ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2024м. ХарківСправа № 922/2209/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Почуєвій А.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Адама Україна", м.Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Харків", м.Харків
про стягнення 2 530 765,21 грн.
за участю представників:

від позивача: Козачок І.П.

від відповідача: Тітов І.Б.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Адама Україна" (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Харків" (надалі - відповідач) про стягнення 2530765,21грн., з яких: 1861260,44грн. заборгованості за поставлений товар, 141971,68грн. курсової різниці в ціні товару, 281549,64грн. пені, 245983,45грн. 26% річних.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо оплати товару, отриманого за договором поставки № 7/2023 від 22.11.2022.

Ухвалою від 01.07.2024 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 31.07.2024.

30 липня 2024 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він проти вимог позивача заперечив, посилаючись на їх необґрунтованість, та просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Суд зазначає, що відзив подано з пропуском встановленого в ухвалі про відкриття провадження у даній справі 15-денного строку.

Статтею 118 ГПК України визначено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, статтею 119 ГПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У відзиві відповідач заявив клопотання про поновлення строку на подачу відзиву, у якому зазначив, що пропуск даного строку був викликаний тим, що відповідачем вчинялись дії, направлені на всебічне вивчення всіх обставин справи, а також їх документальне підтвердження. При цьому, оскільки відзив на позов є документом, в якому відповідач мав сформувати свої заперечення стосовно позовних вимог позивача, в тому числі й ціни позову, відповідач не міг подати відзив на позов у встановлені судом строки, оскільки в цей час процес проведення лабораторних досліджень якісних та технічних характеристик товару на їх відповідність предмету та умовам Договору.

Розглянувши дане клопотання, суд зазначає наступне.

Згідно з п.3 ч.1 ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 5 статті 236 ГПК України встановлено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до статті 181 ГПК України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Статтею 182 ГПК України передбачено, що у підготовчому засіданні суд, зокрема, з`ясовує, чи повідомили сторони про всі обставини справи, які їм відомі; з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві; здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Таким чином, одним з основних завдань підготовчого провадження у господарській справі є надання сторонам можливості подати всі наявні у них докази та викласти свої доводи та заперечення щодо суті спору.

Враховуючи викладене, а також з огляду на поважність повідомлених відповідачем причин пропуску строку, суд визнав за можливе поновити пропущений процесуальний строк на подання відзиву.

У зв`язку з цим, відзив відповідача з доданими документами був прийнятий судом та його долучено до матеріалів справи.

У підготовчому засіданні 31.07.2024 судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, судове засідання призначено на 16.08.2024.

Представник позивача в судовому засіданні 16.08.2024 підтримав доводи, викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у даному судовому засіданні проти вимог позивача заперечив з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву, просив у задоволенні позову відмовити.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

22 листопада 2022 року між позивачем, як постачальником, та відповідачем, як покупцем, укладено Договір поставки №7/2023 (надалі - Договір), за умовами якого Постачальник зобов`язується постачати товари, визначені в Додатку №1 "Специфікація" до Договору (надалі - "Товар"), а Покупець прийняти та оплатити поставлений Товар.

Відповідно до пунктів 2.2, 2.3 Договору Покупець направляє Постачальнику Замовлення електронною поштою. Сторони визнають електронні копії Замовлення як належно оформлені для здійснення поставки замовленого Товару. В разі наявності Товару, зазначеного в Замовленні, Постачальник підтверджує Замовлення, шляхом надсилання Покупцеві рахунку-фактури (рахунку на оплату). Покупець вважається таким, що отримав рахунок-фактуру, у разі якщо такий рахунок був направлений Постачальником на електронну адресу, зазначену в п. 9.7. цього Договору. При цьому в Рахунку на оплату Товару зазначається вартість Товару в гривнях, розрахована відповідно до положень пункту 1. Додатку №3 до цього Договору.

Пунктами 3.2., 3.3 Договору встановлено, що ціна Товару визначається в гривнях в порядку, визначеному в Додатку № 3 "Прайс-лист" (надалі - "Прайсова ціна") з урахуванням положень Додатку №4. Сторони домовились, що ціна Товару в гривнях, яка вказується в рахунку на оплату, визначається відповідно до положень Додатку № 3 до Договору, виходячи із курсу продажу долара США, який склався за результатами торгів на міжбанківському валютному ринку України на момент його закриття і який публікується на сайті www.kurs.com.ua (надалі - "Курс"), в робочий день, що передує даті виставлення рахунку на оплату.

Згідно з пунктом 1 Додатку №3 до Договору, ціна в гривнях (надалі в формулі - "Р") без ПДВ, за якою Покупець купує Товар, визначається на дату рахунку за формулою: Р = S*А* (1+(N-D)/100) де, S - еквівалент Прайсової ціни на Товар в доларах США без ПДВ за умови його оплати на умовах попередньої оплати; А - Курс у робочий день, що передує даті рахунку-фактури; N - відсоток надбавки до ціни Товару за продаж Товару на умовах товарного кредиту (відстрочки платежу), який розраховується в порядку, передбаченому Додатком №4 до Договору; D - відсоток знижки, що надається у рахунку-фактурі на оплату Товару згідно умов Додатку №4 до Договору.

Відповідно до пункту 2 Додатку №3 до Договору, якщо з дати рахунку, до дня фактичної оплати Товару, Курс у робочий день, що передує даті оплати, змінюється більше, ніж на 2% у бік зменшення або у бік збільшення, порівняно до Курсу, який було встановлено на дату рахунку, то різниця в ціні розраховується в доларовому еквіваленті (без ПДВ) (надалі в формулі - "S1") за наступною формулою: S1 = S * (1+(N-D)/100) - P/А1 де, А1 - Курс у робочий день, що передує даті оплати; S1 - різниця в ціні в доларовому еквіваленті. При цьому Сторони погодили, що у разі зміни курсу продажу долара США після виставлення рахунку на оплату Покупець здійснює оплату Товару (або іншим чином закриває заборгованість) за ціною в гривнях, вказаною в рахунку на оплату, а різниця в ціні, яка склалася у зв`язку із різницею між курсом долара США на дату оплати (або закриття заборгованості) та курсом долара США на дату рахунку, сплачується Покупцем Постачальнику або повертається Постачальником Покупцю (у разі виникнення переплати) разом з компенсацією знижок згідно Додатку №4 до Договору, якщо така компенсація передбачена, або окремо, на підставі фінального коригування до видаткових накладних за підсумками року, але не раніше 15 листопада 2023 р. за курсом у робочий день, що передує даті здійснення коригування до видаткових накладних.

На виконання умов Договору Постачальник поставив Покупцю товару на загальну суму 37546950,40грн, що підтверджується доданими до позову видатковими накладними.

Відповідач не оспорює обсяг поставленого позивачем товару.

Відповідно до п.1 Додатку №4 до Договору Постачальник та Покупець домовились, що строки оплати Товару вказуються Постачальником в рахунку-фактурі на його оплату. Якщо в рахунках-фактурах Постачальником не зазначені строки оплати Товару, то в такому випадку Товар в будь-якому випадку має бути оплачений до 15.11.2023.

Суд зазначає, що додані позивачем до позову рахунки-фактури не містять строків оплати, отже відповідач мав погасити заборгованість за поставлений товар саме до 15.11.2023.

Однак відповідач своє зобов`язання виконав лише частково.

Так, станом на 20.05.24р. Покупець здійснив оплату Товару загальною вартістю 29261145,94грн.

Також частина Товару у сумі 6384543,98грн. була повернута Покупцем Постачальнику згідно зворотних видаткових накладних №73, № 74 від 07.03.2023, №140, №141 від 05.04.2023, №207 від 10.05.2023, №211 та №212 від 12.05.2023.

При цьому на підставі зворотних видаткових накладних №74 від 07.03.2023, №207 від 10.05.2023 та №211 від 12.05.2023 було повернуто Товар вартістю 3981690,01грн, який був поставлений Постачальником Покупцю згідно видаткової накладної №5946 від 30.12.2022, та загальна вартість якого становила 5261967,24грн. Враховуючи той факт, що до його повернення частина Товару в сумі 3069968,15грн. була оплачена Покупцем, у Постачальника виникла заборгованість перед Покупцем у сумі 1789690,92грн. за оплачений та повернутий Товар.

Водночас, відповідач листом від 31.05.2023 просив кредиторську заборгованість Постачальника перед Покупцем у сумі 1653036,75грн., яка виникла в результаті повернення Товару згідно зворотної видаткової накладної №211 від 12.05.2023 зарахувати наступним чином: 1022598,51грн. зарахувати в рахунок Товару поставленого згідно видаткової накладної №662 від 07.03.2023; 331828,88грн. зарахувати в рахунок Товару поставленого згідно видаткової накладної №664 від 07.03.2023; 298609,36грн. зарахувати в рахунок Товару поставленого згідно видаткової накладної №4315 від 11.05.2023. Крім того, листом від 19.07.2023 відповідач просив кредиторську заборгованість Постачальника перед Покупцем у сумі 136654,17грн., яка виникла в результаті повернення Товару згідно зворотної видаткової накладної №211 від 12.05.2023 зарахувати в рахунок оплати Товару поставленого згідно видаткової накладної №5948 від 30.12.2022.

Таким чином, станом на 20.05.2024 заборгованість Покупця перед Постачальником без урахування курсової різниці у ціні Товару становила 1901260,44грн., зокрема:

- 1199999,96грн. згідно рахунку №3648 від 10.05.2023, а саме: 1117211,44грн. згідно видаткової накладної №4315 від 11.05.2023 та 82788,52грн. згідно видаткової накладної 4317 від 12.05.23р.;

- 701260,48грн. згідно рахунку №3657 від 10.05.2023, а саме: 575408,33грн. згідно видаткової накладної №4316 від 11.05.2023 та 125852,15грн. згідно видаткової накладної №4318 від 12.05.2023.

При цьому відповідно до рахунку на оплату товару №3648 від 10.05.2023 Постачальником поставлений Товар, загальна вартість якого становить 1875778,08грн., в тому числі ПДВ, згідно наступних видаткових накладних: №4256 від 11.05.2023 на суму 9389,44грн.; №4315 від 11.05.2023 на суму 1715820,80грн; №4317 від 12.05.2023 на суму 150567,84грн. Покупець припинив своє зобов`язання з оплати Товару на суму 675778,08грн., а саме: Листом від 31.05.23 про перенесення грошових коштів, зокрема кредиторської заборгованості в сумі 298609,36грн., яка виникла в результаті повернення товару згідно зворотної накладної 211 від 12.05.23 в рахунок оплати товару згідно рахунку №3648 від 10.05.2023 (кошти Постачальником були зараховані в рахунок оплати видаткової накладної №4315 від 11.05.2023р.); Оплата коштів в сумі 9 389,40грн. згідно платіжного доручення №668695 від 10.05.2023 (кошти Постачальником були зараховані в рахунок оплати видаткової накладної №4156 від 11.05.2023); Оплата коштів в сумі 67779,32грн. згідно платіжного доручення №3457 від 02.08.2023 (кошти Постачальником були зараховані в рахунок оплати видаткової накладної №4317 від 12.05.2023); Оплата коштів в сумі 100000,00грн. згідно платіжного доручення №89 від 07.08.2023 (кошти Постачальником були зараховані в рахунок оплати видаткової накладної №4315 від 11.05.2023); Оплата коштів в сумі 100000,00грн. згідно платіжного доручення №222 від 09.08.2023 (кошти Постачальником були зараховані в рахунок оплати видаткової накладної №4315 від 11.05.2023); Оплата коштів в сумі 100000,00грн. згідно платіжного доручення №358 від 07.09.2023 (кошти Постачальником були зараховані в рахунок оплати видаткової накладної №4315 від 11.05.23р.).

А згідно з рахунком на оплату № 3657 від 10 травня 2023 року Постачальником поставлений Товар, загальна вартість якого становить 701260,88грн., в тому числі ПДВ, згідно наступних видаткових накладних: №4316 від 11.05.2023 на суму 575408,33грн.; №4318 від 12.05.2023 на суму 125852,15грн. Покупець вказаний товар станом на 20.05.2024 не оплатив.

Крім того, позивач, керуючись положеннями п.2 Додатку №3 до Договору та тим фактом, що з дати рахунків №3648 та №3657 від 10.05.2023 і до 20.05.2024 Курс змінився більше, ніж на 2% (а саме з 36,9343 грн. за 1 дол. США до 39,69 грн. за 1 дол. США), здійснив коригування курсової різниці в ціні поставленого Товару, яка станом на 21.05.2024 складала 141971,68грн., у т.ч. ПДВ.

23 травня 2024 року позивач направив на поштову та електронну адреси відповідача Вимогу (повідомлення) про фінальне коригування видаткових накладних, сплату заборгованості за товар, курсової різниці в ціні поставленого товару, яка склалася у зв`язку із різницею між середньозваженим курсом долара США на дату оплати (коригування до видаткових накладних) та середньозваженим курсом долара США на дату Рахунку на оплату Товару.

Після цього відповідач додатково здійснив часткове погашення заборгованості, а саме: 24.05.2024 відповідач сплатив 20000,00грн. з призначенням платежу: "Оплата по рах № 3648 від 10.05.2023 р за ЗЗР в сумі 200 000,00 грн у т.ч. ПДВ 20% 3333,33 грн." та 05.06.2024 сплатив ще 20000,00грн. з аналогічним призначенням платежу.

Позивач у позові зазначає, що керуючись положеннями останнього абзаці п.2 Додатку №3 до Договору, він зарахував відповідні суми в рахунок вартості Товару без урахування курсових, поставленого згідно видаткової накладної №4315 від 11.05.2023 та №4317 від 12.05.2023.

Таким чином, станом на дату подання позовної заяви заборгованість відповідача за поставлений товар склала:

- 1861260,44грн. - заборгованість за поставлений Товар без врахування курсових різниць в ціні Товару;

- 141 971,68грн. - курсова різниця в ціні Товару.

Відповідно до пункту 6.3 Договору, у випадку прострочення оплати Товару, Покупець оплачує на користь Постачальника пеню. Пеня нараховується у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми коштів, яка діяла в період прострочення, за кожен день прострочення.

Згідно з пунктом 6.4 Договору, відповідно до статті 625 ЦК України, якщо Покупець прострочить оплату Товару, то на прострочену суму Постачальник може нарахувати, а Покупець на вимогу Постачальника повинен сплатити 26 (двадцять шість) проценти річних від простроченої суми коштів.

На підставі цих умов Договору, враховуючи несвоєчасну оплату відповідачем товару, поставленого згідно видаткових накладних №4315 та №4316 від 11.05.2023, №4317 та №4318 від 12.05.2023, позивач за період з 16.11.2023 по 15.05.2024 здійснив нарахування 281549,64грн. пені та 245983,45грн. 26% річних, виходячи з розміру існуючої у вказаний період заборгованості (1901260,44грн.)

Враховуючи невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань, позивач звернувся до Господарського суду Харківської області з даним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь 1861260,44грн. заборгованості за поставлений товар, 141971,68грн. курсової різниці в ціні товару, 281549,64грн. пені, 245983,45грн. 26% річних.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Так, згідно з частиною 1 статті 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Частинами 1, 2 статті 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

При цьому, виходячи з положень статті 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Відповідно до статті 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Судом встановлено, що позивач на виконання умов Договору здійснив поставку відповідачу товару на загальну суму 37546950,40грн., який мав бути оплачений до 15.11.2023 (п.1 Додатку №4 до Договору). Відповідач свої зобов`язання щодо оплати отриманого товару виконав лише частково та з порушенням встановленого строку, а також здійснив часткове повернення товару зв`язку з чим у нього станом на 24.05.2024 виникла наступна заборгованість: - 1861260,44грн. - заборгованість за поставлений Товар без врахування курсових різниць в ціні Товару, а також 141971,68грн. - курсова різниця в ціні Товару, визначена на підставі пункту 2 Додатку №3 до Договору.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно статей 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідачем не надано суду та в матеріалах справи відсутні докази повної та своєчасної оплати отриманого за Договором товару.

При цьому, суд відхиляє доводи відповідача про те, що позивачем неправильно визначено суму боргу, оскільки він вказав в тексті позову розмір основного боргу в сумі 1901260,44грн., а в прохальній частині просить стягнути 1861260,44грн.

Так, вказана відповідачем розбіжність у 40000,00грн. (1901260,44грн. - 1861260,44грн.) обумовлена тим, що позивачем визначався розмір боргу станом на 20.05.2024 та саме від цієї суми ним було здійснено обчислення сум пені та річних за період з 16.11.2023 по 15.05.2024. В той же час, позивач в позові зазначив, що відповідач 24.05.2024 та 05.06.2024 додатково сплатив грошові кошти в загальній сумі 40000,00грн., яка була врахована позивачем при визначенні вартості товару (без урахування курсових), поставленого згідно видаткової накладної №4315 від 11.05.2023 та №4317 від 12.05.2023.

Отже позивач правильно визначив суму основної заборгованості.

Посилання відповідача на факт поставки позивачем неякісного товару не можуть бути прийняті судом, оскільки жодними доказами не підтверджені. Відсутні посилання на те, що відповідачем здійснювалося повернення позивачу саме товару неналежної якості й у наявних у справах зворотних накладних покупця.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

У зв`язку з цим, суд вважає позовні вимоги про стягнення 1861260,44грн. заборгованості за поставлений товар та 141971,68грн. курсової різниці в ціні товару законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно зі статтею 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Крім того, частиною 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вищевказаних норм законодавства та умов п. п. 6.3, 6.4 Договору позивач за період з 16.11.2023 по 15.05.2024 здійснив нарахування відповідачу 281549,64грн. пені та 245983,45грн. 26% річних.

Перевіривши розрахунки вищевказаних сум, суд визнав їх такими, що відповідають обставинам справи та вимогам чинного законодавства, а тому позовні вимоги про їх стягнення підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 129, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Харків" (61098, м.Харків, вул.Кашуби, буд.10, код 37875888) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Адама Україна" (04050, м.Київ, вул.Миколи Пимоненка, буд.13, офіс №4А/41, код 36138,44грн. заборгованості за поставлений товар, 141971,68грн. курсової різниці в ціні товару, 281549,64грн. пені, 245983,45грн. 26% річних, 30369,19грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено "26" серпня 2024 р.

Суддя М.В. Калантай