ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

(додаткове)

"26" серпня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/2167/24

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

при секретарі судового засідання Чолак Ю.В.,

розглянувши заяву (вх. № 2-1338/24 від 20.08.2024) представника Фізичної особи-підприємця Роговської Лариси Святославівни про ухвалення додаткового рішення у справі

за позовом Державного підприємства «ТВК» (67806, Одеська обл., Одеський район, смт Авангард, вул. Базова, буд. 21; )

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Роговської Лариси Святославівни ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення 130 499,13 грн;

представники сторін:

від позивача Янкул Г.І.,

від відповідача не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні господарського суду перебувала справа № 916/2167/24 за позовом Державного підприємства «ТВК» до Фізичної особи-підприємця Роговської Лариси Святославівни про стягнення 130 499,13 грн.

Рішенням від 15.08.2024 у задоволенні позову відмовлено.

У судовому засіданні 15.08.2024 представник відповідача заявив про намір подати до суду докази понесення відповідачем витрат на правову допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення, що також було зазначено у відзиві на позовну заяву.

20.08.2024 до суду надійшла заява представника відповідача, в якій він просить суд ухвалити додаткове рішення про стягнення з Державного підприємства «ТВК» на користь Фізичної особи-підприємця Роговської Лариси Святославівни 20 000,00 грн судових витрат на правничу допомогу.

В обґрунтування заяви посилається на укладення між адвокатом Глазовим О.О. та Роговською Л.С. договору про надання юридичних послуг та правової (правничої) допомоги № 24/07/23/АО від 24.07.2023 та додаткової угоди від 24.05.2024 до вказаного договору стосовно визначення обсягу правничої допомоги, розміру та умов її оплати.

Звертає увагу, що додатковою угодою передбачено зобов`язання адвоката надавати правову допомогу на умовах Договору № 24/07/23/АО від 24.07.2023 про надання правової допомоги шляхом здійснення захисту інтересів клієнта в Господарському суді Одеської області по справі № 916/2167/24 за позовом Державного підприємства «ТВК» до Фізичної особи-підприємця Роговської Лариси Святославівни про стягнення 130 499,13 грн.

Зазначає, що додатковою угодою відповідач та адвокат погодили фіксований розмір гонорару за підготовку правової позиції, підготовку відзиву, збір та підготовку документів та доказів для участі у судовому розгляді за відповідним позовом в суді першої інстанції, який складає 20 000 грн.

Вказує, що 19.08.2024 відповідач та адвокат підписали акт приймання-передачі наданих послуг.

Ухвалою від 21.08.2024 розгляд заяви представника відповідача про ухвалення додаткового рішення призначено на 26.08.2024.

23.08.2024 від представника позивача до суду надійшли письмові заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, де позивач просить відмовити у задоволенні заяви та звертає увагу, що відповідно до п. 3.1. договору №24/07/23/АО про надання правової допомоги від 24.07.2023 оплата наданої правової допомоги здійснюється на підставі акту виконаних робіт обома сторонами, але не пізніше 10 робочих днів з дати отримання клієнтом акту виконаних робіт для підписання. Відповідно до п.2 додаткового погодження від 24.05.2024 року до Договору №24/07/23/АО про надання правової допомоги від 24.07.2023 за підготовку правової позиції, підготовку відзиву, збір та підготовку документів та доказів для участі у судовому розгляді за відповідним позовом в суді першої інстанції, представництва інтересів позивача складає 20 000,00 грн. Додаткове погодження до Договору №24/07/23/АО від 24.07.2023 про надання правової допомоги, на думку позивача, не являється доказом про затвердження вартості наданих послуг визначених сторонами, так як відповідно до додаткового погодження ОСОБА_1 затверджувала суму витрат із адвокатом як позивач. Тому, сума не може бути взята до уваги та бути сплачена ДП «ТВК», так як ОСОБА_2 не є позивачем у даній справі та зустрічних позовних вимог не заявляла.

Також позивач зазначає, що окрім наданих декларацій ФОП Роговської Л.В. інших доказів представником відповідача не було надано до суду, які сама ФОП Роговська Л.В. роздрукувала з особистого кабінету податкової служби та відповідно до п.1.4. Договору № 24/07/23/АО Клієнт був зобов`язаний своєчасно забезпечити Адвоката усіма необхідними документами та інформацією для виконання доручення. Тому твердження про збір доказів та їх підготовку, як вважає позивач, не має підтверджень в матеріалах справи.

Разом з тим, позивач вказав, що адвокатом Глазовим О.О. не надано до суду копій видаткових накладених/платіжних доручень про оплату послуг на правову допомогу та детального опису послуг/робіт із зазначенням часу на їх виконання.

У судовому засіданні, яке відбулось 26.08.2024, представник позивача заперечувала проти задоволення заяви представника відповідача про ухвалення додаткового рішення.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином.

Втім, згідно з ч. 4 ст. 244 ГПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

26.08.2024 оголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення.

При розгляді заяви представника відповідача про ухвалення додаткового рішення, господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 3 ст. 123 ГПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За змістом ч. ч. 3 - 6 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України Про адвокатуру. Дія вказаного закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.

Згідно зі ст. 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Положення ч. 1 ст. 19 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність передбачають, що видами адвокатської діяльності є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні; представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Згідно ч.1 ст.26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ст. 30 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Даний висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у Постанові від 16 листопада 2022 року по справі 922/1964/21.

Суд враховує, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю, водночас, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України, заява № 19336/04).

Згідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зазначені положення кореспондуються з європейськими стандартами, зокрема п. 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно шляхів полегшення доступу до правосуддя №R(81) 7, в якому передбачено, що, за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла, відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

Розглянувши заяву представника відповідача про ухвалення додаткового рішення, суд дійшов наступних висновків.

У відзиві на позовну заяву відповідач в порядку ч.1 ст.124 ГПК України зазначив, що очікує понести судові витрати на правову допомогу, орієнтовний розмір яких складає 20 000,00 грн.

Розглянувши матеріали заяви про ухвалення додаткового рішення, дослідивши надані позивачем докази, суд встановив, що 24.07.2023 між адвокатом Глазовим О.О. та Роговською Л.С. як клієнтом укладено Договір про надання правової допомоги № 24/07/23/АО (далі Договір), згідно з п. 1.1. якого адвокат зобов`язується надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а клієнт зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки, обумовлені сторонами, а саме захист інтересів клієнта по кримінальним та цивільним справам. Конкретний об`єм правової допомоги може встановлюватись в додатковому погодженні до цього Договору.

Згідно з п. 3.1. Договору сторони домовились, що вартість правової допомоги встановлюється у додатковому погодженні до цього Договору. Оплата наданої правової допомоги здійснюється на підставі акту виконаних робіт впродовж 10 банківських днів з дати підписання акту виконаних робіт обома сторонами, але не пізніше 10 робочих днів з дати отримання клієнтом акту виконаних робіт для підписання.

24.05.2024 адвокат та відповідач підписали додаткове погодження до Договору, яким узгодили, що адвокат зобов`язується надавати правову допомогу на умовах Договору та цього додаткового погодження в наступному обсязі: здійснення захисту інтересів клієнта в Господарському суді Одеської області по справі № 916/2167/24 за позовом Державного підприємства «ТВК» до ФОП Роговської Л.С. про стягнення 130 499,13 грн.

Пунктом 2 додаткового погодження до Договору передбачено, що вартість наданих послуг за підготовку правової позиції, підготовку відзиву, збір та підготовку документів та доказів для участі у судовому розгляді за відповідним позовом в суді першої інстанції, представництво інтересів позивача складає 20 000,00 грн.

19.08.2024 адвокат Глазов О.О. та Роговська Л.С. підписали Акт виконаних робіт до Договору, який підтверджує надання відповідачу наступних послуг правової допомоги: підготовка правової позиції, підготовка відзиву, інших процесуальних документів (клопотань, заяв), збір та підготовку документів та доказів для участі у судовому розгляді за відповідним позовом по справі № 916/2167/24.

Загальна вартість наданих послуг за вказаним актом складає 20 000,00 грн.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив, що відповідачем надано належні докази понесення у даній справі судових витрат на професійну правничу допомогу на суму 20 000,00 грн.

Позивач просить відмовити у задоволенні заяви, посилаючись на те, що (1) у додатковому погодженні до Договору вказано, що «…вартість наданих послуг … за відповідним позовом в суді першої інстанції, представництво інтересів позивача складає 20 000,00 грн.», в той час як ОСОБА_1 не є позивачем у цій справі; (2) відповідачем не надано доказів оплати наданих адвокатом послуг; (3) послуга зі збору доказів не є підтвердженою представником відповідача; (4) представник відповідача не надав суду детального опису робіт із зазначенням часу на їх виконання.

Щодо вказаних доводів позивача суд зазначає наступне.

Дійсно, в п. 2 додаткового погодження до Договору зазначено, що вартість наданих послуг за підготовку правової позиції, підготовку відзиву, збір та підготовку документів та доказів для участі у судовому розгляді за відповідним позовом в суді першої інстанції, представництва інтересів позивача складає 20 000,00 грн.

Водночас, як фактичні обставини справи, так і наявні у матеріалах справи докази вказують про те, що адвокат Глазов О.О. представляв інтереси саме відповідача ФОП Роговської Л.С., про що свідчить ордер на надання правової допомоги серії ВН № 1268790 від 28.05.2024, Договір про надання правової допомоги № 24/07/23/АО від 24.07.2023, Акт виконаних робіт до Договору від 19.08.2024, а також п. 1 самого додаткового погодження до Договору.

Відтак, зазначення у п. 2 додаткового погодження до Договору «позивача» замість «відповідача» суд, поряд з іншими доказами та фактичними обставинами справи, розцінює як описку.

Щодо доводів про ненадання відповідачем доказів оплати послуг адвоката суд зазначає, що витрати на професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною, чи тільки має бути сплачено (Постанова Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).

Стосовно доводів позивача про те, що відповідачем не доведено надання адвокатом послуги зі збору доказів суд звертає увагу на встановлення Договором фіксованого розміру гонорару, який означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу, конкретний склад дій адвоката, вчинених на виконання цього договору, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

При аналізі доводів позивача щодо не надання представником відповідача детального опису робіт (наданих послуг) із зазначенням витраченого часу та вартості послуг, суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у Постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 щодо питання застосування приписів частини третьої статті 126 ГПК України стосовно змісту детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом:

"140. Оцінюючи зміст зазначених приписів, Велика Палата Верховного Суду виснує, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.

141. Саме лише не зазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).

142. Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.

143. Велика Палата Верховного Суду також зауважує, що частина третя статті 126 ГПК України конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним.

144. Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис.

145. Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

146. Статтею 126 ГПК України також не передбачено, що відповідна сторона зобов`язана доводити неспівмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката одразу за всіма пунктами з переліку, визначеного частиною четвертою вказаної статті.

147. Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.".

Отже, учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права. Крім того, саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).

Судом встановлено, що в Акті виконаних робіт від 19.08.2024 до Договору стороною відповідача достатньо деталізовано обсяг наданих послуг для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.

За таких обставин, вирішуючи у даній справі питання розподілу судових витрат за надання правової допомоги, з урахуванням критеріїв розумності і реальності таких витрат, встановлення їхньої дійсності та необхідності, співмірності зі складністю справи, ціною позову та виконаними адвокатом відповідача роботами (наданими послугами), зважаючи на конкретні обставини справи, виходячи з того, що заява про відшкодування витрат на правничу допомогу була подана відповідачем за результатами розгляду спору по суті, враховуючи обсяг матеріалів у справі, кількість підготовлених та поданих адвокатом відповідача процесуальних документів, кількість засідань, в яких приймав участь адвокат, а також узгодження між відповідачем та адвокатом фіксованої суми гонорару, суд зазначає, що витрати на оплату послуг адвоката у розмірі 20 000,00 грн є обґрунтованими у вказаній сумі.

Керуючись зазначеним вище, відповідно до ст.ст. 123, 124, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву (вх. № 2-1338/24 від 20.08.2024) представника Фізичної особи-підприємця Роговської Лариси Святославівни про ухвалення додаткового рішення у справі № 916/2167/24 задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства «ТВК» (67806, Одеська обл., Одеський район, смт Авангард, вул. Базова, буд. 21; ) на користь Фізичної особи-підприємця Роговської Лариси Святославівни ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) 20 000,00 грн витрат на правову допомогу.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступну та резолютивну частини додаткового рішення оголошено 26 серпня 2024 р. Повний текст додаткового рішення складено та підписано 30 серпня 2024 р.

Суддя Р.В. Волков