ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2024 року м. ХарківСправа № 922/956/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Погорелової О.В

при секретарі судового засідання Федоровій К.О.

розглянувши клопотання Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради про розподіл судових витрат по справі

за позовом Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, м. Харків
до фізичної особи-підприємця Сердюк Тетяни Миколаївни, м. Харків
про зобов`язання вчинити певні дії
за участю представників учасників справи:

позивача - Батіг В.В.

відповідача - Рижков І.П.,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Харківської області перебувала справа 922/956/24 за позовом Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради до фізичної особи підприємця Сердюк Тетяни Миколаївни про зобов`язання вчинити певні дії.

30.07.2024 Господарським судом Харківської області було ухвалено рішення у даній справі та позов задоволено.

05.08.2024 до суду від Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради надійшло клопотання в якому останнє просить суд стягнути з фізичної особи підприємця Сердюк Тетяни Миколаївни на користь Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради 29 127,75 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Ухвалою суду від 06.08.2024 заява була прийнята судом та призначена до розгляду на 13 серпня 2024 року об 11:20.

13.08.2024 до суду від відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 12 000,00 грн.

У подано клопотанні відповідач вказує на те, що Управлінням подано до суду Договір на надання послуг з адвокатської діяльності №45 від 29.12.2023 (надалі - Договір №45), виконавцем за яким є Адвокатське бюро "Антона Новакова". Умови Договору №45 свідчать про встановлення гонорару у формі погодинної оплати. З відомостей з Єдиного реєстру адвокатів України вбачається, що адвокат Новаков Антон Іванович отримав свідоцтво №1373 про право на заняття адвокатською діяльністю 20.12.2005. Отже, загальний стаж адвоката складає 19 років. Натомість позовну заяву від 25.03.2024 підписано представником адвокатом Батігом Владиславом Васильовичем. Ним же підписані додаткові пояснення від 27.05.2024. Також, ОСОБА_1 приймав участь в підготовчому засіданні 07.05.2024, 14.05.2024, 04.06.2024. З відомостей з Єдиного реєстру адвокатів України вбачається, що адвокат Батіг Владислав Васильович отримав свідоцтво №002642 про право на заняття адвокатською діяльністю 13.03.2024. Отже, загальний стаж адвоката на час складання заяв по суті справи та участі в підготовчому засіданні складав від менше місяця до 2,5 місяців. Участь в судовому засіданні 25.06.2024 та 30.07.2024 в якості представника Управління приймала адвокат Меркулова Наталія Андріївна. З відомостей з Єдиного реєстру адвокатів України вбачається, що адвокат Меркулова Наталія Андріївна отримала свідоцтво №002555 про право на заняття адвокатською діяльністю 12.01.2022. Отже, загальний стаж адвоката на час участі в судовому засіданні складав 2,5 роки. Представництво інтересів ФОП Сердюк Т.М. у справі №922/956/24 під час розгляду справи в суді першої інстанції здійснювалося мною, ОСОБА_2 на підставі Договору про надання правничої (правової) допомоги №6/2023 від 02.05.2023 (надалі - Договір №6/2023). Свідоцтво №3309 про право на заняття адвокатською діяльністю отримано мною 11.02.2020. Отже, на час розгляду справи загальний стаж адвоката у мене дорівнював більше 4 років. З урахуванням складності справи, кваліфікації і власного досвіду як адвоката, фінансового стану клієнта та інших істотних обставин сторонами Договору №6/2023 за додатковою угодою №1 від 06.05.2024 було узгоджено фіксований розмір гонорару адвоката з представництва Клієнта в Господарському суді Харківської області під час розгляду справи №922/956/24, який дорівнює 12 000 грн. Вказаний розмір гонорару відповідає попередньому (орієнтовному) розміру витрат на правничу допомогу, визначеному в відзиві на позов. В свою чергу Управління в позовній заяві визначено попередній (орієнтовний) розмір витрат на правничу допомогу в розмірі 15 000 грн, який є на 20% вищим за визначений відповідачем. Однак в заяві про ухвалення додаткового рішення Управління просить суд стягнути з відповідача на свою користь витрати на правничу допомогу в розмірі 29 127,75 грн, тобто не тільки в більше ніж вдвічі більшому розмірі ніж витрати відповідача на правничу допомогу, а й вдвічі більшому розмірі за попередній (орієнтовний) розмір витрат, вказаний в позовній заяві. Враховуючи вищенаведене відповідач вважає, що в даній конкретній справі, беручи до уваги, що заяви по суті справи готувалися та подавалися не адвокатом Новаковим Антоном Івановичем, а також, що участь в підготовчому засіданні та судовому засіданні у справі також приймав не він, а інші адвокати, а саме Батіг В.В. та Меркулова Н.А., враховуючи кваліфікацію та досвід вказаних адвокатів, складність справи, розумність розміру витрат на правничу допомогу розмір гонорару адвоката, визначений Управлінням та Адвокатським бюро "Антона Новакова" у справі №922/956/24 є завищеним щодо іншої сторони, тобто ФОП Сердюк Т.М., зважаючи на складність справи, витрачений адвокатами час.

У судовому засіданні представник позивача підтримав клопотання у повному обсязі та просив суд його задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення клопотання заперечував та просив суд зменшити розмір судових витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради надано до суду договір про надання послуг з адвокатської діяльності №45 від 29.12.2023, додаток №1 до договору про надання послуг з адвокатської діяльності №45 від 29.12.2023 "Протокол про згоду на договірну ціну", лист №100 від 05.01.2024, акт №5 від 11.03.2024 здавання-приймання наданих послуг (наданої правничої допомоги) за договором про надання послуг з адвокатської діяльності №45 від 29.12.2023, акт №13 від 23.05.2024 здавання-приймання наданих послуг (наданої правничої допомоги) за договором про надання послуг з адвокатської діяльності №45 від 29.12.2023, акт №14 від 27.05.2024 здавання-приймання наданих послуг (наданої правничої допомоги) за договором про надання послуг з адвокатської діяльності №45 від 29.12.2023, акт №15 від 06.06.2024 здавання-приймання наданих послуг (наданої правничої допомоги) за договором про надання послуг з адвокатської діяльності №45 від 29.12.2023, акт №18 від 01.07.2024 здавання-приймання наданих послуг (наданої правничої допомоги) за договором про надання послуг з адвокатської діяльності №45 від 29.12.2023, акт №22 від 15.08.2024 здавання-приймання наданих послуг (наданої правничої допомоги) за договором про надання послуг з адвокатської діяльності №45 від 29.12.2023, ордер серіх АХ №1178659 від 15.03.2024, ордер серії АХ №1165429 від 02.01.2024.

Дослідивши зазначені докази, суд вважає їх достатніми для підтвердження факту надання адвокатом професійної правничої допомоги.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Загальне правило розподілу судових витрат визначене у частині 4 статті 129 ГПК України, згідно приписів якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом із тим, у частині 5 статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Разом з цим, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 ГПК України). Така правова позиція викладена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 05.11.2019 у справі № 908/2348/18.

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі East/West Alliance Limited проти України від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Отже, для встановлення розумного розміру наданих послуг адвоката слід надати належну правову оцінку договору у сукупності з іншими доказами, складністю справи та виконання адвокатом робіт (наданих послуг), витраченим часом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг та виконання робіт, ціною позову та (або) значення справи. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Подані до суду Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради документи досліджені судом та визнаються належними доказами понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 29 127,75 грн.

В даному випадку, при вирішенні питання щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд враховує категорію справи, предмет спору, заявлену до стягнення суму, складність справи, здійсненні адвокатом позивача дії та складені документи у даній справі.

Враховуючи принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг, беручи до уваги критерій реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, суд вважає, що 29 127,75 грн відповідних витрат становлять співмірні і розумні витрати позивача на професійну правничу допомогу у даній справі.

Керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 232-235, 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Клопотання задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Сердюк Тетяни Миколаївни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, буд. 16; ) 29 127,75 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст.ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Позивач - Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, буд. 16; ).

Відповідач - фізична особа-підприємець Сердюк Тетяна Миколаївна ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Повне рішення підписано 20 серпня 2024 року.

Суддя О.В. Погорелова