РІШЕННЯ

Іменем України

21 серпня 2024 року м. Чернігівсправа № 927/977/23

Господарський суд Чернігівської області, в складі судді Романенко А.В., за участю секретаря судового засідання Мігди Р.Ю., за правилами загального позовного провадження, в відкритому судовому засіданні розглянув справу

за позовом: Акціонерного товариства "Укртрансгаз", Кловський узвіз, 9/1, м. Київ, 01021;

до відповідача: Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз",

вул. Любецька, 68, м. Чернігів, 14021;

предмет спору: про стягнення збитків у сумі 265238978,53 грн

від позивача: Кухтик В.М. адвокат, довіреність від 22.12.2023 № 1-3723;

від відповідача: Чернінська Л.М., адвокат, довіреність від 22.05.2024 № АТ/100/Д-р-71/05-24.

У судовому засіданні 21.08.2024, Господарський суд Чернігівської області, на підставі частини 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулось до суду з позовом до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз", з проханням стягнути з останнього 265238978,53 грн збитків.

Позовні вимоги обґрунтовані перевищенням обсягів відібраного природного газу з газотранспортної системи над обсягами переданого природного газу АТ "Чернігівгаз" у період з липня 2018 по лютий 2019 років у об`ємі 24729,911 тис. куб. м, оскільки відповідачем порушене необхідне співвідношення (баланс) у газотранспортній системі, що зумовило вжиття позивачем заходів фізичного балансування для його відновлення шляхом купівлі і подання потрібного обсягу природного газу в систему, з понесенням заявлених до відшкодування витрат.

Позивач вважає, що протиправні дії відповідача призвели до втрати майна та завдання йому збитків у розмірі вартості такого майна, що становить 265238978,53 грн.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 05.10.2023 провадження в справі закрите, на підставі п. 3 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

За результатами апеляційного перегляду ухвала суду першої інстанції залишена без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2024.

Постановою від 25.04.2024 Верховний Суд задовольнив касаційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз", а ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 05.10.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2024 скасував; справу № 927/977/23 направив для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

За висновком Верховного Суду зазначення позивачем інших норм права (правових підстав) та подання інших доказів, ніж ті які вже були предметом дослідження під час судового розгляду в іншій справі (а не доповнення тих, які вже були предметом дослідження в первісній справі), за наявності однакового предмету спору, може свідчити про відсутність підстав для застосування п. 3 частини 1 статті 231 ГПК України, тому, без дослідження не тільки предмету та правових підстав, але і доказів, якими позивач обґрунтовує власні доводи та заперечення, висновки судів у цій справі щодо наявності підстав для закриття провадження є передчасними.

Суд, ухвалою від 20.05.2024, прийняв справу до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання на 12.06.2024, встановив сторонам процесуальні строки для подачі письмових заяв по суті спору.

Відповідач (у належний строк) подав відзив на позов, у порядку статей 165, 178 ГПК України, яким проти задоволення позову заперечив зазначивши про наявність підстав для закриття провадження в справі за п. 3 частини 1 статті 231 ГПК України, оскільки наявне чинне рішення Господарського суду Чернігівської області від 16.02.2021 у справі № 927/1041/19 між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих же самих підстав, за якими вже був вирішений наявний спір по суті. Наголошував на недоведеності позивачем складу цивільного правопорушення (протиправності поведінки Оператора ГРМ, наявності збитків та їх розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між цими складовими), що є підставою для відмови в задоволенні позову. Заявив про відсутність своєї вини в небалансі газотранспортної системи. Додатково просив суд при ухваленні судового рішення врахувати зміст постанови НКРЕКП від 26.04.2019 № 664 «Про здійснення заходів державного реагування до АТ «Укртрансгаз», за якою останній мав привести свої дії в відповідність до вимог Кодексу ГТС, зокрема, в частині належного функціонування інформаційної платформи, яка використовується для забезпечення надання послуг транспортування природного газу, відповідно до вимог Кодексу ГТС. Звертав увагу на відсутність у матеріалах справи належних доказів на підтвердження вчинення АТ «Укртрансгаз» дій з балансування газотранспортної системи, зокрема, придбання ним природного газу на покриття потреб саме відповідача - Оператора ГРМ у Чернігівській області.

Позивач (у належний строк) подав відповідь на відзив, у порядку статей 166, 184 ГПК України.

У підготовче засідання 12.06.2024 прибули повноважні представники сторін; суд оголосив перерву до 26.06.2024, для надання відповідачу можливості скористатись правом на подачу письмових заперечень на відповідь на відзив у строк, установлений судом при відкритті провадження в справі.

Відповідач (у належний строк) подав заперечення на відповідь на відзив, у порядку статей 167, 184 ГПК України, підтримав правову позицію попередньо наведену ним у відзиві на позов.

Суд, за результатами підготовчого засідання 26.06.2024, постановив закрити підготовче провадження, призначив розгляд справи по суті на 12.08.2024.

12.08.2024, у судове засідання прибули повноважні представники сторін (участь представника позивача забезпечена в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, ухвалою від 26.06.2024).

Суд розпочав розгляд справи по суті.

Повноважний представник позивача позов підтримав у повному обсязі.

Повноважний представник відповідача проти задоволення позову заперечив з підстав наведених у відзиві на позов та в письмових запереченнях на відповідь на відзив.

Суд оголосив перерву в судовому засіданні до 21.08.2024.

21.08.2024, після закінчення оголошеної перерви, в судове засідання прибули повноважні представники сторін, суд продовжив розгляд справи по суті.

Суд розглянув подані документи і матеріали, з`ясував фактичні обставини справи, дослідив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, та

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Укртрансгаз» (далі позивач, Оператор ГТС) до 01.01.2020 виконувало функції оператора газотранспортної системи суб`єкта господарювання, який на підставі ліцензії здійснював діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників) (п.19 частини 1 статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» від 09.04.2015 № 329-VIII). Ліцензійні умови провадження господарської діяльності з транспортування природного газу затверджені постановою НКРЕКП від 16.02.2017 № 201.

Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» до 01.12.2023 виконувало функції оператора газорозподільної системи (далі відповідач, Оператор ГРМ) суб`єкта господарювання, який на підставі ліцензії здійснював діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників) (п.17 частини 1 статті 1 Закону від 09.04.2015 № 329-VIII).

За визначеннями, наведеними в п. 5 глави І розділу І Кодексу ГТС (затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2493, зареєстрованого Мінюстом України 06.11.2015 за № 1378/27823, зі змінами та доповненнями):

- оператор суміжної системи - оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, оператор іншої газотранспортної системи, який співпрацює з оператором газотранспортної системи;

- суміжна система - інша газотранспортна система, газорозподільна система, газосховище, установка LNG, система суміжного газовидобувного підприємства, інша система, що мають фізичне з`єднання з газотранспортною системою.

У спірних правовідносинах АТ «Чернігівгаз» діяв як оператор суміжної системи, який провадив господарську діяльність з розподілу природного газу на території міста Чернігова та Чернігівської області на підставі ліцензії, виданої згідно з постановою НКРЕКП від 19.06.2017 № 807.

На спірні правовідносини сторін як учасників ринку природного газу, операторів суміжних (відповідно газотранспортної та газорозподільної) систем трубопровідного транспорту пошиються дія положень Закону України «Про трубопровідний транспорт», Закону України «Про ринок природного газу», Кодексу газотранспортної системи (далі - Кодекс ГТС), Господарського (далі ГК України) та Цивільного кодексів (далі - ЦК України).

На спірні правовідносини сторін, що існували протягом серпня 2018 лютого 2019 років, поширюється дія Кодексу ГТС у редакції чинній до 01.08.2018, з урахуванням змісту постанови НКРЕКП від 27.07.2018 № 788 (та внесених до неї змін постановами НКРЕКП від 28.09.2018 № 1134 та від 30.11.2018 № 1573), за якою Регулятор постановив, що на період усунення порушень та приведення дій Укртрансгаз у відповідність до вимог законодавства, створення та забезпечення функціонування інформаційної платформи, комерційне балансування (зокрема, визначення фінансового забезпечення, подання номінацій / реномінацій, проведення алокацій, визначення небалансів, визначення плати за нейтральність) за період серпень 2018 лютий 2019 років здійснюється відповідно до положень Кодексу ГТС в редакції, що діє станом на день прийняття цієї постанови.

Рішення Регулятора адресоване АТ «Укртрансгаз» як суб`єкту ринку природного газу є для останнього обов`язковим.

У межах справи № 927/1041/19 за позовом АТ «Укртрансгаз» до АТ «Оператора газорозподільної системи «Чернігівгаз» про стягнення 389203702,36 грн вартості послуг з балансування природного газу, в період з липня 2018 по лютий 2019 років, на підставі договору від 17.12.2015 № , судами встановлена відсутність між сторонами договірних зобов`язань у частині надання послуги з балансування в газотранспортній системі в спірному періоді, з огляду на неузгодженість ними істотних умов (непідписання повноважними представниками сторін додатку № 3 до договору від 17.12.2015 № ), що стало підставою для відмови в задоволенні вимог АТ «Укртрансгаз».

Обставини встановлені рішенням Господарського суду Чернігівської області від 16.02.2021 у справі № 927/1041/19, залишеним без змін за результатами його апеляційного та касаційного перегляду (постанова Північного апеляційного господарського суду від 13.04.2021 та постанова Верховного Суду у складі Касаційного господарського суд від 28.07.2021), мають преюдиційне значення, в силу частини 4 статті 75 ГПК України, та не потребують повторного доведення.

Верховний Суд у складі Касаційного господарського суду в постанові від 28.07.2021 у справі № 927/1041/19, залишаючи без змін судові рішення попередніх інстанцій, звертав увагу (п. 173) на таке: враховуючи відсутність правової підстави для отримання АТ «Чернігівгаз» послуг транспортування природного газу (неузгодження істотних договірних умов на надання послуг балансування), стягнення АТ «Укртрансгаз» коштів може здійснюватись відповідно до положень статті 1212 ЦК України, в разі доведення факту набуття АТ «Чернігівгаз» природного газу, який належав АТ «Укртрансгаз, без достатньої правової підстави або шляхом стягнення суми збитків, якщо газ був придбаний АТ «Укртрансгаз» з метою балансування негативних місячних небалансів, що виникли внаслідок відбирання АТ «Чернігівгаз» природного газу для задоволення власних потреб, і не був компенсований Оператору ГТС через договірні механізми (оплатою послуг балансування).

Предметом спору в межах даної справи є вимога про стягнення збитків, завданих Оператором ГРМ, внаслідок відбору природного газу з газотранспортної системи в період з липня 2018 по лютий 2019 років (без подачі до системи достатнього обсягу для покриття такого відбору), що зумовило витрати Оператора ГТС на придбання природного газу з метою вжиття заходів фізичного балансування та усунення негативного небалансу системи.

Відтак предмет доказування в справі № 927/977/23 та справі № 927/1041/19 є відмінним, зокрема, в справі № 927/977/23, суд має дослідити та встановити в першу чергу причину виникнення збитків, їх наслідки, дії позивача та відповідача, та чи наявний взаємозв`язок між діями відповідача та завданими позивачу збитками. Наведені обставини не були предметом дослідження в справі № 927/1041/19.

Також у межах справи № 927/977/23 досліджується здійснення Оператором ГТС саме фізичного (некомерційного) балансування, з метою покриття негативного небалансу в системі, створеного в тому числі за рахунок протиправної поведінки Оператора ГРМ.

Доказова база в указаних справах є різною, зокрема, в справі № 927/977/23 позивач, на підтвердження правомірності заявлених вимог, надав в якості доказів: розрахунок середньозваженої ціни газу згідно з договорами на закупівлю природного газу за липень 2018 - лютий 2019 років; копії алокацій (звітів) про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу AT "Чернігівгаз" між замовниками послуг транспортування (постачальниками) в спірному періоді; копії звітів про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу АТ "Чернігівгаз", між замовниками послуги транспортування (постачальниками) в розрізі їх контрагентів (споживачів) у спірному періоді; копії звітів про надходження та розподіл природного газу замовника послуг транспортування в спірному періоді; копії звітів по точкам входу / виходу замовника послуг транспортування, складеними AT "Укртрансгаз" за період липень 2018 - лютий 2019 років; а також копії зведених актів приймання - передачі на ГРС природного газу в спірному періоді; копії актів прийому - передачі природного газу відповідачу від постачальників у віртуальній торговій точці в спірному періоді; копії звітів AT «Укрнафта» про власний видобуток, транспортування та передачу природного газу ПАТ «Укрнафта» за період з липня 2018 по лютий 2019 років; копії звітів АТ «Чернігівгаз» про використання потужності газорозподільної системи та стан розрахунків у спірному періоді.

Натомість, у справі № 927/1041/19, де предметом спору було стягнення вартості послуг з балансування газотранспортної системи в період з липня 2018 по лютий 2019 років (складової послуги транспортування природного газу) на підставі договору від 17.12.2015 № (комерційне балансування), до кола обставин, що підлягали встановленню судом, належало наявність / відсутність договірних правовідносин сторін, відтак, в якості доказів, суд, у межах указаної справи досліджував: договір транспортування природного газу від 17.12.2015 № , з додатками до нього; односторонні акти про надання таких послуг: № 07-18--БАЛАНС від 31.07.2018, № 08-18--БАЛАНС від 31.08.2018, № 09-18--БАЛАНС від 30.09.2018, № 10-18--БАЛАНС від 31.10.2018, № 11-18--БАЛАНС від 30.11.2018, № 12-18--БАЛАНС від 31.12.2018, № 01-19--БАЛАНС від 31.01.2019, № 02-19--БАЛАНС від 28.02.2019.

За висновком суду, в межах справи № 927/1041/21 не досліджувались докази, надані в обґрунтування вимог, заявлених у справі № 927/977/23, не надавалась правова оцінка обставинам, указаним позивачем в обґрунтування позову про стягнення збитків, спричинених Оператором ГРМ протиправним відбором природного газу з газотранспортної системи (за відсутності підтверджених номінацій), з огляду на відмінний предмет доказування в указаних справах.

Наведене свідчить про відсутність правових підстав для закриття провадження в справі № 927/977/23, відповідно до п. 3 частини 1 статті 231 ГПК України, всупереч доводам відповідача, а тому клопотання останнього судом відхилене як безпідставне.

За частиною 2 статті 12 Закону України «Про трубопровідний транспорт» підприємства, установи та організації трубопровідного транспорту здійснюють приймання, збереження, перевантаження і транспортування трубопроводами, в тому числі з метою транзиту, вуглеводнів, хімічних продуктів, води та інших продуктів і речовин на основі договорів з урахуванням економії ефективності та пропускної спроможності магістральних трубопроводів.

Згідно з частиною 1 статті 32 Закону України «Про ринок природного газу» транспортування природного газу здійснюється на підставі та на умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому Кодексом ГТС та іншими нормативно-правовими актами.

За п. 4 глави 1 розділу І Кодексу ГТС, доступ суб`єктів ринку природного газу до газотранспортної системи здійснюється, зокрема, за принципом надання Оператором ГТС послуг доступу та приєднання на договірних засадах.

Натомість, як установлено в межах справи № 927/1091/19, між сторонами відсутні договірні відносини з надання послуг з балансування системи (як складова частина послуги транспортування природного газу, а саме - комерційне балансування).

Відповідно до п. 9 частини 1 статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» замовник - фізична або юридична особа, яка на підставі договору замовляє надання однієї чи кількох із таких послуг: приєднання до газотранспортної або газорозподільної системи; транспортування природного газу; розподіл природного газу; зберігання (закачування, відбір) природного газу; послуги установки LNG.

За визначенням, наведеним у п. 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС, номінація - попереднє повідомлення, надане замовником послуг транспортування оператору газотранспортної системи, стосовно обсягів природного газу, які будуть подані замовником послуг транспортування протягом доби до газотранспортної системи в точках входу та відібрані з газотранспортної системи в точках виходу.

До предмету доказування в даній справі належить питання фактичного відібрання спірного обсягу газу та наявності в відповідача, в разі встановлення фактів відібрання з газотранспортної системи позивача спірних обсягів газу, номінацій на цей обсяг. У випадку відсутності номінацій такий безпідставно відібраний газ створює небаланс у газотранспортній мережі позивача.

Згідно з п. 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС небаланс - різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається відповідно до алокації.

За правовим висновком Верховного Суду в складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 16.02.2024 у справі № 905/2044/19 (п. 124) відібрання підприємствами обсягів природного газу з ГТС без номінацій призводить до негативного небалансу, який вноситься в алокацію на оператора ГРМ та який потребує балансування в системі (відновлення обсягу відібраного газу з ГТС шляхом його закупівлі), зокрема з боку Оператора ГТС. Тобто в такому випадку відбувається надання Оператором ГТС послуг балансування, які підлягають оплаті (компенсації вартості газу, необхідного для відновлення балансу ГТС).

Водночас, відповідно до частини 1 статті 20, п. 4 частини 2 та частини 7 статті 22 Закону України «Про ринок природного газу», оператор газотранспортної системи на виключних засадах відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання в належному стані та розвиток, включаючи нове будівництво та реконструкцію, газотранспортної системи з метою задоволення очікуваного попиту суб`єктів ринку природного газу на послуги транспортування природного газу, враховуючи поступовий розвиток ринку природного газу. Оператор газотранспортної системи зобов`язаний здійснювати балансування та функції оперативно - диспетчерського управління газотранспортною системою в економний, прозорий та недискримінаційний спосіб. Оператор газотранспортної системи придбаває енергоресурси, необхідні для здійснення своєї господарської діяльності, в недискримінаційний і прозорий спосіб та на ринкових умовах.

Газорозподільна система, оператором якої є відповідач, є суміжною системою, безпосередньо приєднаною до газотранспортної системи, оператором якої є позивач, у зв`язку з чим природний газ з газотранспортної системи до газорозподільної системи фізично надходить через точки входу / виходу між ними.

Здійснення господарської діяльності відповідачем як Оператором ГРМ з розподілу природного газу знаходиться в прямій залежності від того, що з газотранспортної системи позивача мають надходити до газорозподільної системи відповідача обсяги природного газу, які останній розподіляє приєднаним до його мережі споживачам.

Відповідно до підпункту 4 п. 2 глави 7 розділу ІІІ Кодексу ГТС приймання - передача природного газу між оператором газотранспортної системи та оператором газорозподільної системи відбувається в точках комерційного обліку газу на газорозподільних станціях і оформлюється актами приймання - передачі, що підписуються представниками цих сторін не пізніше 5-го числа місяця, наступного за звітним.

На виконання наведених вимог Кодексу ГТС, сторонами в двосторонньому порядку складені зведені акти приймання передачі газу в період з липня 2018 по січень 2019 років, що підтверджують загальний обсяг природного газу, переданого з газотранспортної до газорозподільчої системи, зокрема: в липні 2018 року в газорозподільчі мережі АТ «Чернігівгаз» прийнятий природний газ обсягом 12836,918 тис. куб. м; у серпні 2018 року 14529,198 тис. куб. м; у вересні 2018 року 15765,710 тис. куб. м; у жовтні 2018 року 35063,305 тис. куб. м; у листопаді 2018 року 65297,668 тис. куб. м; у грудні 2018 року 70884,885 тис. куб. м; у січні 2019 року 75824,627 тис. куб. м; у лютому 2019 року 58664,305 тис. куб. м .

Відповідно до п. 1 глави 3 розділу ХІІ Кодексу ГТС для забезпечення належного виконання оператором газотранспортної системи процедури алокації по замовниках послуг транспортування (в розрізі його споживачів) у точках виходу до газорозподільних систем оператори відповідних газорозподільних систем зобов`язані подавати оператору газотранспортної системи інформацію про фактичний обсяг споживання природного газу кожним споживачем (у тому числі побутовим споживачем), об`єкти якого підключені до газорозподільної системи та якому (його точкам комерційного обліку) оператор газорозподільної системи в установленому порядку присвоїв персональний EIC-код як суб`єкту ринку природного газу (окремої точки комерційного обліку) та передав його до бази даних оператора газотранспортної системи.

Відповідач, на виконання наведених обов`язків Оператора ГРМ, протягом липня 2018 лютого 2019 років, надав Оператору ГТС наступну інформацію про фактичний обсяг споживання природного газу кожним із споживачів, об`єкти якого під`єднані до його мережі:

- алокації (звіт) про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу ПАТ «Чернігівгаз», між замовниками послуги транспортування (постачальниками) за звітні місяці спірного періоду;

- звіти про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу ПАТ «Чернігівгаз», між замовниками послуги транспортування (постачальниками) в розрізі їх контрагентів (споживачів);

- звіти про надходження та розподіл природного газу замовника послуг транспортування за період з липня 2018 по лютий 2019 років.

З перелічених документів, поданих позивачу в спірному періоді Оператором ГРМ, вбачається, що останній, з точки виходу з газотранспортної системи, здійснив відбір природного газу для покриття виробничо-технологічних витрат природного газу в ГРМ, зокрема:

- в липні 2018 року, в обсязі 641,346 тис. куб. м, натомість, на точці входу до газотранспортної системи АТ «Чернігівгаз» поданий природний газ обсягом 1,501 тис. куб. м (придбаний в РГК Трейдинг, акт приймання-передачі природного газу в віртуальній точці від 31.07.2018 б/н, ЕІС-код 56Х771);

- у серпні 2018 року, в обсязі 1825,797 тис. куб. м, натомість, на точку входу до газотранспортної системи АТ «Чернігівгаз» поданий природний газ обсягом 1,337 тис. куб. м (придбаний в РГК Трейдинг, акт приймання-передачі природного газу в віртуальній точці від 31.08.2018 б/н, ЕІС-код 56Х771);

- у вересні 2018 року, в обсязі 1401,345 тис. куб. м, натомість, на точку входу до газотранспортної системи АТ «Чернігівгаз» поданий природний газ обсягом 1,676 тис. куб. м (придбаний в РГК Трейдинг, акт приймання-передачі природного газу в віртуальній точці від 30.09.2018 б/н, ЕІС-код 56Х771);

- у жовтні 2018 року, в обсязі 1779,816 тис. куб. м, натомість, на точку входу до газотранспортної системи АТ «Чернігівгаз» поданий природний газ обсягом 28,192 тис. куб. м (придбаний в РГК Трейдинг, акт приймання-передачі природного газу в віртуальній точці від 31.10.2018 б/н, ЕІС-код 56Х771);

- у листопаді 2018 року, в обсязі 3362,941 тис. куб. м, натомість, на точку входу до газотранспортної системи АТ «Чернігівгаз» поданий природний газ обсягом 100,057 тис. куб. м (придбаний в РГК Трейдинг, акт приймання-передачі природного газу в віртуальній точці від 30.11.2018 б/н ЕІС-код 56Х771);

- у грудні 2018 року, в обсязі 3667,497 тис. куб. м (коригування до 3538,092 тис. куб. м), натомість, на точку входу до газотранспортної системи АТ «Чернігівгаз» поданий природний газ обсягом 125,253 тис. куб. м (придбаний в РГК Трейдинг, акт приймання-передачі природного газу в віртуальній точці від 31.12.2018 б/н, ЕІС-код 56Х771);

- у січні 2019 року, в обсязі 9784,444 тис. куб. м, натомість, на точку входу до газотранспортної системи АТ «Чернігівгаз» поданий природний газ обсягом 245,213 тис. куб. м (придбаний в РГК Трейдинг, акти приймання-передачі природного газу в віртуальній точці від 31.01.2019 б/н, ЕІС-код 56Х771);

- у лютому 2019 року, в обсязі 3016,644 тис. куб. м, натомість, на точку входу до газотранспортної системи АТ «Чернігівгаз» поданий природний газ обсягом 117,285 тис. куб. м (придбаний в РГК Трейдинг, акт приймання-передачі природного газу в віртуальній точці від 28.02.2019 б/н, ЕІС-код 56Х771).

За частиною 3 статті 37 та частиною 5 статті 38 Закону України «Про ринок природного газу» оператор газорозподільної системи забезпечує здійснення покладених на нього цим Законом функцій за рахунок своїх фінансових, матеріально-технічних, людських та інших ресурсів. Оператор газорозподільної системи придбаває енергоресурси, необхідні для здійснення своєї господарської діяльності, в недискримінаційний та прозорий спосіб.

Пунктами 1, 4 глави 6 розділу ІІІ Кодексу ГРМ (в редакції чинній в спірному періоді) визначено, що з урахуванням специфіки переміщення природного газу газорозподільною системою, пов`язаною з умовною нормативною герметичністю газопроводів, з`єднувальних деталей, арматури, компенсаторів, газового обладнання, інших приладів та обладнання (тобто стан, за якого можливий витік газу, що не може бути зафіксований органолептичним методом) та витоками газу під час технічного огляду чи обслуговування, поточного ремонту, заміни арматури, приладів, обладнання, устаткування, Оператор ГРМ укладає договір (договори) на закупівлю природного газу для покриття об`ємів (обсягів) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в ГРМ для забезпечення фізичного балансування ГРМ та власної господарської діяльності.

Об`єм (обсяг) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу за підсумками місяця та календарного року визначається Оператором ГРМ відповідно до глави 1 розділу ХІI цього Кодексу та розраховується як різниця між об`ємом (обсягом) надходження природного газу, до ГРМ у відповідний період і об`ємом (обсягом) природного газу який розподілений між підключеними до / через ГРМ споживачами та переданий в суміжні ГРМ протягом зазначеного періоду.

Оператор ГРМ для забезпечення власної господарської діяльності (в тому числі для фізичного балансування ГРМ, власних виробничо-технічних потреб та для покриття фактичних втрат і виробничо-технологічних витрат природного газу в ГРМ) закуповує природний газ у власника природного газу (в тому числі ГДП, ВБГ, оптового продавця, постачальника) на загальних підставах та ринкових умовах.

Виходячи зі змісту наведених норм, на відповідача, як Оператора ГРМ, покладений обов`язок закуповувати природний газ в обсягах, достатніх для здійснення власної господарської діяльності з розподілу природного газу, а саме для фізичного балансування ГРМ, об`ємів (обсягів) фактичних витрат та виробничо-технологічних витрат у ГРМ.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач, протягом липня 2018 лютого 2019 років, не здійснив закупівлю необхідного обсягу природного газу для покриття виробничо-технологічних витрат природного газу в ГРМ. Закуплених відповідачем обсягів природного газу на віртуальній торговій точці по результатам розрахункових періодів газового місяця було недостатньо для повного покриття власних відборів природного газу АТ «Чернігівгаз», як Оператором ГРМ, у зв`язку з чим величина остаточних відборів відповідача кожного місяця перевищувала обсяги поданого природного газу до газотранспортної системи замовниками послуги.

Перевищення в спірному періоді обсягів відібраного природного газу з газотранспортної системи над обсягами переданого природного газу за складеними відповідачем, як Оператором ГРМ: алокацій (звітів) про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу ПАТ «Чернігівгаз», між замовниками послуги транспортування (постачальниками), ЕІС код 56Х015, за липень листопад 2018 року; звітів про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу ПАТ «Чернігівгаз», між замовниками послуги транспортування (постачальниками) в розрізі їх контрагентів (споживачів), ЕІС код 56Х015, за липень листопад 2018 року; звітів про надходження та розподіл природного газу замовника послуг транспортування, ЕІС код 56Х015, за період з липня 2018 по лютий 2019 років; звітів про використання потужності газорозподільної системи та стан розрахунків (подані Оператором ГРМ Регулятору в період з вересня 2018 по лютий 2019 років), становило: 639,845 тис. куб. м у липні 2018 року; 1824,460 тис. куб. м у серпні 2018 року, 1399,669 тис. куб. м у вересні 2018 року, 1751,624 тис. куб. м у жовтні 2018 року, 3262,884 тис. куб. м у листопаді 2018 року, 3542,244 тис. куб. м (скориговано до 3412,839 тис. куб. м) у грудні 2018 року, 9539,231 тис. куб. м у січні 2019 року, 2899,359 тис. куб. м у лютому 2019 року (за підсумком: 24729,911 тис. куб. м), що підтверджено звітами по точкам входу / виходу замовника послуги транспортування Оператора ГРС у розрізі спірних місяців.

Частиною 1 статті 20 Закону України «Про ринок природного газу» встановлено, що оператор газотранспортної системи на виключних засадах відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання в належному стані та розвиток, включаючи нове будівництво та реконструкцію, газотранспортної системи з метою задоволення очікуваного попиту суб`єктів ринку природного газу на послуги транспортування природного газу, враховуючи поступовий розвиток ринку природного газу.

Відповідно до пунктів 3, 4, 10 частини 2 статті 22 Закону України «Про ринок природного газу», з метою виконання функцій, передбачених частиною першою статті 20 цього Закону, Оператор ГТС зобов`язаний: вживати необхідних заходів з метою забезпечення безпеки постачання природного газу, в тому числі безаварійної та безперебійної роботи газотранспортної системи; здійснювати балансування та функції оперативно-диспетчерського управління газотранспортною системою в економний, прозорий та недискримінаційний спосіб; вживати інших заходів, необхідних для безпечної та стабільної роботи газотранспортної системи, що передбачені цим Законом або не суперечать законодавству.

За частиною 7 цієї статті Закону Оператор ГТС придбаває енергоресурси, необхідні для здійснення своєї господарської діяльності, в недискримінаційний і прозорий спосіб та на ринкових умовах.

Позивач, на виконання обов`язків Оператора ГТС, у період з липня 2018 по лютий 2019 років, здійснив закупівлю природного газу з метою врегулювання негативного небалансу в системі, в тому числі зумовленого діями Оператора ГРМ - АТ «Чернігівгаз», про що свідчать засвідчені копії договорів про закупку природного газу: від 15.12.2017 № -ВТВ, від 15.12.2017 № -ВТВ, від 15.12.2017 № -ВТВ, від 15.12.2017 № -ВТВ, від 15.12.2017 № -ВТВ, від 15.12.2017 № -ВТВ, від 18.12.2017 № -ВТВ, від 22.12.2017 № -ВТВ, від 22.12.2017 № -ВТВ, від 04.01.2018 № -ВТВ, від 28.08.2018 № , від 28.08.2018 № -ВТВ, від 28.08.2018 № -ВТВ, від 28.08.2018 № -ВТВ, від 28.08.2018 № -ВТВ, від 28.08.2018 № -ВТВ, від 28.08.2018 № -ВТВ, від 28.08.2018 № -ВТВ, від 25.09.2018 № , від 25.09.2018 № , від 25.09.2018 № , від 22.11.2018 № , від 22.11.2018 № , від 22.11.2018 № (з додатковими угодами до перерахованих договорів) (укладених з наступними постачальниками: ПАТ НАК Нафтогаз Україна, ТОВ «ЕРУ Трейдінг», ТОВ «Трафігура Юкрейк»); актів приймання передачі природного газу, за період з липня 2018 по лютий 2019 років, складених на виконання умов зазначених договорів; платіжних доручень на підтвердження проведення АТ «Укртрансгаз» оплати у рахунок закупленого природного газу в спірному періоді (т. 2, а. с. 2-258; т. 3, а. с. 1 - 25, 35 - 176).

За рахунок придбаних обсягів природного газу в період з липня 2018 по лютий 2019 років позивачем вжиті заходи фізичного балансування газотранспортної системи, зокрема, з метою забезпечення співвідношення обсягів природного газу, що надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, фізично відібраних з точок виходу, порушеного, в тому числі внаслідок неподання в указаному періоді Оператором ГРМ - АТ «Чернігівгаз», до газотранспортної системи на точку входу 24729,911 тис. куб. м природного газу, що відібраний останнім з метою покриття власних потреб.

Фактичні витрати позивача на закупівлю природного газу в обсязі 24729,911 тис. куб. м протягом липня 2018 лютого 2019 років склали 265238978,53 грн (розраховані помісячно, виходячи з середньозважених цін згідно з умовами перерахованих вище договорів, т. 1, а. с.13 - 21) та є витратами, що позивач, як Оператор ГТС, поніс у спірному періоді в процесі фізичного балансування та підтримання тиску в газотранспортній системі з метою забезпечення вимог щодо її експлуатації; небаланс газотранспортної системи зумовлений, в тому числі протиправною поведінкою АТ «Чернігівгаз» - Оператора ГРМ, на якого в силу закону покладений обов`язок закуповувати природний газ у віртуальній торговій точці по результатам розрахункових періодів газового місяця в обсязі, достатньому для повного покриття власних відборів.

Наведені обставини стали підставою для звернення АТ «Укртрансгаз» з позовом про відшкодування шкоди в розмірі 265238978,53 грн, спричиненої АТ «Чернігівгаз», як Оператором ГРМ, внаслідок непокриття ним відбору природного газу в період з липня 2018 по лютий 2019 років у обсязі 24729,911 тис. куб. м, для власних потреб.

Згідно з п. 3 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до частини 1 статті 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, внаслідок заподіяння шкоди суб`єкту або суб`єктом господарювання.

Відповідно до частин 1, 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдані збитки в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала в зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом статті 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права та законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

За змістом статті 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Таким чином, збитки це об`єктивне зменшення будь - яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється в витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у неодержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов`язання було виконане боржником (п. 6.14. постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2020 у справі № 925/1196/18).

Підставою для відшкодування збитків відповідно до п. 1 статті 611 ЦК України та статті 224 ГК України є порушення зобов`язання.

Зважаючи на зазначені норми, для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає (п. 14 постанови Верховного Суду від 03.08.2018 у справі № 917/877/17).

За загальними правилами розподілу обов`язку доказування кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частини 1, 3 статті 74 ГПК України).

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень у господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування в справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.

За висновком суду, наявними матеріалами справи підтверджений склад цивільного правопорушення.

Непокриття відповідачем, як Оператором ГРМ, природного газу, відібраного з газотранспортної системи, в період з липня 2018 по лютий 2019 років, для власних потреб (без подальшого розподілу замовникам послуги (постачальникам)) у загальному об`ємі 24729,911 тис. куб. м, зумовило додаткові витрати в позивача, Оператора ГТС, в загальній сумі 265238978,53 грн, на закупівлю природного газу в обсязі, необхідному для здійснення фізичного балансування газотранспортної системи та забезпечення умов її належної експлуатації.

Відповідно до частини 3 статті 37, частини 5 статті 38 Закону України «Про ринок природного газу», пунктів 1, 4 глави 6 розділу ІІІ Кодексу ГРМ (в редакції чинній в спірному періоді) на відповідача, як Оператора ГРМ, покладений обов`язок закуповувати природний газ в обсягах, достатніх для здійснення власної господарської діяльності з розподілу природного газу, а саме для фізичного балансування ГРМ, об`ємів (обсягів) фактичних витрат та виробничо - технологічних витрат в ГРМ.

Водночас, на позивача, як Оператора ГТС, в силу положень частини 1 статті 20, пунктів 3, 4, 10 частини 2 та частини 7 статті 22 Закону України «Про ринок природного газу» покладений обов`язок забезпечити належну та безпечну експлуатацію газотранспортної системи, здійснювати балансування та функції оперативно - диспетчерського управління газотранспортною системою в економний, прозорий та недискримінаційний спосіб та на ринкових умовах.

Неналежне виконання відповідачем функцій Оператора ГРМ у спірному періоді зумовило додаткові витрати в Оператора ГТС на закупівлю природного газу, необхідного для фізичного балансування системи, тобто, між протиправними діями відповідача та завданими позивачу збитками існує прямий причино-наслідковий зв`язок.

Розрахунок розміру збитків проведений виходячи з середньозваженої ціни за діючими контрактами в спірному періоді, на умовах яких Оператор ГТС закуповував природний газ.

Щодо вини, як складового елемента цивільного правопорушення, чинним законодавством України не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди; діє презумпція вини, тобто відсутність вини в завданні шкоди повинен доводити сам заподіювач шкоди. Якщо під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. В контексті зазначеного, саме відповідач повинен доводити відсутність своєї вини в спірних правовідносинах. Зазначений висновок підтверджується Верховним Судом, зокрема в постанові від 21.04.2021 у справі № 648/2035/17, постанові від 14.02.2018 у справі № 686/10520/15-ц.

Відповідач заперечував наявність його вини в розбалансуванні газотранспортної системи, за його доводами саме Оператор ГТС подає (закачує) газ у розподільні газопроводи з власної волі та за власним рішенням. Зазначав, що закуповував природний газ у спірному періоді для здійснення власної господарської діяльності в достатньому обсязі та не мав неврегульованих небалансів. Також звертав увагу на неналежне функціонування інформаційної платформи, яка використовувалась учасниками ринку природного газу для забезпечення надання послуг транспортування природного газу відповідно до вимог Кодексу ГТС. Ставив під сумнів відповідність ціни природного газу, закупленого Оператором ГТС у спірному періоді, ринковим умовам.

Матеріалами справи підтверджується, що перевищення обсягів відібраного над обсягами переданого до газотранспортної системи природного газу в період з липня 2018 по лютий 2019 років Оператором ГРМ - АТ «Чернігівгаз» склало 24729,911 тис. куб. м (використаний для покриття об`ємів фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в ГРМ, фізичного балансування ГРМ), що не був компенсований останнім позивачу через договірні механізми (в якості оплати послуг з комерційного балансування з огляду на відсутність договірних відносин).

Звіти про поділ фактичного обсягу природного газу, відібраного з точки виходу АТ «Чернігівгаз» між замовниками послуг транспортування (постачальниками), звіти про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу ПАТ «Чернігівгаз», між замовниками послуги транспортування (постачальниками) в розрізі їх контрагентів (споживачів), звіти про надходження та розподіл природного газу замовника послуг транспортування за період з липня 2018 по лютий 2019 років, що складені відповідачем, визначають обсяг природного газу використаний на виробничо-технічні витрати Оператором ГРМ, що не розподілявся постачальникам (власникам природного газу), відповідно був використаний відповідачем саме з ресурсу АТ «Укртрансгаз».

Суд зауважує, що починаючи з 01.08.2018, Кодексом ГТС передбачено функціонування інформаційної платформи, яка істотно змінила процедуру взаємодії між суб`єктами ринку природного газу, забезпечення роботи якої покладене на Оператора ГТС.

Водночас, постановою НКРЕКП від 27.07.2018 № 788 (з урахуванням змін, внесених постановами НКРЕКП від 28.09.2018 № 1134 та від 30.11.2018 № 1573) установлено, що Укртрансгаз як Оператор ГТС допустив порушення абзаців 2, 3 п. 1 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС у частині здійснення Оператором ГТС, до 05.07.2018, первинної реєстрації споживачів за постачальником в інформаційній платформі на наступний газовий місяць та надання до 10.07.2018, через інформаційну платформу всім постачальникам, зареєстрованим на платформі, реєстру їх споживачів.

У зв`язку з цим, Регулятор постановив, що на період усунення порушень та приведення дій Укртрансгазу в відповідність до вимог законодавства, створення та забезпечення функціонування інформаційної платформи, комерційне балансування (зокрема визначення фінансового забезпечення, подання номінацій / реномінацій, проведення алокацій, визначення небалансів, визначення плати за нейтральність) за період серпень 2018 - лютий 2019 року здійснювати відповідно до положень Кодексу ГТС в редакції, що діє станом на день прийняття цієї постанови.

Відтак недоліки в роботі інформаційної платформи (на які звертав увагу відповідач) не стосуються спірного періоду, оскільки відносини учасників ринку природного газу з надання послуг транспортування (складовою якої є саме комерційне балансування) врегулюванні Кодексом ГТС в редакції, діючій до 01.08.2018.

Постанова НКРЕКП від 26.04.2019 № 664 «Про здійснення заходів державного регулювання до АТ «Укртрансгаз» (на яку звертав увагу відповідач) стосується забезпечення Оператором ГТС належного функціонування інформаційної платформи, тобто не охоплює спірний період.

Рішенням Антимонопольного комітету України від 28.12.2023 № 398-р «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» визнано, що група Нафтогаз України в особі АТ Укртрансгаз, у період з січня 2016 по грудень 2018 років, займало монопольне (домінуюче) становище на загальнодержавному ринку послуг транспортування природного газу магістральними трубопроводами України з часткою 100%, відповідно до частини 1 статті 12 ЗУ «Про захист економічної конкуренції». Зокрема, в період з січня 2016 по грудень 2018 років, які полягали в установленні економічно необґрунтованої базової ціни газу, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого п. 2 статті 50 та п. 1 частини 2 статті 13 ЗУ «Про захист економічної конкуренції», в вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем шляхом установлення таких цін, які б неможливо було встановити за умов існування значної конкуренції на ринку.

На підставі рішення АК України, до порушників застосовані штрафні санкції, натомість, наведене не є підставою для перерахунку розміру заявлених до відшкодування збитків, у зв`язку з закупівлею Оператором ГТС необхідного обсягу природного газу з метою фізичного балансування системи, небаланс якої в тому числі зумовлений протиправними діями відповідача.

Заперечення відповідача в частині відсутності складу цивільного правопорушення не знайшли підтвердження в ході вирішення спору, тому судом відхилені.

За приписами частин 1, 2 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь установленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Тобто, виходячи зі змісту статей 13, 74 ГПК України кожна сторона на підставі належних, допустимих, достовірних та вірогідних доказів повинна довести правомірність заявлених нею вимог або заперечень.

За висновком суду, позивач, на підставі належних, допустимих, достовірних та вірогідних доказів, у розумінні статей 76 - 79 ГПК України, довів наявність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення 265238978,53 грн збитків.

За змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України», обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. За практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Представник відповідача, в судовому засіданні 21.08.2024, підтримала заяву про застосування наслідків спливу позовної давності до заявлених вимог (подана 07.08.2023, т. 3, а. с. 233 238). За її доводами, провадження в справі відкрите 17.07.2023, при цьому, трирічний строк позовної давності до вимог по відшкодуванню збитків за липень 2018 року сплинув у липні 2021 року, за серпень 2018 року у серпні 2021 року, за вересень 2018 року у вересні 2021 року, за жовтень 2018 року у жовтні 2021 року, за листопад 2018 року у листопаді 2021 року, за грудень 2018 року у грудні 2021 року, за січень 2019 року у січні 2022 року, за лютий 2019 року у лютому 2022 року, що є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Представник позивача проти доводів відповідача заперечив з підстав наведених у письмовій заяві № 1001вих-23-6427 (подана 14.08.2023, т. 4, а. с. 44 - 46), зокрема, звертав увагу на приписи п. 12 та п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, відповідно до яких: під час дії карантину (в період з 12.03.2020 по 30.06.2023), встановленого КМУ з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину; водночас, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану (введеного з 24.02.2022, що триває до цього часу) строки, визначені статтями 257 - 259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

За змістом статей 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність установлюється тривалістю в три роки.

За загальним правилом перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина 1 статті 261 ЦК України).

Відповідно до частин 3, 4 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони в спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною в спорі, є підставою для відмови в позові.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала, що позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи, тобто суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. В разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною в справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Для застосування позовної давності за заявою сторони в спорі суд має дослідити питання її перебігу окремо за кожною звернутою до цієї сторони позовною вимогою, і залежно від установленого дійти висновку про те, чи спливла позовна давність до відповідних вимог.

Трирічний строк позовної давності, встановлений статтею 257 ЦК України, відносно вимог про стягнення збитків, спричинених позивачу в період з липня 2018 по лютий 2019 років, починає свій перебіг щодо кожного місця окремо, починаючи з липня 2018 року, тобто дійсно мав сплинути в період з липня 2021 по лютий 2022 років (як вірно звертав увагу відповідач).

Натомість, згідно з п. 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

З метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі) постановою КМУ від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» по всій території України введений карантин з 12.03.2020, що тривав по 30.06.2023.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 за № 64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введений воєнний стан із 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року, в зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, що на момент ухвалення судового рішення в цій справі, триває.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану доповнений розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, зокрема, п. 19 такого змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії».

Законом України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини» від 08.11.2023 № 3450-ІХ, набув чинності з 30.01.2024, змінено редакцію п. 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України: «У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану».

Таким чином, строки, визначені статтею 257 ЦК України (загальна позовна давність), продовжені на строк дії карантину (в період з 12.03.2020 по 30.06.2023) та з моменту введення в дії воєнного стану (з 24.02.2022) на строк його дії (на момент ухвалення судового рішення в справі, був пролонгований до 09.11.2024, Закон від 23.07.2024 № 3891-ІХ).

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що позивач звернувся за захистом свого порушеного права в строк визначений законом, оскільки строки позовної давності передбачені нормами статей 257 258 ЦК України продовжені.

Отже, законодавцем з метою забезпечення визначеного Конституцією України права на доступ до суду передбачено продовження на період дії карантину та на строк дії воєнного стану строку, протягом якого особа може реалізувати своє право на звернення до суду з метою захисту своїх прав та інтересів.

Наведене узгоджується зі сталою правовою позицією Верховного Суду в постанові від 21.06.2023 у справі № 727/4133/22, в постанові від 28.03.2024 у справі № 903/877/20, від 01.02.2024 у справі № 916/411/23.

При ухваленні рішення в справі, суд, у тому числі вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, до яких зокрема належить судовий збір.

Статтею 129 ГПК України передбачено, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення позову в повному обсязі, суд дійшов висновку, що за рахунок відповідача позивачу підлягають відшкодуванню судові витрати по сплаті судового збору в сумі: 939400,00 грн (за розгляд спору судом першої інстанції, платіжна інструкція від 28.04.2023 № 6187); 2684,00 грн (за перегляд судом апеляційної інстанції ухвали Господарського суду Чернігівської області від 05.10.2023, платіжна інструкція від 11.10.2023 № 17216); 5368,00 грн (за перегляд судом касаційної інстанції ухвали Господарського суду Чернігівської області від 05.10.2023 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2024, платіжна інструкція від 30.01.2024 № 1747).

Керуючись статтями 13, 14, 42, 73 - 80, 86, 126, 129, 165 - 167, 178, 184, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Задовольнити повністю позов Акціонерного товариства Укртрансгаз (Кловський узвіз, 9/1, м. Київ, 01021; ) до Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Чернігівгаз (вул. Любецька, 68, м. Чернігів, 14021; ) про відшкодування збитків у сумі 265238978,53 грн.

2. Стягнути з Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Чернігівгаз (вул. Любецька, 68, м. Чернігів, 14021; ) на користь Акціонерного товариства Укртрансгаз (Кловський узвіз, 9/1, м. Київ, 01021; ) 265238978,53 грн збитків; 939400,00 грн судового збору за розгляд спору судом першої інстанції; 2684,00 грн судового збору за перегляд судом апеляційної інстанції ухвали Господарського суду Чернігівської області від 05.10.2023; 5368,00 грн судового збору за перегляд судом касаційної інстанції ухвали Господарського суду Чернігівської області від 05.10.2023 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2024.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасоване, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови в відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до статті 256 ГПК України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні були оголошені лише вступна та резолютивна частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду в порядку визначеному статтею 257 ГПК України.

Повне судове рішення складене та підписане 26.08.2024.

Суд звертає увагу учасників справи, що відповідно до приписів частин 5-8 статті 6 та частин 5, 6 статті 242 ГПК України, пунктів 5.6, 5.8, 10, 16, 17, 29, 37 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, учасникам справи (їх представникам), які є користувачами Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, судові рішення в паперовій формі не надсилаються і не вручаються. Суд надсилає такі рішення в електронній формі до електронного кабінету таких осіб, і вони вважаються врученими в день отримання повідомлення про доставку копії судового рішення на офіційну електронну адресу учасника справи (його представника), з якого і починається перебіг процесуального строку, встановленого законом або судом. Обмін процесуальними документами в електронній формі між судом та/або особами, що є (повинні бути) користувачами Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, мають здійснюватися виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://cn.arbitr.gov.ua/sud5028/.

Суддя А.В. Романенко