ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2024 Справа № 917/881/24

Господарський суд Полтавської області у складі судді Тимощенко О.М., при секретарі судового засіданні Отюговій О. І., розглянувши справу № 917/881/24

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Юг-Сервіс", вул. Кагатна, 1, м. Миколаїв, 54007

до відповідача Сільськогосподарського Товариства з обмеженою відповідальністю "Прогрес", вул. Козацька, 1А, Лубенський район, Полтавська область, 37420

про стягнення 454 841,05 грн,

Без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

28.05.2024 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Юг-Сервіс" до відповідача Сільськогосподарського Товариства з обмеженою відповідальністю "Прогрес" про стягнення попередньої оплати за договором №1400224 від 14.02.2024 року у розмірі 388 421,05 грн та 66 420,00 грн суми витрат на транспортування при поверненні товару неналежної якості (вх. № 941/24).

В обґрунтування позову позивач посилається на невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором №1400224 від 14.02.2024 року щодо поставки товару належної якості, що є підставою для повернення попередньої оплати та відшкодування витрат на транспортування при повернення товару неналежної якості.

Ухвалою від 03.06.2024 року суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі № 917/881/24 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Встановив відповідачу строки: для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження - 5 днів з дня отримання цієї ухвали; для подання відзиву на позов з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України протягом 15 днів з дня отримання ухвали; після отримання від позивача відповіді на відзив - подати до суду заперечення в строк 5 днів з дня отримання такої відповіді від позивача з урахуванням вимог ст. 167, 184 ГПК України. Встановив позивачу строк для подання відповіді на відзив з урахуванням вимог ст. 166 ГПК України - 5 днів з моменту отримання від відповідача відзиву на позов.

19.06.2024 року до суду через систему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 8604, сформовано в системі «Електронний суд» 18.06.2024 року), в якому він частково визнав позовні вимоги в частині стягнення передплати у розмірі 388 421,05 грн, а в частині стягнення 66 420,00 грн (транспортні витрати) заперечував.

20.06.2024 року до суду через систему «Електронний суд» від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. № 8689) зі спростуванням доводів відповідача та підтримкою позовних вимог.

Відповідно до частини п`ятої статті 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

За ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. За ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 ГПК України).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

14.02.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Юг-Сервіс» (далі позивач, покупець, ТОВ «Агро-Юг-Сервіс») та Сільськогосподарським Товариством з обмеженою відповідальністю "Прогрес" (далі відповідач, продавець, СТОВ «Прогрес») укладено договір №140224 купівлі продажу (далі договір, а. с. 9, 10).

В укладеному договорі сторони узгодили, зокрема, наступне:

- продавець зобов`язується продати і відвантажити продовольчу пшеницю твердого сорту 2 класу, в подальшому «товар», у власність покупця, а покупець зобов`язаний прийняти і оплатити товар на умовах даного договору (1.1 договору);

- загальна кількість товару, який підлягає продажу у відповідності з даним договором визначається за домовленістю сторін і зазначається в специфікації на кожну поставку, яка є невід`ємною частиною даного договору (п. 2.1 договору);

- якість товару повинна відповідати наступним вимогам: вологість не більше 14,00 %, сміттєва домішка не більше 5,00%; зернова домішка не більше 5%; биті не більше 5,00%, клейковина мін. 25,5 %, натура мін. 770г/л, скловидність не нижче 60 %, ІДК макс. 95 од. Категорично не допускається наявність в пшениця пряно-ароматичних культур, типу коріандр та інших (п. 2.3 договору);

- ціна товару за одну тону складається за домовленістю сторін і фіксується в специфікаціях на кожну поставку, яка є невід`ємною частиною цього договору (3.1 договору);

- якість товару повинна відповідати параметрам, встановленим ДСТУ 3768:2019 та всіма якісними характеристиками, для певного виду товару, встановлених чинним законодавством України (п. 4.1 договору);

- остаточна якість товару, що поставляється за цим договором, встановлюється власною лабораторією покупця (п. 4.2 договору);

- якщо продавець не погоджується з висновками лабораторії покупця, він зобов`язаний звернутися до компетентного органу, визначеного за узгодженням сторін, для проведення незалежної експертизи якості товару, що постачається за даним договором. Всі витрати, пов`язані з виконанням даного пункту договору, покладаються на продавця (п. 4.3договору);

- моментом поставки вважається дата отримання покупцем по накладній товару і документації, передбаченої п. 1.2 договору;

- оплата здійснюється покупцем, на підставі виставленого рахунку вартості товару по 86% передоплаті, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця. Решта оплата в обсязі 14 % здійснюється покупцем після реєстрації продавцем податкової накладної, протягом 3 банківських днів (п.7.1 договору);

- поставка товару здійснюється на умовах терміну EXW зі складу продавця, який розташований за адресою: Полтавська область, с. Михайлівка. Поставка товару здійснюється відповідно до умов Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів Incoterms в редакції 2010 року, що застосовуються з урахуванням умов даного договору та його внутрішньодержавного характеру (п. 8.1 договору);

- перехід права власності на товар відбувається під час передачі документів на товар від продавця покупцю, відповідно п. 1.2 даного договору (п. 8.2 договору);

- перевірка додержання продавцем умов договору відносно кількості, асортименту та якості товару, здійснюється покупцем в момент передачі йому товару (п. 8.4 договору);

- при виявленні недоліків в товарі претензії пред`являються з наданням підтверджуючих документів. При складанні акта про невідповідність по кількості та якості товару здійснюється відповідна відмітка на всіх екземплярах накладної з підписами представників сторін. В такому випадку недоліки товару повинні бути усунені продавцем (до поставлені, замінені) протягом семи днів з моменту отримання продавцем відповідної вимоги від покупця (п. 8.5 договору);

- якщо, згідно висновку власної лабораторії покупця, продавець поставив йому товар неналежної якості, покупець має право відмовитися від отримання такого товару або відмовитися від даного договору в односторонньому порядку згідно чинного в Україні законодавства (п. 8.6 договору);

- договір вступає в силу від дати його підписання сторонами та діє до 31.12.2024 року, а в частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, що випливають з даного договору. Розірвання цього договору в односторонньому порядку не допускається, крім випадків, передбачених законодавством України та/або цим договором (п. 9.1 договору).

Сторонами підписано Специфікацію №1 до договору купівлі-продажу №140224 від 14.02.2024 року (а. с. 10 зворот), згідно загальна вартість товару, який підлягає продажу у відповідності з даним договором:

1. продовольча пшениця твердих сортів 900 (дев`ятсот) тон +/- 5%.

2. Ціна товару за одну тону складає продовольча пшениця твердих сортів 9 000,00 грн (дев`ять тисяч гривень 00 копійок), в т. ч. ПДВ 1 105, 26 грн.

3. Загальна вартість поставки товару складає: продовольча пшениця твердих сортів 8 100 000,00 грн ( вісім мільйонів сто тисяч гривень 00 копійок), в т. ч. 994 736,98 грн. Якість товару повинна відповідати наступним вимогам: вологість не більше 14,00 %, сміттєва домішка не більше 2,00%; зернова домішка не більше 5%; биті не більше 5,00%, клейковина мін. 25,5 %, натура мін. 770 г/л, скловидність не нижче 60 %, ІДК макс. 95 од. Категорично не допускається наявність в пшениця пряно-ароматичних культур, типу коріандр та інших.

4. Товар відвантажується комбіновано: насипом та/або в мішках.

Відповідно до матеріалів справи, відповідачем виставлено рахунок на оплату №22 від 15 лютого 2024 року на суму 442 800,00 грн (у тому числі ПДВ 54 378,95 грн) (а. с. 11) .

Платіжним дорученням від 15.02.2024року №10262 ТОВ "Агро-Юг-Сервіс" оплатило на користь СТОВ «Прогрес» 388 421,05 грн (а. с. 12) - передплату за товар у розмірі 86 % вартості товару.

15.02.2024 року продавець відвантажив на транспорт покупця насипом товар у загальній кількості 48,20 тон, що підтверджується товарно транспортними накладними №2 від 15.02.2024 року (24,92 т.) та №3 від15.02.2024 року (24,28 тон) (а. с. 13).

Дані обставини підтверджуються відповідачем, що викладено у відзиві на позовну заяву.

Позивач зазначає, що ним було проведено дослідження відвантаженого товару його лабораторією, в результаті чого було встановлена неналежна якість товару наявність коріандру, про що було складено акти про невідповідність №01 та № 02 від 20.02.2024 року (а. с. 14, 15).

В той же день, 20.02.2024 року позивач листом №99 повідомило відповідача про неналежну якість відвантаженого товару (з наданням актів про невідповідність), про повернення товару, одночасно заявивши вимогу про повернення передплати у розмірі 388 421,05 грн і компенсацію витрат в сумі 66 420,00 грн (а. с. 16).

23.02.2024 року позивач повторно звернувся до відповідача з листом №103 (а. с. 118), в якому просив вивезти товар неналежної якості, не прийнятий покупцем, та повідомити до 25.02.2024 року (включно) про наявність або відсутність у відповідача можливості заміни неякісного товару на якісний і про строки (терміни) такої заміни. Також було повідомлено, що у випадку не вивезення неякісного товару продавцем у строк до 25.02.2024 року, позивач власними силами, але за рахунок відповідача поверне товар за місцем знаходження СТОВ «Прогрес». Зазначене звернення залишилось без відповіді.

Вищезазначені листи були направлені на електронну адресу, що підтверджується роздруківками скріншотів (а. с. 17, 19).

У зв`язку з невиконанням СТОВ «Прогрес» свого обов`язку з вивезення неякісного товару ТОВ "Агро-Юг-Сервіс" власними силами (транспортом) здійснило повернення цього товару, що підтверджується товарно транспортними накладними №4 від 26.02.2025 року (24,92 тон) (з відміткою відповідальної особи прийняття повернутого товару 27.02.2024 року) та № 5 від 28.02.2024 року (24,28 тон) (з відміткою відповідальної особи прийняття повернутого товару 29.02.2024 року) (а. с. 20, 21).

Листом №222 від 01.03.2024 року відповідач надав відповідь на лист позивача №99 від 20.02.2022 року, яким повідомив про готовність повернути суму передплати в строк до 31.03.2024 р. (а. с. 22).

04.03.2024 року ТОВ «Агро-Юг-Сервіс» направило на адресу відповідача вимогу №119 про необхідність сплати відповідачем на користь позивача впродовж семи днів суми передплати у розмірі 388 421,05 грн; вартість понесених транспортних витрат на повернення неякісного товару у розмірі 66420 грн та збитки у сумі 66 420 грн (розмір витрат покупця на перевезення товару неналежної якості з складу продавця на склад покупця).

На підтвердження транспортних витрат перевезення неякісного вантажу від покупця до продавця відповідачу були надані відповідні калькуляції (а. с. 26, 27). Дане відправлення та отримання вимоги з додатками відповідачем через засоби поштового зв`язку підтверджується поштовою накладною №140 від 05.03.2024 року, описом вкладення, інформацією із сайту АТ «Укрпошта» (відправлення вручено особисто 15.03.2024 року) (а. с. 24, 25).

03.04.2024 року позивач направив на адресу відповідача лист про відмову від договору №140224 купівлі-продажу від 14.02.2024 року, де також було зазначено про необхідність повернення грошових коштів, сплачених за неякісний товар (передплату), та сплату збитків, понесених при поверненні неякісного товару, у розмірі 66 420,00 грн (а. с. 38, 39) .

Однак, як зазначає позивач, ні впродовж встановленого у вимозі строку (до 11.03.2024 р.), ні в строк до 31.03.24 року, про який було заявлено відповідачем у його листі від 01.03.24 року, сума передплати не була повернена позивачу, так само як не оплачені і транспортні витрати позивача.

Судом встановлено, що відповідно до відзиву відповідач не заперечує щодо вимоги про стягнення 388 421,05 грн суми попередньої оплати, однак заперечує проти вимоги щодо стягнення 66 420,00 грн (суми витрат на транспортування при поверненні товару неналежної якості). В обґрунтування своїх заперечень відповідач посилається на те, що умовами укладеного між сторонами договору не передбачено того, що продавець зобов`язаний відшкодувати вартість з транспортування (повернення) товару у випадку відмови покупця від приймання такого товару. До того, ж поставка товару відбулась 15.02.2024 року, а дослідження відвантаженого товару лабораторією покупця була проведена на 5 днів пізніше (20.02.2024 року), тому покупцем було порушено порядок перевірки якості товару під час його прийняття, що призвело до додаткових транспортних витрат.

При цьому позивач у відповіді на відзив вказав, що визначені сторонами умови поставки товару не звільняють відповідача від виконання передбаченого ст. 690 ЦК України обов`язку відшкодувати позивачу (покупцю) витрати у зв`язку із його поверненням продавцеві. Умова поставки товару EXW згідно Інкотермс 2010 передбачає покладення на покупця витрат з оплати доставки товару від продавця до покупця, яку позивач не просить стягнути.

Також позивач вказує, що п. 4.2 договору встановлено, що остаточна якість товару встановлюється власною лабораторією покупця. Пунктом 8.6 договору встановлено, що «якщо згідно висновків власної лабораторії покупця, продавець поставив йому товар неналежної якості, покупець має право відмовитися від прийняття такого товару, або відмовитися від договору в односторонньому порядку». До того ж, видаткові накладні не підписувалися покупцем, право покупця на відмову від прийняття товару не обмежується датою завантаження товару на транспортний засіб покупця у місті поставки (про що зазначає відповідач у відзиві). Позивач вказує, що ним дотримані всі умови, передбачені ст. 690 ЦК України для пред`явлення продавцю вимоги щодо відшкодування витрат покупця у зв`язку з поверненням товару.

Отже, позивач зазначає, що відповідач не повернув відповідачу суму попередньої оплати за поставлений неякісний товар у розмірі 388 421,05 грн та не відшкодував вартість понесених транспортних витрат на повернення неякісного товару у розмірі 66 420,00 грн, у зв`язку з чим звернувся до суду з позовною заявою.

При прийнятті рішення суд керувався наступним.

Згідно статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов`язки відповідно до договору.

У відповідності до статті 509 ЦК України, статті 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України), в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій. а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Зазначені положення викладені і в статті 193 ГК України.

Враховуючи правову природу укладеного між сторонами договору, кореспондуючи права та обов`язки його сторін, суд дійшов висновку, що оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватись з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини договору купівлі-продажу.

Згідно статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У частині першій статті 693 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Статтею 662 ЦК України передбачено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу (ч.1). Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства (ч.2).

У статті 268 ГК України визначено, що якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам (у разі наявності), іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів.

Постачальник повинен засвідчити якість товарів, що поставляються, належним товаросупровідним документом, який надсилається разом з товаром, якщо інше не передбачено в договорі. У разі поставки товарів більш низької якості, ніж вимагається стандартом, технічними умовами (у разі наявності) чи зразком (еталоном), покупець має право відмовитися від прийняття і оплати товарів, а якщо товари уже оплачені покупцем, - вимагати повернення сплаченої суми. У разі якщо недоліки поставлених товарів можуть бути усунені без повернення їх постачальнику, покупець має право вимагати від постачальника усунення недоліків у місцезнаходженні товарів або усунути їх своїми засобами за рахунок постачальника. У разі якщо покупець (одержувач) відмовився від прийняття товарів, які не відповідають за якістю стандартам, технічним умовам (у разі наявності), зразкам (еталонам) або умовам договору, постачальник (виробник) зобов`язаний розпорядитися товарами у десятиденний строк, а щодо товарів, які швидко псуються, - протягом 24 годин з моменту одержання повідомлення покупця (одержувача) про відмову від товарів.

Відповідно до статті 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу (ч.1).

Згідно зі статтею 675 ЦК України товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу. Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк). Гарантія якості товару поширюється на всі комплектуючі вироби, якщо інше не встановлено договором.

За положеннями частин першої та другої статті 678 ЦК України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умови п. 7.1 договору купівлі продажу №140224 від 14.02.2024 року позивач здійснив передплату за товар у розмірі 86 % вартості товару 388 421,05 грн відповідно до наданого відповідачем рахунку №22 від 15.02.2024 року, що підтверджується платіжною інструкцією №1062 від 15.02.2024 року.

15.02.2024 року продавець відвантажив на транспорт покупця насипом товар відповідно до специфікації №1 від 14.02.2024 року у загальній кількості 48,20 тон, що підтверджується товарно транспортними накладними №2 від 15.02.2024 року (24,92 т.) та №3 від 15.02.2024 року (24,28 тон) (а. с. 13).

Дані обставини визнаються учасниками справи, а тому не підлягають доказуванню в силу ст. 75 ГПК України.

Судом встановлено, що умовами договору та специфікації сторони узгодили вимоги щодо предмету договору купівлі продажу, зокрема «категорично не допускається наявність в пшениця пряно-ароматичних культур, типу коріандр та інших.» (п. 2.3 договору та п. 3 специфікації).

Відповідно до актів про невідповідність №01 та № 02 від 20.02.2024 року, складених заступником директора з якості ТОВ «Агро-Юг-Сервіс», начальником лабораторії та водієм, встановлено, що в процесі приймання-передачі товару при вхідному контролі партій було виявлено наявність коріандру в зерні, що стало підставою для повернення товару продавцю.

Суд критично відноситься до посилання відповідача на те, що покупцем порушено порядок перевірки якості товару під час його прийняття, адже умови договору передбачають право покупця відмовитися від отримання товару або відмовитися від даного договору в односторонньому порядку згідно чинного в Україні законодавства, якщо згідно висновку власної лабораторії покупця, продавець поставив йому товар неналежної якості (п. 8.6 договору). До того ж право покупця на відмову від прийняття товару не обмежується датою завантаження товару на транспортний засіб покупця м у місця поставки.

Крім того, відповідно до п. 4.3 договору якщо продавець не погоджується з висновками лабораторії покупця, він зобов`язаний звернутися до компетентного органу, визначеного за узгодженням сторін, для проведення незалежної експертизи якості товару, що постачається за даним договором.

При цьому, матеріали справи не містять доказів того, що відповідач не погоджується з висновком лабораторії покупця.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про те, що відповідач не виконав обов`язку, передбаченого пунктом 2.3 договору та не передав покупцю товар належної якості.

Суд також відзначає, що законодавець пов`язує повідомлення продавця про порушення умов договору купівлі-продажу з активними діями покупця. Зокрема, статтею 688 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару у строк, встановлений договором або актами цивільного законодавства, а якщо такий строк не встановлений, - в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару.

Як свідчать матеріали справи, 20.02.2024 року позивач листом №99 повідомив відповідача про неналежну якість відвантаженого товару (з наданням актів про невідповідність), про повернення товару, одночасно заявивши вимогу про повернення передплати у розмірі 388 421,05 грн і компенсацію витрат в сумі 66 420,00 грн (а. с. 16).

23.02.2024 року позивач повторно звернувся до відповідача з листом №103 (а. с. 118), в якому просив вивезти товар неналежної якості, не прийнятий покупцем, та повідомити до 25.02.2024 року (включно) про наявність або відсутність у відповідача можливості заміни неякісного товару на якісний і про строки (терміни) такої заміни. Вищезазначені листи були направлені на електронну адресу, що підтверджується роздруківками скріншотів (а. с. 17, 19).

Листом №222 від 01.03.2024 року відповідач надав відповідь на лист позивача №99 від 20.02.2022 року, яким повідомив про готовність повернути суму передплати в строк до 31.03.2024 р. (а. с. 22).

Отже позивач скористався своїм правом на відмову від неякісного товару (п. 8.6 договору та ч. 2 ст. 678 ЦК України), а відповідач в свою чергу погодився на повернення передплати за неякісний товар.

Дана обставина також визнана відповідачем у відзиві на позовну заяву, де відповідач визнав позовні вимоги в частині стягнення 388 421,05 грн суми передплати за поставлений неякісний товар.

Враховуючи викладене, суд робить висновок про те, що продавець не забезпечив поставку товару, якість якого відповідає умовам договору (пункт 2.3), що є доведеним документально та підтверджується відповідачем.

Відповідно до частини 6 ст. 193 ГК України зобов`язана сторона має право відмовитися від виконання зобов`язання у разі неналежного виконання другою стороною обов`язків, що є необхідною умовою виконання.

Згідно із пунктом 1 частини 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до частини 2 ст. 678 ЦК України у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором:

1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми;

2) вимагати заміни товару.

Відтак, з огляду на встановлені та наведені вище обставини суд попередніх дійшов висновку про відсутність підстав вважати виконаним обов`язок відповідача з поставки товару, який відповідає умовам договору щодо якості.

Отже, суд, надавши оцінку наявним у матеріалах справи документам та встановивши обставини порушення відповідачем умов договору щодо якості товару дійшов висновку про істотне порушення відповідачем умов договору, і позивач правомірно скористався своїм правом, закріпленим в силу положень статей 662, 673, 678 ЦК України, статті 268 ГК України та вчинив дії щодо відмови від договору та вимоги повернути передоплату за поставлений неякісний товар, повідомивши відповідача, шляхом надіслання йому листів.

За таких обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача сплаченої за товар попередньої оплати у розмірі 388 421,05 грн є обґрунтованою, законною та такою, яка належить до задоволення.

Статтею 690 ЦК України передбачено, якщо покупець (одержувач) відмовився від прийняття товару, переданого продавцем, він зобов`язаний забезпечити схоронність цього товару, негайно повідомивши про це продавця.

Продавець зобов`язаний забрати (вивезти) товар, не прийнятий покупцем (одержувачем), або розпорядитися ним в розумний строк. Якщо продавець у цей строк не розпорядиться товаром, покупець має право реалізувати товар або повернути його продавцеві.

Витрати покупця у зв`язку із зберіганням товару, його реалізацією або поверненням продавцеві підлягають відшкодуванню продавцем. При цьому суми, одержані від реалізації товару, передаються продавцеві за вирахуванням сум, що належать покупцеві.

Як зазначалось вище, у листі №103 від 23.02.2024 року позивач повідомляв СТОВ «Прогрес» про те, що починаючи з 20.02.2024 року ТОВ «Агро-Юг-Сервіс» забезпечує схоронність товару, поставленого в рамках договору №140224 від 14.02.2024 року, натомість відповідач ухиляється від обов`язку з вивезення неякісного товару. У зв`язку з чим просив до 24.02.2024 року повідомити інформацію час та день, коли буде ним вивезено товар, в іншому випадку в разі відсутності такого повідомлення або відсутності факту вивезення товару до 10:00 год. 25.02.2024 року ТОВ «Агро-Юг-Сервіс» власними силами, але за рахунок відповідача поверне товар за місцем знаходження СТОВ «Прогрес».

Не отримавши у визначений строк відповіді та за відсутності факту вивезення неякісного товару, позивач власними силами (транспортом) здійснило повернення цього товару продавцю, що підтверджується товарно-транспортними накладними № 4 від 26.02.2024 року на 24,92 т (з відміткою відповідальної особи відповідача про прийняття повернутого товару 27.02.24 р.) та №5 від 28.02.2024 року на 24,28 т (з відміткою відповідальної особи відповідача про прийняття повернутого товару 29.02.24 р.) (а. с. 20, 21).

Дані обставини справи відповідач не заперечував, доказів неповернення неякісного товару суду не наддав.

Витрати ТОВ «Агро-Юг-Сервіс» на повернення неякісного товару складають 66 420,00 грн., що підтверджується калькуляціями, а також нормами витрат палива для автомобілів ТОВ «Агро-Юг-Сервіс», договором оренди автомобіля від 01.08.2021 року з актом приймання передачі від 01.08.2021 року, договором оренди транспортних засобів №190617 від 19.06.2017 року (з додатковими угодами №1, №2) та актом приймання-передачі №1 до договору №190617 від 19.06.2017 року, рішенням третейського суду по справі № 4/2024 від 12.04.2014 року які додані до цього позову (а. с. 26 - 37).

Заперечуючи проти задоволення вимоги позивача щодо стягнення 66 420,00 грн витрат на транспортування при поверненні товару неналежної якості, відповідач послався на те, що договором № 140224 від 14.02.2024 року сторони врегулювали лише поставку товару на умовах терміну EXW зі складу продавця, який розташований за адресою: Полтавська область, с. Михайлівка. Поставка товару здійснюється відповідно до умов Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів Incoterms в редакції 2010 року, що застосовуються з урахуванням умов даного договору та його внутрішньодержавного характеру (п. 8.1 договору). І взагалі не передбачено відшкодування вартості з транспортування (повернення) товару у випадку відмови покупця від прийняття такого товару.

До того ж, на думку відповідача, якби позивач не порушив порядок перевірки якості товару під час його прийняття, то покупець в майбутньому був би позбавлений необхідності здійснити будь-які додаткові транспортні витрати.

Однак, суд критично відноситься до вказаної позиції відповідача, оскільки:

- судом вище вже встановлено, що ТОВ «Агро-Юг-Сервіс» не порушено порядку перевірки якості товару;

- хоча положеннями "Інкотермс" в редакції 2010 року та умовами договору не регулюються питання порядку повернення покупцем неякісного товару продавцю та відшкодування витрат на транспортування при такому поверненні, однак дане питання чітко регулюється положеннями ч. 3 ст. 690 ЦК України: витрати покупця у зв`язку із зберіганням товару, його реалізацією або поверненням продавцеві підлягають відшкодуванню продавцем. При цьому суми, одержані від реалізації товару, передаються продавцеві за вирахуванням сум, що належать покупцеві.

Згідно з ч. 3 ст. 11, ч. 2 ст. 509 ЦК України, цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1, 3, 4 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Передбачене законом право покупця вимагати відшкодування продавцем витрат у зв`язку з поверненням неякісного товару є способами захисту його майнового права та інтересу.

За таких обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача 66 420,00 грн витрат у зв`язку з поверненням неякісного товару, отриманого за договором №140224 купівлі - продажу від 14.02.2024 року є обґрунтованою, законною та такою, яка належить до задоволення.

Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.

Згідно з ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, оскільки матеріалами справи підтверджується факт невиконання відповідачем своїх зобов`язань щодо повернення позивачу попередньої оплати у розмірі 388 421,05 грн та відшкодування 66 420,00 грн витрат у зв`язку з поверненням неякісного товару, а також оскільки на момент прийняття рішення доказів погашення вказаних коштів відповідач суду не представив, як і належних та допустимих доказів, що спростовують вищевикладені обставини, вимоги позивача про стягнення 388 421,05 грн передоплати та 66 420,00 грн витрат у зв`язку з поверненням неякісного товару є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вирішення питання про судові витрати позивача, господарський суд виходить з такого.

За розгляд даного позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 6 822,62 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 13.05.2024 № 10619 (а. с. 8), про зарахування судового збору в зазначеному розмірі до спеціального фонду Державного бюджету свідчить відповідна виписка суду від 13.05.2024 року (а. с. 46).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при укладенні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст.130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічна норма міститься в ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

За ч. 3 ст. 252 ГПК України якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.

Заяву про визнання позову в частині стягнення передплати у розмірі 388 421,05 грн відповідач подав 19.06.2024 року (у відзиві на позовну заяву), тобто в межах 30-ти денного строку з дня відкриття провадження у справі.

Отже в зв`язку з частковим визнанням відповідачем позову позивачеві підлягає поверненню із Державного бюджету України сума судового збору в розмірі 2 913,16 грн, сплаченого при поданні позову, а решта в сумі 3 909,46 грн підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача.

Керуючись ст. ст. 126, 129, 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю

2.Стягнути з Сільськогосподарського Товариства з обмеженою відповідальністю "Прогрес" (вул. Козацька, 1А, Лубенський район, Полтавська область, 37420, ідентифікаційний ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Юг-Сервіс" (вул. Кагатна, 1, м. Миколаїв, 54007, ідентифікаційний ) 388 421,05 грн попередньої оплати та 66 420,00 грн витрат у зв`язку з поверненням неякісного товару та 3 909,46 грн судового збору.

Видати наказ із набранням цим рішенням законної сили.

3. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Агро-Юг-Сервіс" (вул. Кагатна, 1, м. Миколаїв, 54007, ідентифікаційний ) з Державного бюджету України судовий збір у сумі 2 913,16 грн, який сплачено платіжною інструкцією № 10619 від 13.05.2024 року.

Рішення складено та підписано 26.08.2024 р.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О. М. Тимощенко