ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" серпня 2024 р. Справа №914/1408/23

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

Головуючого (судді-доповідача) Якімець Г.Г.,

Суддів: Бойко С.М., Бонк Т.Б.,

за участю секретаря судового засідання Кришталь М.Б.,

та представників:

від прокуратури (скаржника) Винницька Л.М.

від відповідача-1 Темник Н.С.

від відповідача-2 Огородник О.І.

розглянувши апеляційну скаргу Заступника керівника Львівської обласної прокуратури, вих.№15/1-1461ВИХ-23 від 14 листопада 2023 року

на рішення Господарського суду Львівської області від 17 жовтня 2023 року (підписане 25.10.2023), суддя Козак І.Б.

у справі №914/1408/23

за позовом Першого заступника керівника Стрийської окружної прокуратури, м. Стрий

до відповідача-1 Стрийської міської ради, м. Стрий

до відповідача-2 ОСОБА_1 , с. Лани-Соколівські, Стрийський район, Львівська область

про визнання незаконними та скасування п.18 та п.19 рішення Стрийської міської ради №835 від 23.12.2021; визнання недійсним договору оренди землі від 16.08.2022; скасування державної реєстрації права оренди; зобов`язання повернути земельну ділянку в розпорядження Стрийської територіальної громади

в с т а н о в и в :

28 квітня 2023 року Перший заступник керівника Стрийської окружної прокуратури звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом, заявленим в інтересах держави до відповідачів: Стрийської міської ради та ОСОБА_1 про: визнання незаконними та скасування пунктів 18 та 19 рішення Стрийської міської ради №835 від 23.12.2021 року зі змінами, внесеними п.1 рішення Стрийської міської ради №1242 від 11.08.2022 року; визнання недійсним договору оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом від 16.08.2022 року, укладеного між Стрийською міською радою та ОСОБА_1 ; скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права оренди ОСОБА_1 на земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0001, площею 44,5005 га; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100; номер запису про інше речове право: 47733371; зобов`язання ОСОБА_1 повернути земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0001, площею 44,5005 га в розпорядження Стрийської територіальної громади в особі Стрийської міської ради.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 17 жовтня 2023 року у справі №914/1408/23 відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про залишення позову без розгляду; у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Рішення суду щодо підстав для представництва прокурором інтересів держави мотивоване тим, що цей позов подано в межах спору щодо законності розпорядження земельною ділянкою комунальної власності несільськогосподарського призначення, а прокурор звернувся з цим позовом до суду, оскільки відсутній орган, який мав би здійснювати захист порушених інтересів держави, а спір належить до тих випадків (ст.131-1 Конституції України, ст.23 ЗУ «Про прокуратуру»), коли прокурор може звертатися до суду як позивач. Суд врахував пояснення прокурора щодо відсутності повноважень на звернення з цим позовом у Держгеокадастру (який здійснює державний контроль за використанням та охороною земель) та у Держводагентства (яке здійснює реалізацію державної політики у сфері управління, використання та відтворення поверхневих ресурсів, розвитку водного господарства, внесення пропозицій щодо забезпечення формування державної політики у сфері розвитку водного господарства, управління, використання та відтворення поверхневих водних ресурсів).

Щодо суті спору рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що згідно зі свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 29.09.2005 серія НОМЕР_1 , виданим Сихівською сільською радою, за ВАТ «Львівський обласний виробничий рибний комбінат» на праві власності зареєстровано будівлі по АДРЕСА_1 , які згодом перейшли у власність ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу №16-01/18р від 16.01.2018. Щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0001 площею 44,5005 га, суд встановив, що така належала ПрАТ «Львівський облрибкомбінат» на праві постійного користування, на підставі Державного акту на право користування землею. Суд у рішенні зазначив, що ОСОБА_1 , набувши право приватної власності на нерухомі споруди, що знаходяться на земельній ділянці, яка належала попередньому власнику на праві постійного користування, підставно звернувся до Стрийської міської ради з заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації зі землеустрою на спірну земельну ділянку для оформлення права оренди на таку ділянку, а прийняте міською радою спірне рішення від 23.12.2021 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачу земельної ділянки в користування (оренду) на території Стрийської міської ради» в повній мірі відповідає вимогам Закону України «Про оренду землі», ст.ст.83, 93, 120, 122, 123, 124, 125, 126, 126і, 134, 186 Земельного кодексу України, Водному кодексу України. Суд також дійшов висновку, що враховуючи розташування на спірній земельній ділянці значної кількості об`єктів нерухомого майна, що належать на праві приватної власності ОСОБА_1 , спірна земельна ділянка не могла передаватися в оренду на конкурентних засадах (земельних торгах), у звязку з чим, відхилив такий аргумент прокурора. Щодо доводів прокурора про те, що площа орендованої земельної ділянки у 34231 разів перевищує площу нерухомого майна, яке на ній розташоване та належить відповідачу-2, суд такий також відхилив, оскільки враховуючи специфіку та кількість споруд (21 позиція), розташованих на спірній ділянці (дамба контурна, дамба роздільна, перепускна споруда, водовипуск, канал дренажний, 1 побутова будівля і 1 приміщення складу), їхня площа невелика, проте габаритна, а спірна земельна ділянка сформована в ДЗК як одна ділянка ще у 2020 році до звернення ОСОБА_1 з відповідною заявою, їй присвоєно один кадастровий номер, доказів поділу ділянки на кілька до матеріалів справи не подано.

Додатковим рішенням Господарського суду Львівської області від 31 жовтня 2023 року у справі №914/1408/23 заяву ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення у справі задоволено частково: присуджено до стягнення з Стрийської окружної прокуратури на користь ОСОБА_1 25 000 грн витрат на правову допомогу; у задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями суду першої інстанції, Заступник керівника Львівської обласної прокуратури звернувся до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 17 жовтня 2023 року у справі №914/1408/23 та прийняти нове, яким позов задоволити у повному обсязі: визнати незаконними та скасувати пункти 18 та 19 рішення Стрийської міської ради №835 від 23.12.2021 року зі змінами, внесеними п.1 рішення Стрийської міської ради №1242 від 11.08.2022 року; визнати недійсним договір оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом від 16.08.2022 року, укладений між Стрийською міською радою та ОСОБА_1 ; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права оренди ОСОБА_1 на земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0001, площею 44,5005 га; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100; номер запису про інше речове право: 47733371; зобов`язати ОСОБА_1 повернути земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0001, площею 44,5005 га в розпорядження Стрийської територіальної громади в особі Стрийської міської ради. Також просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 31 жовтня 2023 року у справі №914/1408/23.

Зокрема, апелянт зазначає, що на спірній земельній ділянці знаходяться два об`єкти нерухомого майна (побутове приміщення площею 5,3 кв. м та склад площею 8,4 кв. м), які належать на праві власності відповідачу-2, поряд з тим, наголошує, що гідротехнічні споруди, придбані ОСОБА_1 , знаходяться на земельній ділянці площею 34,7 га згідно Акту на право користування землею серія Б №060291 від 01.01.1990 без зазначення кадастрового номеру земельної ділянки, а матеріали справи не містять доказів, які б свідчили, що такі споруди знаходяться саме на спірній земельній ділянці. Окрім цього, звертає увагу, що гідротехнічні споруди є приналежністю водного об`єкта, право власності на який не належить відповідачу-2 (є комунальною власністю). Апелянт наголошує, що відповіідач-2, придбавши нерухоме майно площею 13,7 кв. м, отримав право на набуття та оформлення земельної ділянки не на конкурентних засадах лише у розмірі, необхідному для експлуатації та обслуговування об`єктів нерухомості, а не на земельну ділянку із категорії земель «землі водного фонду» та з цільовим призначенням « 10.07 Для рибогосподарських потреб», та яка значно перевищує площу нерухомого майна. Одночасно скаржник звертає увагу суду, що попереднім власником нерухомого майна не було оформлено права оренди на спірну земельну ділянку, тому таке право не перейшло до нового власника (відповідача-2). Крім цього, скаржник вважає неспівмірними заявлені до стягнення та присуджені судом витрати відповідача-2 на професійну правничу допомогу.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач-2 просить оскаржувані рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Зокрема, зазначає, що ОСОБА_1 звернувся із заявою про виготовлення технічної інвентаризації у 2021 році, коли спірна земельна ділянка вже була сформована попереднім землекористувачем, однак який не підписав договір оренди з її власником. Відповідач-2 наголошує, що всі об`єкти нерухомого майна, які були у власності та на балансі ПрАТ «Львівський обласний виробничий рибний комбінат», знаходились на земельній ділянці площею 44,5005 га та такі будівлі згодом перейшли у власність гр. ОСОБА_1 . Також наголошує, що на спірній земельній ділянці знаходяться й інші об`єкти нерухомого майна, які належать гр. ОСОБА_1 , а саме: дамба контурна, дамба роздільна, перепускна споруда, водовипуск, канал дренажний, а також на тому, що у відповідача-2 є дозвіл на спеціальне водокористування, відтак, на думку останнього, спірна земельна ділянка не підлягала передачі у користування на конкурентних засадах (на земельних торгах). Разом з тим, наголошує, що до ОСОБА_1 перейшло право на користування земельною ділянкою від попереднього власника нерухомого майна (ПрАТ «Львівський обласний виробничий рибний комбінат»), який не оформив договір оренди після виготовлення технічної документації на земельну ділянку площею 45,5005 га, проте, право постійного користування якого не припинялося до моменту відчуження нерухомого майна. Поряд з цим, у відзиві на апеляційну скаргу відповідач-2 заперечив доводи апелянта щодо скасування додаткового рішення суду першої інстанції.

Поряд з тим, відповідач-2 просив апеляційний суд долучити до матеріалів справи паспорт рибогосподарської технологічної водойми, який долучено до матеріалів справи, оскільки такий доказ не у повному обсязі було подано прокурором разом із позовною заявою (перший та останній аркуші) (арк. арк. справи 67-68 том І, 14-38 том ІІІ).

Щодо долучення до матеріалів справи адвокатського запиту №14 від 25.01.2024 року, відповіді на адвокатський запит №14 від 31.01.2024 року з долученим переліком нерухомого майна, переданого у власність ВАТ «Львівський обласний виробничий рибний комбінат», а також витягу з рішення Ради оборони Стрийської громади Стрийського району Львівської області №10 від 02.03.2022 року, колегія суддів такі докази до уваги не бере, оскільки вони подані із порушенням порядку, передбаченого чинним ГПК України, при цьому, відповідачем-2 не обґрунтовано неможливості подання таких доказів до суду першої інстанції, у зв`язку з чим, відсутні підстави для поновлення останньому строку на подання таких доказів. Звертаючись до апеляційного господарського суду, відповідач не навів достатніх правових підстав для долучення додаткових доказів на стадії апеляційного перегляду справи, зокрема, не обґрунтував наявності виняткового випадку неподання зазначених доказів до суду першої інстанції, не довів неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від заявника, а також не надав доказів на підтвердження неможливості подання додаткових доказів до суду першої інстанції. Така обставина (відсутність обґрунтування, в чому полягає винятковість випадку неподання зазначених доказів до суду першої інстанції) виключає можливість прийняття апеляційним господарським судом додаткових доказів у порядку ст.269 ГПК України.

Також відповідач-2 просив долучити до матеріалів справи копію технічного паспорту №2024-54/08 гідротехнічних споруд (контурні дамби, водоскидні, водонапускні та водоперепускні споруди) ставкового господарства загальною площею водного дзеркала 35,4570 га, яке знаходиться за адресою: с. Стрий Стрийського району Львівської області, однак, колегія суддів дійшла висновку про відмову в долученні вказаного доказу, оскільки такий доказ не існував станом на час розгляду справи судом першої інстанції, є новим доказом (виготовлений у квітні 2024 року, про що зазначає і сам відповідач-2), відтак, не може братись судом апеляційної інстанції до увагу за будь-яких обставин.

Розгляд справи неодноразово відкладався, з підстав, наведених у відповідних ухвалах суду.

Прокурор в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 17 жовтня 2023 року у справі №914/1408/23 та прийняти нове, яким позов задоволити у повному обсязі, з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

Представники відповідачів-1,2 в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечували, просили оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, з підстав, наведених у відзиві на апеляційну скаргу. Поряд з тим, представник відповідача-2 повідомив суд, що докази понесення витрат на послуги адвоката будуть надані протягом 5-ти днів після прийняття постанови.

Західний апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення прокурора та представників відповідачів-1,2, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, громадянин ОСОБА_1 14.12.2006 включений до реєстру як фізична особа-підприємець, одним з видів зареєстрованої економічної діяльності якого є « 03.22 Прісноводне рибництво (аквакультура)».

Згідно з Державним актом на право користування землею серія В №060291, 1990 року за Рибгоспом «Стрий» закріплено в безстрокове і безплатне користування 597,5 га землі в межах згідно з планом землекористування для ведення рибного господарства.

Протягом 1994-1995 років проведено приватизацію Орендного підприємства «Львівський обласний виробничий рибний комбінат», до складу якого входив Рибгосп «Стрий» та за яким закріплювалася земельна ділянка площею 595,5 га (згідно даних Плану приватизації Орендного підприємства «Львівський обласний виробничий рибний комбінат», погодженого 09 грудня 1994 року).

У відповідності до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 29.09.2005 серія НОМЕР_1 , виданого Сихівською сільською радою, за ВАТ «Львівський обласний виробничий рибний комбінат» на праві власності зареєстровано будівлі по АДРЕСА_1 , а саме: побутове А-1 площею 5,3 кв.м та склад Б-1 площею 8,4 кв. м.

Поряд з тим, судом встановлено, що у матеріалах справи міститься договір купівлі-продажу №16-01/18р (під скасувальною умовою) від 16 січня 2018 року, укладений між ПрАТ «Львівський обласний виробничий рибний комбінат»( (в тексті договору продавець) та ОСОБА_1 (в тексті договору покупець), за умовами якого продавець передає у власність покупцю комплекс гідротехнічних споруд для вирощування риби (рибогосподарська технологічна водойма), який розміщений на земельній ділянці загальною площею 34,7 га (акт про постійне користування), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Споруди складаються з: дамба контурна 1 шт., дамба роздільна 9 шт., перепускна споруда 9 шт., водовипуск 1 шт., канал дренажний 1 шт.

Судом встановлено, що вказаний договір вчинено у простій письмовій формі без нотаріального посвідчення, а право власності гр. ОСОБА_1 на вказане майно не зареєстроване.

Розпорядженням голови Львівської обласної державної адміністрації №736/0/5-18 від 17 липня 2018 року «Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості)» надано дозвіл ПрАТ Львівський облрибкомбінат на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) площею 34,7 га та 47,3 га, розташованих за межами населеного пункту на території Сихівської сільської ради Стрийського району Львівської області.

На підставі вказаного розпорядження розроблено технічну документацію із землеустрою, відповідно до якої 25 червня 2020 року земельну ділянку державної власності площею 44,5005 га з кадастровим номером :02:000:0001, категорія земель Землі водного фонду, цільове призначення 10.07 Для рибогосподарських потреб зареєстровано в Державному земельному кадастрі, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-022 від 16.08.2022 та копією технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ПрАТ «Львівський облрибкомбінат», для ведення рибного господарства на території Сихівської сільської ради Стрийського району Львівської області.

Слід зазначити, що ПрАТ «Львівський облрибкомбінат» є правонаступником Рибгоспу «Стрий», разом з тим, ПрАТ «Львівський облрибкомбінат» так і не оформило право оренди на вказану вище земельну ділянку.

16 липня 2020 року між Приватним акціонерним товариством «Львівський обласний виробничий рибний комбінат» (в тексті договору продавець) та гр. ОСОБА_1 (в тексті договору покупець) укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого продавець зобов`язався передати у власність покупця нежитлові будівлі та споруди в АДРЕСА_1 , а саме: побутове А-1 площею 5,3 кв. м та склад В-1 площею 8,4 кв. м (загальна площа об`єктів продажу 13,7 кв. м) (Додаток №1 до договору).

На підставі вказаного договору за ОСОБА_1 зареєстровано право приватної власності на вказані об`єкти нерухомості (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 3), що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (побутове А-1 площею 5,3 кв. м та склад В-1 площею 8,4 кв. м (загальна площа об`єктів продажу 13,7 кв. м).

Поряд з тим, заявою від 16 липня 2020 року Приватне акціонерне товариство «Львівський обласний виробничий рибний комбінат», у зв`язку зі зміною власника нежитлових будівель і споруд відмовилося від постійного землекористування земельною ділянкою площею 44,5005 га, кадастровий номер :02:000:0001, яка належить до державної власності і знаходиться на території Сихівської сільської ради.

Рішенням Стрийської міської ради №640 від 30 вересня 2021 року «Про надання громадянину дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на території Стрийської міської ради» надано громадянину ОСОБА_1 дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку загальною площею 44,5005 га (кадастровий номер :02:000:0001) для ведення рибного господарства (код КВЦПЗ 10.07), яка знаходиться за адресою: с. Сихів, Стрийський район, Львівська область на території Стрийської міської ради.

Пунктом 18 рішення Стрийської міської ради №835 від 23 грудня 2021 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачу земельної ділянки у користування (оренду) на території Стрийської міської ради» затверджено громадянину ОСОБА_1 технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з метою передачі її в користування (оренду) на земельну ділянку загальною площею 44,5005 га (кадастровий номер :02:000:0001) для рибогосподарських потреб (для ведення рибного господарства, код КВЦПЗ 10.07), яка знаходиться за адресою: с. Сихів, Стрийський район, Львівська область на території Стрийської міської ради.

Пунктом 19 вказаного рішення надано громадянину ОСОБА_1 у користування (оренду) земельну ділянку під об`єктами нерухомого майна загальною площею 44,5005 га (кадастровий номер :02:000:0001) з розташованими на ній водними об`єктами (рибогосподарська технологічна водойма (Ставок №1) - площа водного дзеркала 3,3735 га; рибогосподарська технологічна водойма (Ставок №2) - площа водного дзеркала 2,2740 га; рибогосподарська технологічна водойма (Ставок №3) - площа водного дзеркала 1,6964 га; рибогосподарська технологічна водойма (Ставок №4) площа водного дзеркала 2,2517 га; рибогосподарська технологічна водойма (Ставок №5) - площа водного дзеркала 2,2137 га; рибогосподарська технологічна водойма (Ставок №5а) - площа водного дзеркала 0,1196 га; рибогосподарська технологічна водойма (Ставок №6) - площа водного дзеркала 2,0176 га; рибогосподарська технологічна водойма (Ставок №7) - площа водного дзеркала 2,2852 га; рибогосподарська технологічна водойма (Ставок №8) - площа водного дзеркала 2,7718 га; рибогосподарська технологічна водойма (Ставок №9) площа водного дзеркала 0,7787 га; рибогосподарська технологічна водойма (Ставок №10) площа водного дзеркала 5,9076 га) для рибогосподарських потреб для ведення рибного господарства (код КВЦПЗ 10.07), яка знаходиться за адресою: с. Сихів, Стрийський район, Львівська область на території Стрийської міської ради строком на 10 років та встановлено орендну плату за користування земельною ділянкою в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки в рік.

Пунктом 1 рішення Стрийської міської ради №1242 від 11 серпня 2022 року «Про внесення змін у рішення сесії по земельних питаннях» у зв`язку з уточненням площ під ставками внесено зміни в пункт 19 рішення Стрийської міської ради №835 від 23 грудня 2021 року та надано громадянину ОСОБА_1 у користування (оренду) земельну ділянку під об`єктами нерухомого майна загальною площею 44,5005 га (кадастровий номер :02:000:0001) з розташованими на ній водними об`єктами (рибогосподарська технологічна водойма (Ставок №1) - площа водного дзеркала 7,5689 га; рибогосподарська технологічна водойма (Ставок №2) - площа водного дзеркала 4,3694 га; рибогосподарська технологічна водойма (Ставок №3) - площа водного дзеркала 3,7986 га; рибогосподарська технологічна водойма (Ставок №4) - площа водного дзеркала 3,4556 га; рибогосподарська технологічна водойма (Ставок №5) - площа водного дзеркала 3,2452 га; рибогосподарська технологічна водойма (Ставок №6) площа водного дзеркала 3,0546 га; рибогосподарська технологічна водойма (Ставок №7) - площа водного дзеркала 3,0125 га; рибогосподарська технологічна водойма (Ставок №8) - площа водного дзеркала 2,9979 га; рибогосподарська технологічна водойма (Ставок №9) - площа водного дзеркала 2,3170 га; рибогосподарська технологічна водойма (Ставок №10) - площа водного дзеркала 1,6373 га) для рибогосподарських потреб для ведення рибного господарства (код КВЦПЗ 10.07), яка знаходиться за адресою: с. Сихів, Стрийський район, Львівська область на території Стрийської міської ради, строком на 10 років та встановлено орендну плату за користування земельною ділянкою в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки в рік.

16 серпня 2022 року на підставі вказаних вище рішень між Стрийською міською радою (в тексті договору орендодавець) та ОСОБА_1 (в тексті договору орендар) укладено договір оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом, відповідно до умов якого, орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом ставковим господарством площею 35,4570 га (рибогосподарська технологічна водойма), розташованим за межами населеного пункту с. Сихів на території Стрийської міської ради Стрийського району Львівської області, для рибогосподарських потреб.

Згідно з п.2 Договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 44,5005 га, у тому числі: 35,4570 га - під водним об`єктом (рибогосподарська технологічна водойма), 4,6920 га - під пасовищами, 1,2479 га -під сіножатями, 3,1036 га - під земельними лісовими ділянками, вкритими лісовою рослинністю, з кадастровим номером :02:000:0001, цільове призначення земельної ділянки « 10.07 Для рибогосподарських потреб», яка розташована за межами населеного пункту с. Сихів на території Стрийської міської ради Стрийського району Львівської області, та водний об`єкт (водний простір), у тому числі рибогосподарська технологічна водойма об`ємом при НПР 313,892 тис. м куб., площа водного дзеркала при НПР 35,4570 га. Рибогосподарська технологічна водойма згідно з цим договором надається в оренду з урахуванням вимог Закону України «Про аквакультуру».

На земельній ділянці розташовані об`єкти інфраструктури: вершинна водонапускна споруда лоток із дерев`яними шандорами, вісім водовипускних споруд типу «Монах», десять водоперепускних споруд типу «Монах». Об`єкт оренди не передається разом з гідроспорудою (п.3 Договору).

У п.13 Договору визначено, що передача водного об`єкта в оренду здійснюється за наявності паспорта водного об`єкта, а в разі надання в оренду рибогосподарської технологічної водойми паспорта та/або технічного проекту рибогосподарської технологічної водойми.

Об`єкт оренди передано орендарю за актом приймання-передачі земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом від 16 серпня 2022 року.

29 серпня 2022 року зареєстровано право комунальної власності Стрийської міської ради на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0001 площею 44,5005 га на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» №1423-ІХ від 28.04.2021. До цього, земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:0001 площею 44,5005 га належала до земель державної власності.

Поряд з тим, відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 29 серпня 2022 року проведено державну реєстрацію та зареєстровано право оренди ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0001 площею 44,5005 га. Номер запису про інше речове право: 47733371. Підстава для державної реєстрації: договір оренди землі, виданий 16.08.2022. Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 64656783 від 31.08.2022 16:36:53, ОСОБА_2 , Виконавчий комітет Стрийської міської ради, Львівська область. Вид іншого речового права: право оренди земельної ділянки. Зміст, характеристика іншого речового права: строк 10 р., дата закінчення дії 16.08.2032, з правом пролонгації. Відомості про суб`єкта іншого речового права: орендодавець: Стрийська міська рада, код СДРПОУ: 26256903, орендар: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

20 січня 2023 року Державне агентство водних ресурсів України видало ОСОБА_1 Дозвіл на спеціальне водокористування №7/ЛВ/49д-23.

У квітні 2023 року Перший заступник керівника Стрийської окружної прокуратури звернувся до суду з цим позовом, заявленим в інтересах держави до відповідачів: Стрийської міської ради та ОСОБА_1 про: визнання незаконними та скасування пунктів 18 та 19 рішення Стрийської міської ради №835 від 23.12.2021 року зі змінами, внесеними п.1 рішення Стрийської міської ради №1242 від 11.08.2022 року; визнання недійсним договору оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом від 16.08.2022 року, укладеного між Стрийською міською радою та ОСОБА_1 ; скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права оренди ОСОБА_1 на земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0001, площею 44,5005 га; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100; номер запису про інше речове право: 47733371; зобов`язання ОСОБА_1 повернути земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0001, площею 44,5005 га в розпорядження Стрийської територіальної громади в особі Стрийської міської ради.

Позов мотивовано тим, що рішення органу місцевого самоврядування прийняте з порушенням вимог ст.ст.120, 123, 134, 135 Земельного кодексу України, а також ст.377 Цивільного кодексу України, оскільки передача в оренду спірної земельної ділянки здійснена відповідачем-1 без проведення земельних торгів; крім того, без належного обґрунтування останнім в оренду надано земельну ділянку площею неспівмірно більшою від площі, яку займає розташоване на ній нерухоме майно, що належить відповідачу-2.

Щодо підстав звернення прокурора до суду в інтересах держави:

Частинами 1, 3 ст.4 ГПК України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.23 ЗУ «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень.

Згідно з ч.3 ст.53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах (ч.4 ст.53 ГПК України).

Слід зазначити, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Звертаючись до суду з цим позовом, заявленим в інтересах держави, прокурор зазначає про необхідність захисту таких, оскільки Стрийська міська рада розпорядилася земельною ділянкою поза конкурентними засадами, відтак, діяла всупереч інтересам територіальної громади та відповідно і інтересам держави.

Разом з тим, прокурор визначив Стрийську міську раду співвідповідачем у цій справі, при цьому, оскільки в межах спірних правовідносин відсутній орган, який мав би здійснювати захист порушених інтересів держави, то саме прокурор звертається до суду як позивач.

Судом встановлено, що спірні правовідносини у цій справі стосуються права користування земельною ділянкою, в яких територіальна громада є учасником цивільних відносин та стороною спору. Територіальна громада здійснює свої цивільні права та обов`язки через орган місцевого самоврядування в межах його компетенції, встановленої законом, - Стрийську міську раду, замість якої і діє прокурор.

Отже, прокурором подано позов для усунення помилки, допущеної самим органом місцевого самоврядування при наданні земельної ділянки в оренду, тобто при здійсненні його власних функцій у земельних відносинах, правильно вказавши, що міська рада, яка не вчинила дій для виправлення допущеного порушення, у цій справі має бути відповідачем, водночас інший орган, який відповідно до чинного законодавства здійснює функції з розпорядження землями територіальної громади, відсутній.

11 червня 2024 року Великою Палатою Верховного Суду ухвалено постанову у справі №925/1133/18, висновки викладені в якій, колегія суддів відповідно до ч.4 ст.236 ГПК України вважає за необхідне врахувати під час розгляду цієї справи.

Так, Велика Палата Верховного Суду у зазначеній вище постанові дійшла висновку, що «прокурор звернувся до суду з позовом, спрямованим на захист інтересів держави, які виходять за межі інтересів територіальної громади Черкас, від стверджуваного прокурором порушення, в тому числі з боку відповідача-1 - Черкаської міської ради, та зауважив, що згідно з обставинами справи не виключається, що уповноважений державою орган сам є учасником спірних відносин і порушником інтересів держави. У такому випадку визначення цього органу позивачем суперечило б принципу розумності. Отже, статусом позивача має наділятись прокурор, а уповноважений орган має бути відповідачем.

У разі, якщо державний орган або орган місцевого самоврядування діє або приймає рішення всупереч закону та інтересам Українського народу, прокурор має право діяти на захист порушених інтересів держави шляхом подання відповідного позову до суду. В цьому випадку органи, які прийняли рішення чи вчинили дії, що, на думку прокурора, порушують інтереси держави, набувають статусу відповідача.

Орган державної влади (або місцевого самоврядування), який порушив права держави чи територіальної громади прийняттям незаконного рішення від імені відповідного суб`єкта права, не може (в силу відсутності повноважень на захист) та не повинен (з огляду на відсутність спору з іншим учасником цивільних правовідносин) бути позивачем за позовом прокурора, спрямованим на оскарження незаконного рішення цього ж органу та відновлення порушених прав і законних інтересів держави чи територіальної громади. В процесуальному аспекті орган, який прийняв такий акт, не має зацікавленості у задоволенні позовних вимог, відстоюючи правомірність своїх дій, що суперечить правовому статусу позивача. Водночас доведення правомірності дій, які оспорюються позивачем, забезпечується процесуальними повноваженнями відповідача.

При цьому фактичним позивачем за позовом, поданим в інтересах держави, є держава, а не відповідний орган або прокурор.

З огляду на заявлену прокурором вимогу про визнання незаконним та скасування рішення відповідача-1, її обґрунтування та відсутність іншого органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у справі, що розглядається, скаржник правомірно визначив відповідача-1 відповідачем у цій справі та обґрунтував підстави для представництва інтересів держави відсутністю органу, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.».

Відтак, колегія суддів дійшла висновку, що прокурор належним чином обґрунтував наявність підстав, передбачених статтею 23 ЗУ «Про прокуратуру», для звернення до суду з цим позовом, заявленим в інтересах держави, з огляду на що, судом першої інстанції правомірно прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено спір по суті.

Щодо суті спору:

Як зазначалося вище, рішенням місцевого господарського суду відмовлено у задоволенні позову в повному обсязі, однак, колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується, з огляду на наступне:

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (ч.2 ст.16 ЦК України).

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (ст.21 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Відповідно до ч.10 ст.59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

До повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить, зокрема, розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад, а також надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу (ч.1 ст.12 ЗК України).

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону (ч.1 ст.116 ЗК України).

Згідно з ч.1 ст.122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Частиною 1 ст.123 ЗК України передбачено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: - надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; - формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання). Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою. Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу (ч.ч.1,2 ст.124 ЗК України).

Згідно з ч.1 ст.134 ЗК України земельні ділянки державної чи комунальної власності продаються або передаються в користування (оренду, суперфіцій, емфітевзис) окремими лотами на конкурентних засадах (на земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Не підлягають продажу, передачі в користування на конкурентних засадах (на земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності у разі: розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб; використання земельних ділянок для потреб, пов`язаних з користуванням надрами, та спеціального водокористування відповідно до отриманих дозволів (ч.2 ст.134 ЗК України).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Згідно з ч.1 ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно із принципом єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди, зміст якого розкривається у наведених нормах, особа, яка законно набула у власність будинок, споруду, має цивільний інтерес в оформленні права на земельну ділянку під такими будинком і спорудою після їх набуття. Отже відповідно до зазначених правових норм, власники споруди мають право на користування земельною ділянкою, на якій вона розташована.

Виходячи із системного аналізу положень ч.2 ст.124 та абзацу 2 ч.2 ст.134 Земельного кодексу України, незастосування конкурентної процедури у виді земельних торгів допускається виключно у випадку, коли земельна ділянка державної чи комунальної власності надається фізичним або юридичним особам у користування з метою обслуговування та експлуатації існуючих об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), розташованих на такій земельній ділянці та належних на праві власності зазначеним особам для їх подальшого використання відповідно до того цільового та функціонального призначення, яке існувало на момент їх придбання. Таке правове регулювання з боку законодавця є виправданим і логічним та створює передумови одночасно як для усунення випадків покладення на власників таких об`єктів надмірного тягаря, пов`язаного з необхідністю оформлення права землекористування, так і для недопущення ухилення учасників земельних правовідносин від дотримання положень законодавства щодо отримання земельних ділянок на конкурентних засадах та/або їх отримання з метою використання, що відрізняється від цільового використання об`єктів нерухомості, та/або у розмірі, який необґрунтовано значно перевищує площу таких об`єктів. Аналогічні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 11.08.2021 у справі №922/443/20.

Так, на спірній земельній ділянці площею 44,5005 га, переданій в оренду ОСОБА_1 на підставі п.19 рішення Стрийської міської ради №835 від 23 грудня 2021 року, знаходиться нерухоме майно загальною площею 13,7 кв. м (побутове А-1 площею 5,3 кв. м та склад В-1 площею 8,4 кв. м), що належить відповідачу-2 на праві власності (право приватної власності на вказані об`єкти нерухомості зареєстровано за ОСОБА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 3)).

Щодо договору купівлі-продажу №16-01/18р (під скасувальною умовою) від 16 січня 2018 року, на який посилається відповідач-2, як на підставу набуття права власності на комплекс гідротехнічних споруд для вирощування риби (рибогосподарська технологічна водойма), що складається з: дамба контурна 1 шт., дамба роздільна 9 шт., перепускна споруда 9 шт., водовипуск 1 шт., канал дренажний 1 шт., як встановлено судом вище, вказаний договір вчинено у простій письмовій формі без нотаріального посвідчення, а право власності гр. ОСОБА_1 на вказане майно не зареєстроване. Докази протилежного у матеріалах справи відсутні. Водночас, суд звертає увагу на відсутність беззаперечних доказів походження права власності на комплекс гідротехнічних споруд і у попереднього «власника» ПрАТ «Львівський обласний виробничий рибний комбінат» (продавця за договором від 16 січня 2018 року). У матеріалах справи відсутні докази, з яких би вбачалось, що у ПрАТ «Львівський обласний виробничий рибний комбінат» було наявне право власності на комплекс гідротехнічних споруд.

Договір купівлі-продажу від 16 січня 2018 року вчинений сторонами у простій письмовій формі без нотаріального посвідчення та без будь-яких правовстановлюючих документів, не підтверджує набуття відповідачем-2 права власності на комплекс гідротехнічних споруд. Інші докази, які б підтверджували набуття ПрАТ «Львівський обласний виробничий рибний комбінат», а в подальшому відповідачем-2 права власності на комплекс гідротехнічних споруд, судом не встановлено.

Разом з тим, відповідно до ст.1 ЗУ «Про аквакультуру» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) рибогосподарська технологічна водойма штучно створена водойма спеціального технологічного призначення, що визначається технічним проектом та/або паспортом, яка наповнюється штучно за допомогою гідротехнічних споруд і пристроїв та призначена для створення умов існування і розвитку об`єктів аквакультури.

Гідротехнічні споруди рибогосподарської технологічної водойми (гідротехнічні споруди) об`єкти нерухомого майна (земляні греблі та дамби, водозабірні споруди, повеневі водоскиди, донні водовипуски, водопостачальні, скидні та рибозбірноосушувальні канали, рибовловлювачі, камери облову, причали, водоскиди, бистротоки, перепади, перегороджувальні рибозахисні та інші споруди), що є інженерними спорудами, які призначені для управління водними ресурсами (підготовка, постачання, збереження, транспортування води та водовідведення), а також для запобігання шкідливій дії вод.

Частиною 1 ст.182 ЦК України визначено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Абзацом першим ч.1 ст.181 ЦК визначено, що до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Відповідно до ст.186 ЦК України річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов`язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 187 ЦК України визначено, що складовою частиною речі є все те, що не може бути відокремлене від речі без її пошкодження або істотного знецінення; при переході права на річ її складові частини не підлягають відокремленню.

Відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17.08.2000 року №507, під спорудами розуміється будівельні системи, пов`язані з землею, які створені з будівельних матеріалів, напівфабрикатів, устаткування та обладнання в результаті виконання різних будівельно-монтажних робіт.

Пунктом 1.9.18 Методики обстеження і паспортизації гідротехнічних споруд систем гідравлічного вилучення та складування промислових відводів та хвостів, затвердженої наказом Державного комітету України у справах містобудування і архітектури від 10.09.1996 року №165, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 23.10.1996 року за №625/1650 встановлено, що гідротехнічні споруди - це споруди для використання водних ресурсів, а також для боротьби з шкідливим впливом вод: греблі й дамби різного призначення та їхні конструктивні елементи: водоскиди, водоспуски, споруди водовідведення: тунелі, канали, труби, лотки: регуляційні споруди, накопичувані промислових відходів, ставки, відкриті водозабори, гідромеханічне та механічне обладнання, призначене для нормального функціонування споруд.

Гідротехнічна споруда є інженерною спорудою, що допомагає здійснювати певні водогосподарські заходи як щодо використання водних ресурсів, так і для захисту від шкідливої дії води. Такий об`єкт як гідротехнічна споруда є інженерною спорудою та нерозривно пов`язана із землею і призначена для управління водними ресурсами, тобто її функціонування неможливе без існування водного об`єкту та її переміщення в інше місце неможливо без її знецінення та зміни призначення. Комплекс гідротехнічних споруд, що складається з дамби контурної (1 шт.), дамб роздільних (9 шт.), перепускних споруд (9 шт.), водовипуску (1 шт.) та каналу дренажного (1 шт.) призначений для існування рибогосподарської технологічної водойми на земельній ділянці водного фонду.

Вказані вище споруди розміщені на земельній ділянці, яка належить до комунальної власності, і розташована на території Стрийської міської ради.

Право комунальної власності Стрийської міської ради на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0001 площею 44,5005 га зареєстровано 29 серпня 2022 року на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» №1423-ІХ від 28.04.2021. Вказаним Законом доповнено розділ X «Перехідні положення» Земельного кодексу України пунктом 24, згідно якого з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім передбачених цим пунктом винятків. Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки.

Поряд з тим, відповідач-2 також посилався на п.2 ст.134 ЗК України, згідно з яким, не підлягають продажу, передачі в користування на конкурентних засадах (на земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності, зокрема, у разі використання земельних ділянок для потреб, пов`язаних з користуванням надрами, та спеціального водокористування відповідно до отриманих дозволів.

Однак, судом встановлено, що станом на час прийняття спірного рішення міської ради та укладення спірного договору оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом у відповідача-2 не було Дозволу на спеціальне водокористування. Такий ним отримано лише 20 січня 2023 року, тобто після надання спірної земельної ділянки відповідачу-2 в оренду, з огляду на що, до спірних правовідносин не підлягає застосуванню вказаний вище підпункт п.2 ст.134 ЗК України.

Разом з тим, придбавши нерухоме майно загальною площею 13,7 кв. м (побутове А-1 площею 5,3 кв. м та склад В-1 площею 8,4 кв. м) відповідач-2 отримав право на звернення до міської ради з метою формування та отримання в користування без проведення земельних торгів земельної ділянки для обслуговування та експлуатації належного йому на праві власності об`єкта нерухомого майна, розташованого на такій земельній ділянці, а не на отримання в оренду земельної ділянки із категорії земель: «Землі водного фонду» площею 44,5005 га, яка значно перевищує площу об`єктів нерухомості, що належать відповідачу-2, та з цільовим призначенням: для рибогосподарських потреб, а не для обслуговування належної відповідачу-2 нерухомості.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 липня 2022 року у справі №910/5201/19 зазначено, що розмір земельної ділянки, необхідної для обслуговування розміщеного на ній майна, не є безмежним, оскільки в будь-якому випадку обумовлюється наявною у власника необхідністю використовувати майно за цільовим призначенням. Отримання в оренду земельної ділянки в розмірах, що значно перевищують площу належної відповідачу будівлі, для нового будівництва передбачає дотримання процедури проведення земельних торгів у порядку, визначеному положеннями статей 134, 135 Земельного кодексу України.

З огляду на наведене, можливість отримання земельної ділянки в оренду без проведення земельних торгів передбачена чинним земельним законодавством саме з метою розміщення та обслуговування об`єктів нерухомого майна, які вже перебувають у власності особи, яка звертається до органу місцевого самоврядування із проханням надати їй земельну ділянку в оренду, а надання земельної ділянки в оренду для рибогосподарських потреб площею, значно більшою аніж об`єкт нерухомості, не відповідає меті, яка може бути виключенням щодо проведення земельних торгів, відповідно до частини 2 статті 134 Земельного кодексу України.

Враховуючи все наведене вище, спірні пункти (18 та 19) рішення Стрийської міської ради №835 від 23.12.2021 року зі змінами, внесеними п.1 рішення Стрийської міської ради №1242 від 11.08.2022 року підлягають визнанню незаконними та скасуванню.

Крім цього, статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з ч.1 ст.6 ЗУ «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами земельних торгів (ч.2 ст.16 ЗУ «Про оренду землі»).

За встановлених судом вище обставин щодо відсутності підстав для передачі ОСОБА_1 в користування земельної ділянки площею 44,5005 га з цільовим призначенням: для рибогосподарських потреб, без проведення торгів, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для визнання недійсним і договору оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом від 16 серпня 2022 року, укладеного між відповідачами на підставі спірних пунктів рішення міської ради.

Поряд з тим, відповідно до ч.3 ст.26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню, крім випадків, передбачених пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав, що здійснюється державним реєстратором або, у випадку скасування рішення Міністерства юстиції України, прийнятого відповідно до пункту 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, посадовою особою Міністерства юстиції України. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

Зважаючи на те, що позовна вимога прокурора про скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права оренди ОСОБА_1 на земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0001, площею 44,5005 га; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100; номер запису про інше речове право: 47733371; є похідною від вимог про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування та визнання недійсним договору оренди, така підлягає до задоволення.

Враховуючи все наведене вище, з метою належного захисту порушених інтересів держави, ОСОБА_1 зобов`язаний повернути спірну земельну ділянку комунальної власності кадастровий номер :02:000:0001, площею 44,5005 га з цільовим призначенням: « 10.07 Для рибогосподарських потреб» в розпорядження Стрийської територіальної громади в особі Стрийської міської ради.

Статтею 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

Враховуючи все наведене вище, колегія суддів дійшла висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Статтею 275 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Згідно з ч.1 ст.277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на все наведене вище, колегія суддів дійшла висновку про: задоволення апеляційної скарги Заступника керівника Львівської обласної прокуратури, скасування рішення Господарського суду Львівської області від 17 жовтня 2023 року у справі №914/1408/23, прийняття нового рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до ч.14 ст.129 ГПК України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи положення ст.129 ГПК України, з огляду на задоволення апеляційної скарги та задоволення позовних вимог, з відповідача-2 на користь позивача (апелянта) слід стягнути 13 420 грн у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст.129, 236, 270, 275, 277, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Заступника керівника Львівської обласної прокуратури задоволити.

Рішення Господарського суду Львівської області від 17 жовтня 2023 року у справі №914/1408/23 скасувати.

Прийняти нове рішення. Позов задоволити.

Визнати незаконним та скасувати пункти 18 та 19 рішення Стрийської міської ради №835 від 23.12.2021 року зі змінами, внесеними пунктом 1 рішення Стрийської міської ради №1242 від 11.08.2022 року.

Визнати недійсним договір оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним обєктом від 16.08.2022 року, укладений між Стрийською міською радою та ОСОБА_1 .

Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права оренди ОСОБА_1 на земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0001, площею 44,5005 га; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100; номер запису про інше речове право: 47733371.

Зобов`язати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) повернути земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0001, площею 44,5005 га в розпорядження Стрийської територіальної громади в особі Стрийської міської ради (82400, Львівська область, м. Стрий, вул. Шевченка, 71; ідентифікаційний код 26256903).

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь Львівської обласної прокуратури (79005, м. Львів, Проспект Шевченка, 17/19; ідентифікаційний код 02910031) 13 420 грн у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

На виконання постанови видати накази.

Матеріали справи №914/1408/23 повернути до Господарського суду Львівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку, у відповідності до вимог ст.ст.286-291 ГПК України.

Повну постанову складено 29 серпня 2024 року

Головуючий (суддя-доповідач) Якімець Г.Г.

Суддя Бойко С.М.

Суддя Бонк Т.Б.