УХВАЛА

26 серпня 2024 року

м. Київ

Справа № 907/801/20

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Багай Н. О.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 10.07.2024 у справі

за позовом заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України

до: 1) Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлас Воловець Енерджи",

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Громадської організації "Міжнародний інститут людини і глобалістики "Ноосфера",

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: 1) Закарпатської обласної державної адміністрації, 2) Свалявської міської ради Закарпатської області, 3) Неліпинської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, 4) Воловецької селищної ради Воловецького району Закарпатської області, 5) Керецьківської сільської ради Хустського району Закарпатської області,

про визнання неправомірними дій, визнання недійсними та скасування наказів щодо зміни цільового призначення землі та надання земельних ділянок в оренду, визнання недійсними договорів оренди загальною площею 42.2247 га вартістю 19 502 118,10 грн,

ВСТАНОВИВ:

21.08.2024 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області на постанову Західного апеляційного господарського суду від 10.07.2024 (повний текст складено 25.07.2024), ухвалену за результатами перегляду рішення Господарського суду Закарпатської області від 11.03.2024 у справі № 907/801/20. Вказана касаційна скарга була надіслана 14.08.2024 до Верховного Суду засобами поштового зв`язку.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення касаційної скарги без руху з огляду на таке.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України в касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Так, відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 1, 3 статті 310 цього Кодексу.

Верховний Суд зазначає, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 цього Кодексу скаржнику необхідно чітко вказати норму права, висновок щодо застосування якої був сформований Верховним Судом, дату прийняття відповідного судового рішення та номер справи, навести сам висновок і зазначити, в чому полягає невідповідність оскарженого судового рішення сформованій правозастосовчій практиці.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини 2 статті 287 цього Кодексу скаржник повинен вказати норму права, висновок про застосування якої був сформований Верховним Судом, дату прийняття відповідного судового рішення та номер справи, навести сам висновок і змістовно обґрунтувати необхідність відступлення від нього.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини 2 статті 287 цього Кодексу скаржник повинен зазначити норму права, єдину практику застосування якої необхідно сформувати, обставини справи, до яких ця норма повинна застосовуватись, висновок, який зробили суди попередніх інстанцій з цього питання (якщо він наявний), та обґрунтувати мотиви незгоди з таким висновком.

Водночас Верховний Суд звертає увагу скаржника, що, оскаржуючи судові рішення на підставі пункту 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, скаржник повинен зазначити, яке саме процесуальне порушення, передбачене частинами 1, 3 статті 310 цього Кодексу, призвело до прийняття незаконного судового рішення, та вказати, яким чином це порушення впливає на встановлення обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

У разі посилання на недослідження зібраних у справі доказів, скаржнику необхідно зазначити, які саме докази не було досліджено судами попередніх інстанцій. У разі якщо скаржник вважає, що суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, він повинен зазначити, яке саме клопотання було відхилено судом та як це впливає на оскаржуване судове рішення. У разі посилання на встановлення судами обставин, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів, скаржник повинен вказати, який із доказів, на його думку, є недопустимим, та обґрунтувати таке твердження, а також зазначити, які обставини встановлено на підставі цього доказу, чому вони є суттєвими або як вони вплинули на прийняття оскаржуваного рішення.

У касаційній скарзі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області викладено обґрунтування того, в чому, на думку скаржника, полягає неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права під час ухвалення оскаржуваного судового рішення. Касаційна скарга також містить посилання на постанови Верховного Суду.

Однак, обґрунтовуючи неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, скаржник в тексті касаційної скарги наводить лише обставини справи без посилання на підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) статтею 287 Господарського процесуального кодексу України.

Водночас згідно з абзацом 1 частини 2 статті 277 Господарського процесуального кодексу України неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права є підставою для касаційного оскарження судових рішень виключно у взаємозв`язку із наявністю випадків, передбачених пунктами 1-4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Проте Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження чи доповнювати касаційну скаргу міркуваннями, які сам заявник скарги не викладав у тексті касаційної скарги, оскільки вказане свідчитиме про порушення Судом принципу змагальності сторін.

Крім того, Верховний Суд звертає увагу скаржника, що посилання на постанови Пленуму Верховного суду України і Вищого господарського суду України не є підставою касаційного оскарження судових рішень відповідно до частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України. Згідно із частиною 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, касаційна скарга Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області оформлена з порушенням вимог статті 290 Господарського процесуального кодексу України, оскільки скаржниками не зазначено передбаченої (передбачених) пунктами 1-4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підстави (підстав) касаційного оскарження та не наведено її (їх) обґрунтування.

Крім того, відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Згідно із частиною 1 статті 4 зазначеного Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як установлено Верховним Судом, позовну заяву заступник керівника Закарпатської обласної прокуратури подав в інтересах держави в особі Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України у грудні 2020 року, її предметом є 117 вимог немайнового характеру про:

- визнання неправомірними дій Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області із прийняття наказів про надання дозволу, затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю "Атлас Воловець Енерджи" зі зміною цільового призначення та надання в оренду земельних ділянок за номерами: 3637-сг, З636-сг, 3635-сг, 3634-сг, 3633-сг, 3632-сг, 3631-сг, З630-сг, 3629-сг, 3628-сг, 3627-сг, 3626-сг, 3625-сг, 3624-сг, 3622-сг, 3621-сг від 20.12.2017, 109-сг, 08-сг, 107-сг, 106-сг, 105-сг, 104-сг, 103-сг, 102-сг, 101-сг, 100-сг, 99-сг, 98-сг, 97-сг, 96-сг, 95-сг, 94-сг, 93-сг, 92-сг, 91-сг від 18.01.2018, 1297-сг від 17.07.2018, 1365-сг, 1364-сг, 1363-сг від 23.07.2018;

- визнання недійсними та скасування наказів Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області про затвердження проекту землеустрою та передачу в оренду земельних ділянок зі зміною цільового призначення за номерами: 3637-сг, З636-сг, 3635-сг, 3634-сг, З633-сг, 3632-сг, 3631-сг, 3630-сг, 3629-сг, 3628-сг, 3627-сг, 3626-сг, 3625-сг, 3624-сг, 3622-сг, 3621-сг від 20.12.2017, 109-сг, 108-сг, 107-сг, 106-сг, 105-сг, 104-сг, 103-сг, 102-сг, 101-сг, 100-сг, 99-сг, 98-сг, 97-сг, 96-сг, 95-сг, 94-сг, 93-сг, 92-сг, 91-сг від 18.01.2018, 297-сг від 17.07.2018, 1365-сг, 1364-сг, 1363-сг від 23.07.2018;

- визнання недійсними та скасування договорів оренди земельних ділянок укладених між Головним управлінням Держгеокадастру у Закарпатській області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Атлас Воловець Енерджи", а саме: договір оренди землі від 26.12.2017 № З2/57-17-ДО, договір оренди землі від 26.12.2017 № 33/57-17-ДО, договір оренди землі від 26.12.2017 № З4/57-17-ДО, договір оренди землі від 26.12.2017 № 35/57-17-ДО, договір оренди землі від 26.12.2017 № 36/57- 7-ДО, договір оренди землі від 26.12.2017 № 37/57-17-ДО, договір оренди землі від 26.12.2017 № З8/57-17-ДО, договір оренди землі від 26.12.2017 № 39/57-17-ДО, договір оренди землі від 26.12.2017 № 40/57-17-ДО, договір оренди землі від 26.12.2017 № 41 /57-17-ДО, договір оренди землі від 26.12.2017 № 42/57-17-ДО, договір оренди землі від 26.12.2017 № 43/57-17-ДО, договір оренди землі від 26.12.2017 № 44/57-17-ДО, договір оренди землі від 26.12.2017 № 45/57-17-ДО, договір оренди землі від 26.12.2017 № 46/57-17-ДО, договір оренди землі від 26.12.2017 № 47/57-17-ДО, договір оренди землі від 31.01.2018 № 2/57-18-ДО, договір оренди землі від 31.01.2018 № 3/57-18-ДО, договір оренди землі від 31.01.2018 № 4/57-18-ДО, договір оренди землі від 31.01.2018 № 5/57-18-ДО, договір оренди землі від 31.01.2018 № 6/57-18-ДО, договір оренди землі від 31.01.2018 № 7/57-18-ДО, договір оренди землі від 31.01.2018 № 8/57-18-ДО, договір оренди землі від 31.01.2018 № 9/57-18-ДО, договір оренди землі від 31.01.2018 № 10/57-18-ДО, договір оренди землі від 31.01.2018 № 11 /57-18-ДО, договір оренди землі від 31.01.2018 № 12/57-18-ДО, договір оренди землі від 31.01.2018 № 13/57-18-ДО, договір оренди землі від 31.01.2018 № 14/57-18-ДО, договір оренди землі від 31.01.2018 № 15/57-18-ДО, договір оренди землі від 31.01.2018 № 16/57-18-ДО, договір оренди землі від 31.01.2018 № 17/57-18-ДО, договір оренди землі від 31.01.2018 № 18/57-18-ДО, договір оренди землі від 31.01.2018 № 19/57-18-ДО, договір оренди землі від 31.01.2018 № 20/57-18-ДО, договір оренди землі від 24.07.2018 № 43/57-18-ДО, договір оренди землі від 24.07.2018 № 46/57-18-ДО, договір оренди землі від 24.07.2018 № 44/57-18-ДО, договір оренди землі від 24.07.2018 № 45/57-18-ДО.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, що діяла на час подання позовної заяви) за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір становив 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2020 установлено у розмірі 2102,00 грн.

Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на час звернення з касаційною скаргою) за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 11.03.2024 у справі № 907/801/20 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 10.07.2024 у справі № 907/801/20 рішення Господарського суду Закарпатської області від 11.03.2024 скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову.

Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області у касаційній скарзі просить скасувати постанову Західного апеляційного господарського суду від 10.07.2024 у справі № 907/801/20, а рішення Господарського суду Закарпатської області від 11.03.2024 залишити в силі.

Таким чином, звертаючись із касаційною скаргою, заявник мав сплатити судовий збір у сумі 491 868,00 грн, а саме 2102,00 грн х 117 х 200 %, де 2102,00 грн - ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру; 117 - кількість вимог немайнового характеру, рішення щодо яких оскаржується; 200 % - ставка судового збору за подання касаційної скарги.

Однак Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області доказів сплати судового збору до касаційної скарги не додало.

Відповідно до частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини 6 статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Згідно із частиною 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Отже, для усунення недоліків касаційної скарги Головному управлінню Держгеокадастру у Закарпатській області необхідно подати до суду касаційної інстанції:

- касаційну скаргу в новій редакції та обґрунтувати передбачену (передбачені) статтею 287 Господарського процесуального кодексу України підставу (підстави) подання цієї скарги (з урахуванням змісту цієї ухвали);

- докази сплати судового збору у встановлених законом порядку і розмірі (491 868,00 грн) за реквізитами, що зазначені на офіційному сайті Верховного Суду в розділі "Судовий збір".

У разі невиконання у встановлений законом строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржникові.

Крім того, Верховний Суд звертає увагу скаржника, що згідно зі статтею 291 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подає касаційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копії цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Відповідно до частини 7 статті 42 Господарського процесуального кодексу України якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи щодо надсилання копій документів іншим учасникам справи, такі документи в електронній формі можуть направлятися з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення. Якщо інший учасник справи відповідно до частини 6 статті 6 Господарського процесуального кодексу України зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрував його, учасник справи, який подає документи до суду в електронній формі з використанням електронного кабінету, звільняється від обов`язку надсилання копій документів такому учаснику справи.

Серед додатків до касаційної скарги як докази надсилання копій цієї касаційної скарги іншим учасникам справи додано список згрупованих відправлень, що не є належним доказом виконання вимог статті 291 Господарського процесуального кодексу України.

Неповідомлення учасника судового процесу у справі про звернення з касаційною скаргою порушує процесуальні права цього учасника, принципи рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності сторін, передбачені частиною 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, Головному управлінню Держгеокадастру у Закарпатській області необхідно належним чином виконати вимоги статті 291 Господарського процесуального кодексу України і надати суду докази надсилання іншим учасникам справи касаційної скарги в новій редакції листом з описом вкладення.

При цьому клопотання Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області про зупинення дії постанови Західного апеляційного господарського суду від 10.07.2024 у справі № 907/801/20 до закінчення її перегляду в касаційному порядку поки не розглядається, оскільки касаційну скаргу залишено без руху для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 290, частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області на постанову Західного апеляційного господарського суду від 10.07.2024 у справі № 907/801/20 залишити без руху та надати строк на усунення недоліків протягом десяти днів із дня вручення цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Н. О. Багай

До уваги учасників судового процесу!

Згідно з новою редакцією частин 5 - 9 статті 6 Господарського процесуального кодексу України, яка чинна з 18.10.2023 відповідно до Закону України від 29.06.2023 № 3200-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами" суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку.

Інші особи (це, зокрема, фізичні особи, у тому числі фізичні особи - підприємці) реєструють такі кабінети в добровільному порядку.

Процесуальні наслідки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України у разі звернення до суду з документом особи, яка зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Разом з цим, суд вручає будь-які документи особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Такі учасники справи також мають можливість ознайомитися з матеріалами справи через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль).