексті, так і інші, належним чином оформлені (містять підписи уповноважених представників сторін і печатки сторін), є його невід`ємними частинами.

Згідно п. 9.3 договору розірвання або припинення дії договору не впливає на обов`язок сторін виконати зобов`язання, що виникли у сторін по відношенню одна до одної на підставі цього договору під час його дії.

Договір набирає сили з моменту його підписання представниками обох сторін, а також скріплення печатками сторін і діє до « 31» грудня (включно) календарного року, в якому цей договір був укладений.

Даний договір підписано сторонами та скріплено відтисками печаток господарюючих суб`єктів.

На виконання умов договору від 02.01.2021 №ТТ/955-19, позивачем у грудня місяці 2019 року було передано, а відповідачем прийнято визначених угодою товарно-матеріальних цінностей загальною вартістю 650 064,96 грн. згідно видаткової накладної № від 24.12.2019.

Поставка товарів визначеною вартістю підтверджується також долученою позивачем до матеріалів справи товарно-транспортною накладною №DAF BK4296BT_20191224_07 від 24.12.2019 на суму 650 064,96 грн., а також звітом по товарам ТОВ «Роберт Бош ЛТД» отриманим ДП «Кюне і Нагель» для перевезення і експедирування за 24.12.2019 №28.

Відповідно до ст.ст. 1, 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999р. (з наступними змінами та доповненнями), господарська операція дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після їх закінчення. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Відповідно до ч. 3 ст. 8 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах несе власник або уповноважений орган, який здійснює керівництво підприємством.

Суд встановив, що видаткова накладна № від 24.12.2019 підписана уповноваженими представниками сторін, скріплена відтисками печаток покупця та продавця/постачальника, містить всі визначені законодавством обов`язкові реквізити, в повному об`ємі відображає зміст та обсяг здійсненої сторонами на її підставі, згідно умов договору від 02.01.2021 №ТТ/955-19 господарської операції.

У видатковій накладні № від 24.12.2019 сторони погодили, що вартість поставленого товару має бути сплачена ТОВ РОБЕРТ БОШ ЛТД в термін по 23.01.2020, що співвідноситься з умовами п. 4.2. договору.

З метою досудового врегулювання господарського спору щодо неналежного виконання ПП "БОШ-ТЕПЛО" своїх зобов`язань за договором, позивачем 19.06.2023 направлено на адресу відповідача попереджувальний лист від 14.06.2023 №20230614-1.

Позивач зазначає, що відповідач з 21.10.2022 по 19.04.2024 здійснив 19 платежів та частково оплатив товар, на суму 361 646,54 грн.

Проте, ПП "БОШ-ТЕПЛО" взяті на себе згідно договору купівлі-продажу від 02.01.2021 №ТТ/955-19 зобов`язання в частині проведення з позивачем повних розрахунків по оплаті відпущених товарно-матеріальних цінностей (у строки, порядку та розмірах, визначених угодою) не виконало, вартість останніх у повному обсязі не оплатило у зв`язку з чим заборгувало ТОВ РОБЕРТ БОШ ЛТД 288 418,42 грн.

Відповідно до ст. 144 ГК України, майнові права та майнові обов`язки суб`єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відносини між сторонами носять договірний характер, укладений між останніми договір купівлі-продажу від 02.01.2021 №ТТ/955-19 предметом судових розглядів не виступав, недійсним судом не визнавався, сторонами розірваний чи змінений не був.

Відповідно до ст. 173 ГК України та ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 193 ГК України, ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобов`язання. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Враховуючи укладення між сторонами договору купівлі-продажу, відпуск позивачем на виконання його умов відповідачу товарів, отримання їх ПП "БОШ-ТЕПЛО" та непроведення при цьому належних розрахунків і платежів, суд дійшов висновку про підставність пред`явленого позову в частині стягнення суми боргу 288 418,42 грн.

Сума заборгованості 288 418,42 грн. повністю підтверджується наявними в матеріалах справи документами, відповідачем не спростований належним та допустимими доказами, відображається у актах звіряння розрахунків від 31.12.2022, від 31.12.2023 та від 15.05.2024 підписаними з позивачем, а відтак є підставною та підлягає до задоволення.

Згідно ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до положень статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Також, згідно з нормами статті 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Правилами статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з положеннями статті 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 75, 76-80, 123, 129, 232, 236-242, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

в и р і ш и в:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Приватного підприємства "БОШ-ТЕПЛО" (м. Луцьк, вул. Павла Чубинського, 2В (колишня назва вул. Говорова, 2В) ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю РОБЕРТ БОШ ЛТД (м. Київ, проспект Павла Тичини, 1В, офіс А701, ) 288 418,42 грн. заборгованості та 4326,28 грн. витрат пов`язаних з оплатою судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Суддя В. М. Дем`як