ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

"27" серпня 2024 р. Cправа № 5/120/2011/5003

Суддя Господарського суду Вінницької області Тісецький С.С., розглянувши матеріали у справі

за заявою: Суб`єкта підприємницької діяльності Балуєвої Тетяни Валеріївни ( АДРЕСА_1 )

про визнання банкрутом

Без виклику представників сторін

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду перебуває справа № 5/120/2011/5003 про банкрутство СПД Балуєвої Тетяни Валеріївни .

Провадження у цій справі перебуває на стадії ліквідаційної процедури боржника.

Так, ухвалою від 14.08.2024 року продовжено строк ліквідаційної процедури СПД Балуєвої Т.В. та повноважень арбітражного керуючого (ліквідатора) Бобрука Т.В. у справі № 5/120/2011/5003 - до 14.10.2024 року. Призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 14.10.2024 року.

23.08.2024 року до суду від арбітражного керуючого Бобрука Т.В. надійшло клопотання № 03/08 від 22.08.2024 року про затвердження включення до ліквідаційної маси майна.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Частина 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) передбачає, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Приписами ст. 169 ГПК України визначено, що при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, або на вимогу суду заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Зважаючи на викладене, судом встановлений порядок розгляду зазначеного вище клопотання за наявними матеріалами справи поза межами судового засідання.

При цьому, суд, розглянувши подане клопотання про затвердження включення до ліквідаційної маси майна, дослідивши наявні матеріали справи, встановив наступне та дійшов такого висновку.

Так, вказане клопотання мотивовано тим, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 05.08.2024р., №389647573 у Відомостях про право власності зазначено, що крім майна Балуєвої Тетяни Валеріївни , яке було реалізоване на аукціоні, а саме: 31/100 частки квартир АДРЕСА_3 , зареєстроване майно, а саме 69/100 частки квартир АДРЕСА_3 , яке належить поручителю - ОСОБА_2 на праві власності і є предметом іпотеки АТ КБ "ПриватБанк" (витяги від 05.08.2024р., №389647573 та від 13.07.2024p., № 386730630).

В забезпечення виконання зобов"язань за Кредитним договором №08/07-093 від 08.08.2007 року між АТ КБ "ПриватБанк" та ФОП Балуєвою Тетяною Валеріївною 08.08.2007 року укладено Договір поруки №093 між АТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_2 .

Відповідно до п.2 Договору поруки від 08.08.2007р. №093, поручитель - ОСОБА_2 відповідає перед кредитором за виконання обов`язків за Кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів.

Крім того, в забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором №08/07-093 від 08.08.2007 року між АТ КБ "ПриватБанк" та ФОП Балуєвою Тетяною Валеріївною 08.08.2007 року укладено Договір іпотеки між АТ КБ "ПриватБанк" та Балуєвою Тетяною Валеріївною і ОСОБА_2 , предметом якого є належне їм на праві власності нерухоме майно, а саме: Балуєвій Тетяні Валеріївні - квартира №9 , що складає 31/100 частину квартири АДРЕСА_3 , загальною площею 31,25 кв.м.; ОСОБА_2 - квартира №10 , що складає 69/100 частину квартири АДРЕСА_3 , загальною площею 67,8 кв.м.

07.08.2024р. проведено засідання комітету кредиторів, на яких присутні представники кредиторів, окрім іншого, запропонували ліквідатору розглянути питання про включення до ліквідаційної маси у справі №5/120/2011/5003 про банкрутство СПД Балуєвої Т.В. майна, а саме: 69/100 частки квартир АДРЕСА_3 , яка належить поручителю - ОСОБА_2 на праві власності і є предметом іпотеки АТ КБ "ПриватБанк" та у разі прийняття відповідного рішення звернутись з відповідним клопотанням до Господарського суду Вінницької області.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Посилаючись на наведене, арбітражний керуючий просить суд затвердити включення до ліквідаційної маси у справі № 5/120/2011/5003 про банкрутство СПД Балуєвої Т.В. майно, а саме: 69/100 частки квартир АДРЕСА_3 , яка належить поручителю - ОСОБА_2 на праві власності і є предметом іпотеки АТ КБ "ПриватБанк", з метою реалізації в порядку встановленому КУзПБ.

З врахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов таких висновків.

Частиною 1 ст. 2 ГПК України, визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

За змістом ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Стаття 113 КУзПБ передбачає, що провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

За змістом ст. 1 КУзПБ, ліквідатор - арбітражний керуючий, призначений господарським судом для здійснення ліквідаційної процедури.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 КУзПБ визначено, що ліквідатор з дня свого призначення здійснює, зокрема, такі повноваження: приймає у своє відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; формує ліквідаційну масу; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Кодексом; здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 КУзПБ, арбітражний керуючий у справі про неплатоспроможність фізичної особи зобов`язаний, зокрема: організувати виявлення та складання опису майна боржника (проведення інвентаризації), визначити його вартість; сформувати ліквідаційну масу; виконувати функції з управління та розпорядження майном боржника; здійснювати інші повноваження відповідно до законодавства.

Зі змісту наведених положень закону вбачається, що формування ліквідаційної маси банкрута відноситься до повноважень та обов`язків саме арбітражного керуючого, що мають вживатись останнім в ході виконання повноважень у справі про банкрутство.

Поряд з цим, суд звертає увагу, що ні Кодексом України з процедур банкрутства, ні Господарським процесуальним кодексом України не передбачено ні підстав, ні відповідних повноважень суду щодо вчинення такої процесуальної дії, як затвердження включення до ліквідаційної маси майна, в даному випадку належної поручителю частини квартири, про що клопоче арбітражний керуючий у своєму клопотанні.

Крім того, арбітражним керуючим у клопотанні не наведеного жодних правових підстав, які б врегульовували питання, порушені ним у згаданому вище клопотанні.

Відтак, зважаючи на наведені приписи законодавства та встановлені обставини справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення зазначеного клопотання, з огляду на що клопотання арбітражного керуючого Бобрука Т.В. № 03/08 від 22.08.2024 року про затвердження включення до ліквідаційної маси майна у справі № 5/120/2011/5003, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 9, 58-61, 113, 114 КУ з процедур банкрутства, ст. ст. 2, 3, 13, 18, 42, 73, 74, 76-79, 86, 232, 234, 235, 236, 326 ГПК України, -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити в задоволенні клопотання арбітражного керуючого Бобрука Т.В. №03/08 від 22.08.2024 року про затвердження включення до ліквідаційної маси майна у справі № 5/120/2011/5003.

2. Копію ухвали надіслати учасникам справи до електронних кабінетів ЄСІТС та на відомі суду електронні адреси: арбітражному керуючому Бобруку Т.В. - ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; АТ КБ "ПриватБанк" - , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно ч. 4 ст. 9 КУ з процедур банкрутства, ухвали та постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, прийняті господарським судом у справі про банкрутство, набирають законної сили з моменту їх прийняття, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала підписана суддею та набирає законної - 27.08.2024 року.

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку та строки встановлені статтями 254-257 ГПК України.

Суддя Тісецький С.С.

Віддрук. прим.:

1 - до справи.