ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"28" серпня 2024 р. м. Київ

Справа № 911/1758/24

Господарський суд Київської області у складі:

судді Ейвазової А.Р.,

за участі секретаря судового засідання Стаднік Є.О., розглянувши у підготовчому засіданні справу за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м. Києва «Плесо» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Княжна Либідь» про стягнення 2 585 533грн, за участі представників від:

позивача - Осіпчук Ю.В. (посадова інструкція);

відповідача Косенко Т.В. (ордер серії АІ №1688491 від 21.08.2024)

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м. Києва Плесо (далі позивач, КП Плесо) звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю КНЯЖНА ЛИБІДЬ (далі відповідач, ТОВ Княжна Либідь) про стягнення 2 585 533грн, що перераховані безпідставно.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на проведення візуального обстеження та контрольних обмірів по об`єкту Будівництво берегоукріплюючих споруд та зони відпочинку вздовж Русанівської протоки у Дніпровському районі, за результатами яких встановлено, що відповідач виконав роботи за договором від 25.05.2020 №1524 на виконання будівельних робіт по будівництву об`єктів комунальної власності міста Києва, у меншому обсязі, ніж фактично оплачено (т.1 а.с.1-10).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 22.07.2024 судом: відкрито провадження у справі за відповідним позовом; вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 15:00 28.08.2024; встановлено строк для подання відповідачем відзиву на позов (а.с.247-249).

Відповідна ухвала доставлена до електронних кабінетів сторін 22.07.2024 о 12:15, що підтверджується довідками про доставку електронного листа (а.с.250-251).

В силу п.2 ч.6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Ухвала суду, як вбачається із змісту п.1 ч.1 ст.232 ГПК України, є видом судового рішення.

Отже, відповідна ухвала вважається врученою сторонам 22.07.2024.

28.08.2024 від відповідача, з пропущенням строку, встановленого ухвалою суду від 22.07.2024, надійшов відзив на позов, у якому відповідач просить у задоволенні позову відмовити.

Відповідач заперечує щодо позову, посилаючись на те, що:

- роботи за договором виконані та їх результат прийнятий позивачем без зауважень щодо строків та якості виконаних робіт;

- вибіркові контрольні обміри проведені без участі відповідача та після спливу 3 років після закінчення таких робіт та здачі їх відповідачу, а їх результати суперечливі та здійснені з використанням вимірювальних приладів позивача без зазначення їх повірки та сертифікації;

- відповідач не має зобов`язань охороняти об`єкт, на якому здійснювались роботи, а ризик випадкового знищення або пошкодження об`єкта будівництва несе позивач після здачі таких робіт.

Разом із відзивом відповідач подав заяву про поновлення строку для його подання з посиланням на не отримання відповідачем ухвали суду від 22.07.2024, про існування якої , як стверджує відповідач, йому стало відомо лише 23.08.2024 з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Окрім того, відповідачем подано клопотання про витребування у позивача в оригіналі та засвідченій копії: довідки про перебування на балансі відповідача берегоукріплюючих споруд та зони відпочину вздовж Русанівської протоки у Дніпровському районі м. Києва із зазначенням дати прийняття на баланс; акт технічного приймання берегоукріплюючих споруд та зони відпочину вздовж Русанівської протоки у Дніпровському районі м. Києва; акт комісії, яким позивачем прийнято в експлуатацію об`єкт - берегоукріплюючі споруд та зони відпочину вздовж Русанівської протоки у Дніпровському районі м. Києва після виконання будівельних робіт.

29.08.2024 у підготовче засідання з`явились представники сторін.

Відповідач у підготовчому засіданні підтримав подані ним заяву про поновлення пропущеного строку для подання відзиву та клопотання про витребування доказів, позивач просив у їх задоволенні відмовити.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява відповідача про поновлення строку для подання відзиву та клопотання про витребування доказів не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

У справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, відповідно до ч.8 ст.165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Оскільки відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження у справі 22.07.2024, останнім днем строку, встановленого для реалізації відповідачем права на подання відзиву, є 06.08.2024. Поряд з цим, у встановлений строк відзив не подано і з клопотанням про продовження строку, встановленого судом для його подання, відповідач до суду до закінчення такого строку не звертався. Отже, оскільки відповідач подав такий відзив лише 28.08.2024, встановлений судом строк ним пропущено.

Відповідно до ч.1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Проте, строк для подання відзиву встановлений не законом, а такий строк встановлено судом ухвалою від 22.07.2024 у відповідності з ч.8 ст.165, п.8 ч.2 ст.176 ГПК України.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 119 ГПК України, встановлений судом процесуальнийстрок може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Отже, підстав для поновлення встановленого судом строку для подання відзиву не має.

Також, слід зазначити, що у суду відсутні підстави на момент подання відповідної заяви відповідачем для продовження встановленого судом строку для подання відзиву з власної ініціативи, оскільки матеріали справи спростовують доводи відповідача про те, що ухвала від 22.07.2024 відповідачем не отримана.

Так, ч.7 ст.6 ГПК України визначено, що особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Довідкою, яка долучена до матеріалів справи та сформована автоматично (т.1 а.с.251), підтверджено доставлення ухвали суду від 22.07.2024 до електронного кабінету відповідача. Доказів, які спростовують відповідний факт, відповідачем не подано.

У поданій заяві відповідач не вказує на інші обставини, які перешкоджали йому скористатись процесуальним правом на подання позову в установлений строк.

Враховуючи зазначене, суд відмовляє у задоволенні заяви відповідача про поновлення строку для подання відзиву на позовну заяву.

В силу ч.8 ст.119 ГПК України ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Як визначено ч.1 ст.81 ГПК України; учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом; таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в ч.ч.2,3 ст. 80 ГПК України.

Так, зокрема, в силу ч.3 ст.80 ГПК України, відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Відповідно до ч.1 ст.81 ГПК України, якщо клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Оскільки у даній справі відповідачем пропущено строк для подання відзиву, є таким, що пропущений і строк для подання клопотання про витребування доказів, тому суд його залишає без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 81, 119, 233-234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Княжна Либідь» про поновлення строку для подання відзиву на позовну заяву (вх. № 8889/24 від 28.08.2024).

2. Залишити без задоволення клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Княжна Либідь» про витребування доказів (вх. № 8890/24 від 28.08.2024).

3. Ухвалу направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена протягом десяти днів у порядку, передбаченому ст.257 ГПК України.

Суддя А.Р. Ейвазова