ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" серпня 2024 р. Справа№ 927/1474/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гончарова С.А.

суддів: Яковлєва М.Л.

Шаптали Є.Ю.

за участю секретаря судового засідання Кузьмінській О.Р.,

за участю представника (-ів) згідно протоколу судового засідання від 07.08.2024

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Цвіт+"

на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 12.06.2024

у справі № 927/1474/23 (суддя - Моцьор В.В.)

при розгляді заяви Прилуцької дослідної станції Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України

про відстрочення виконання судового рішення у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Цвіт+"

до Прилуцька дослідна станція Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України

про стягнення 382 025, 14 грн,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 12.06.2024 заяву Прилуцької дослідної станції Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України про відстрочення виконання судового рішення задоволено частково. Відстрочено виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 20.02.2024 у справі № 927/1474/23 до 30.09.2024.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, 20.06.2024 (згідно дати звернення до системи "Електронний суд") Товариство з обмеженою відповідальністю "Цвіт+" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 12.06.2024 у справі № 927/1474/23, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 12.06.2024 у справі №927/1474/23 та відмовити у задоволені заяви про відстрочення виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 20.02.2024 у справі №927/1474/23 про стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Цвіт+" 345 724, 14 грн боргу, 6 259, 40 грн інфляційних втрат, 6 041,60 грн витрат на професійну правничу допомогу та 5 280, 36 грн судового збору до 31.12.2024.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив, що суд проігнорував вимоги закону і виніс Ухвалу без врахування вимог ст. 311 ГПКУ, а тому Ухвала є незаконною і підлягає скасуванню.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу скаржник вказує, що з обставин справи можливо побачити, що ступінь вини відповідача в порушення Договору є максимальною, тому, що протягом тривалого часу, відповідач здійснював необгрунтовані дії і не обгрунтовану бездіяльність направлену на невиплату боргу. Відсутні будь які докази, які вказують на неможливість виконати відповідачем своїх зобов`язань. По справі існують лише одні письмові заяви відповідача про неможливість сплатити борг, без належного обгрунтування і доказів які такі обгрунтування підтверджують. Заявити про неможливість платити борг протягом 21 місяців є лише заявами і не підтверджують таку неможливість.

Скаржник вказує, що відповідачем не надано доказів про свій фінансовий стан з дати укладання Договору, тим самим відповідачем не доведені обставини якими він обгрунтовував заяву про надання відстрочки по виконання Рішення, а тому суд виніс ухвалу за неповно і не всебічно встановлених обставинах справи.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.06.2024, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Гончаров С.А., судді Яковлєв М.Л., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.06.2024 витребувано у Господарського суду Чернігівської області матеріали оскарження щодо ухвали Господарського суду Чернігівської області від 12.06.2024 у справі № 927/1474/23 та відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Цвіт+" на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 12.06.2024 у справі № 927/1474/23 до надходження матеріалів оскарження з Господарського суду Чернігівської області.

08.07.2024 від Господарського суду Чернігівської області до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 927/1474/23.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.07.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Цвіт+" на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 12.06.2024 у справі № 927/1474/23. Призначено до розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Цвіт+" на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 12.06.2024 у справі № 927/1474/23. Повідомлено учасників справи, що апеляційна скарга розглядатиметься у судовому засіданні 07.08.2024.

12.07.2024 (згідно дати звернення до системи «Електронний суд») від Прилуцької дослідної станції Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач заперечує проти доводів апеляційної скарги, вважає їх необгрунтованими та просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Відповідач обґрунтовує відзив тим, що поточний фінансовий стан Прилуцької ДСДС, не дозволяє відповідачу виконати рішення суду в повному обсязі відразу, не нашкодивши стабільності своєї діяльності, а також забезпеченню соціальних гарантій для працівників.

Прилуцька дослідна станція розраховує, що після збору урожаю та реалізації сільськогосподарської продукції у вересні-жовтні 2024 року, зможе отримати кошти на спецрахунок для погашення заборгованості перед ТОВ "ЦВІТ+" та до кінця 2024 року повністю погасити заборгованість на підставі зазначеного судового рішення у цій справі.

У зв`язку з перебуванням судді Тарасенко К.В., яка входила до складу суду, у відпустці, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.08.2024, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Гончаров С.А., судді Яковлєв М.Л., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.08.2024 прийнято справу № 927/1474/23 до провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Цвіт+" на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 12.06.2024 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Гончаров С.А., судді Яковлєв М.Л., Шаптала Є.Ю. Призначено до розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Цвіт+" на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 12.06.2024 у справі № 927/1474/23 на раніше визначену дату 07.08.2024.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Господарський суд Чернігівської області рішенням від 20.02.2024 позов Товариства з обмеженою відповідальністю задовольнив частково: стягнув з Прилуцької дослідної станції Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Цвіт+" 345 724,14 грн боргу, 6 259,40 грн інфляційних втрат, 6041,60 грн витрат на професійну правничу допомогу та 5 280,36 грн судового збору.

На виконання рішення Господарського суду Чернігівської області видано наказ від 13.03.2024.

22.04.2024 на підставі судового наказу було відкрито виконавче провадження НОМЕР_1 та в той же самий день державним виконавцем Прилуцького відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Матійко Ганною Миколаївною накладено арешт у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 399893,85 грн.

31.05.2024 до суду надійшла заява Прилуцької дослідної станції Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України від 30.05.2024 про відстрочення виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 20.02.2024 у справі №927/1474/23 до 31.12.2024.

Розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Цвіт+", колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Статтею 326 ГПК України передбачено, зокрема, що невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч.1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України).

Прилуцька дослідна станція Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України заяву обґрунтовує заяву про відстрочку наступним:

- надходження коштів до спеціального фонду станції відбувається за рахунок реалізації наукоємної та сільськогосподарської продукції та надання послуг з наукового супроводу створеної науково-технічної продукції. Значний відсоток у структурі надходжень до спецфонду займала реалізація сільськогосподарської продукції (насіння високих репродукцій зернових культур та насіння технічних культур (соняшник, ріпак, соя).

- внаслідок збройної агресії російської федерації проти України та значного скорочення видатків державного бюджету для наукових установ, доходи відповідача значно зменшились, що призвело до негативного фінансового стану підприємства відповідача у 2022 році. Саме відсутність даних коштів на рахунку установи не дозволило вчасно і у повному обсязі провести оплату товару за Договором з ТОВ "ЦВІТ+".

- через нестачу коштів загального фонду витрати на наукові дослідження, утримання установи, податки, комунальні платежі, здійснюються за рахунок надходжень до спеціального фонду від господарської діяльності.

- у 2023 році Прилуцька дослідна станція ІС НААН, щоб не допустити скорочення працівників та заборгованості по заробітній платі та податках, відключення комунальних послуг за несплату, була змушена продати усю вирощену продукцію за низькими цінами через відсутній попит на ринку.

- станом на 1 січня 2024 року відсутня продукція для реалізації. Залишок коштів на 01.01.2024 по спеціальному фонду складав 16 538,72 грн.

- станом на дату звернення із даною заявою Прилуцька ДС не отримала бюджетних асигнувань для здійснення розрахунків за договором з ТОВ "ЦВІТ+" та виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 20.02.2024 у справі №927/1474/23.

- залишок коштів на 28.05.2024 по спеціальному фонду складає 488,20 грн (в підтвердження виписка з рахунка за 28.05.2024 додається).

Відповідач зазначав, що по загальному фонду (виписки додаються) відображаються виділені бюджетні кошти лише на заробітну плату працівникам, строк виплати якої становить останній календарний день місяця.

Таким чином, відповідач вказує, що поточний фінансовий стан Прилуцької ДСДС, не дозволяє відповідачу виконати рішення суду в повному обсязі відразу, не нашкодивши стабільності своєї діяльності, а також забезпеченню соціальних гарантій для працівників.

Прилуцька дослідна станція розраховує, що після збору урожаю та реалізації сільськогосподарської продукції у вересні-жовтні 2024 року, зможе отримати кошти на спецрахунок для погашення заборгованості перед ТОВ "ЦВІТ+" та до кінця 2024 року повністю погасити заборгованість на підставі зазначеного судового рішення у цій справі.

ТОВ "Цвіт+" у запереченнях зазначає, що відповідачем не надано належних доказів на підставі яких заява про відстрочення може бути задоволена. Посилання відповідача на військову агресію, як причину неможливості оплатити товар, на думку позивача, спростовується тим фактом, що відповідач уклав договір для отримання товару 14.09.2022, тобто після військової агресії, а тому він чітко планував і усвідомлював, що в тих обставинах, які існують в державі, дають можливість йому купити товар і за нього розрахуватися.

Єдиним доказом, якій може підтвердити неможливість сплатити борг це документи про рух коштів відповідача, по всім банківським рахункам відповідача, з дати виникнення зобов`язання (01.04.2023) до дати подання заяви про відстрочення. Але таких доказів не надано. Аналіз додатків відповідача показує, що він додав до заяви виписку лише з одного рахунку і лише за 17.05.2024. Державним виконавцем було встановлено, що відповідач має 9 рахунків у казначействі. Рух коштів по цім рахункам з 01.04.2023 до подання заяви про відстрочку не надано.

Відповідач вважає, що ст. 5 ЗУ «Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, національних галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу» є однією з підстав для надання відстрочення по сплаті боргу. Позивач спростовує такий аргумент відповідача тим фактом, річ в ст. 5 вказаного закону йде про нерухоме майно, в той час коли державним виконавцем було встановлено, що відповідач має у власності рухоме майно і кількості 11 одиниць.

За змістом ст. 331 ГПК України підставою для відстрочки виконання рішення суду можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення суду господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання.

Господарський суд під час розгляду заяви про відстрочення виконання судового рішення враховує не лише можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, а також наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не повинен допускати їх настання.

При цьому, надання заявникові відстрочки виконання рішення є правом господарського суду, закон не обмежує це право точним переліком господарських спорів або обставин, за яких суд має право надання відстрочки, проте визначальним фактором при наданні відстрочки є винятковість цих випадків та їх об`єктивний вплив на виконання судового рішення.

Питання задоволення заяви сторони у справі про відстрочку виконання рішення суду вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з особливого характеру обставин справи, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення

Суд першої інстанції вірно враховує матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

В рішенні Конституційного Суду України №5-пр/2013 від 26.06.2013 зазначено, що відстрочення або розстрочення виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Надання відстрочення виконання рішення є виключним заходом, який має застосовуватись лише за наявності поважних причин та при найменшій шкоді кредитору. При цьому, затримка у виконанні рішення не повинна бути надто тривалою та такою, що порушує саму сутність права, яке захищається пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (рішення ЄСПЛ у справі Іммобільяре Саффі проти Італії, заява №22774/93, пункт 74).

Відстрочення виконання рішення суду має здійснюватися з метою недопущення погіршення економічної ситуації боржника, а також з метою недопущення невиконання рішення суду на користь кредитора. Тобто, важливим є досягти балансу інтересів сторін.

Передбачені ст. 331 ГПК України обставини, з якими закон пов`язує можливість надання відстрочки, є оціночними, а необхідність використання права на відстрочку, закон відносить на розсуд суду.

Вказане право застосовується за визначених в законі умов, з урахуванням всіх обставин справи.

Суд першої інстанції вірно звертає увагу, що відстрочення виконання рішення суду - це не спосіб уникнути відповідачем відповідальності, а, навпаки, це організація та створення умов для подальшого виконання рішення суду.

В даному випадку судом враховуються інтереси обох сторін, адже відстрочення виконання рішення надасть боржнику можливість належним чином виконати рішення суду на користь позивача.

На державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чижов проти України", заява № 6962/02).

За практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції ("Корнілов та інші проти України", заява № 36575/02, ухвала від 07.10.2003). І навіть два роки та сім місяців не визнавались надмірними і не розглядалися як такі, що суперечать вимогам розумного строку, передбаченого статтею 6 Конвенції (ухвала від 17.09.2002 у справі "Крапивницький та інші проти України", заява № 60858/00).

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, основним видом діяльності Прилуцької дослідної станції інституту садівництва Національної Академії аграрних наук України є, зокрема, вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та правомірного висновку щодо можливості відстрочити виконання рішення до 30 вересня 2024 року для надання можливості заявнику зібрати врожай, реалізувати його та розрахуватись з наявною заборгованістю по виконанню рішення Господарського суду Чернігівської області у даній справі.

Інші доводи, на які посилалися сторони під час розгляду даної справи, залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги, як необґрунтовані та такі, що не спростовують висновків суду щодо задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Судом враховується, що Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та правомірного висновку про часткове задоволення заяви про відстрочення виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 20.02.2024 у справі №927/1474/23 на підставі статті 331 Господарського процесуального кодексу України до 30.09.2024.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Цвіт+" на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 12.06.2024 у справі №927/1474/2 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 2, 4, 269, 270, 271, п. 6 ч. 1 ст. 275, п. 4 ч. 1 ст. 277, ст. 280, 282 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Цвіт+" - залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 12.06.2024 у справі №927/1474/23 - залишити без змін.

3. Судові витрати, за перегляд ухвали у суді апеляційної інстанції, покласти на скаржника.

4. Матеріали справи № 927/1474/23 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, передбаченому ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя С.А. Гончаров

Судді М.Л. Яковлєв

Є.Ю. Шаптала