УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

м. Київ

29.08.2024Справа № 910/10275/24

За заявою Приватного акціонерного товариства «Фарлеп-Інвест» (01011, м. Київ, вул. Євгена Гуцала, буд. 3)

до боржника - Фізичної особи-підприємця Бакуліної Катерини Сергіївни ( АДРЕСА_1 )

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості у розмірі 3 243, 05 грн

Суддя Бондаренко - Легких Г. П.

Без виклику представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Фарлеп-Інвест» звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою до Фізичної особи-підприємця Бакуліної Катерини Сергіївни про видачу судового наказу про стягнення 3 243, 05 грн

Заява обґрунтована неналежним виконанням боржником умов Договору №1144066|18 від 15.11.2018 про надання телекомунікаційних послуг.

Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд дійшов до висновку про відмову у видачі судового наказу, з огляду на наступне.

Суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу (п. 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України).

Суд звертає увагу заявника на положення ч. 2 ст. 12 ГПК України, відповідно до яких наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні. Разом із тим лише той факт, що договірні зобов`язання не виконуються, без обґрунтування причин, не вважається наявністю спору про право.

Таким чином, для задоволення заяви про видачу судового наказу, суд повинен перевірити виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів. Звертаючись із заявою про видачу судового наказу, повинен в тому числі подати документи, що свідчать про безспірність його вимог.

Наведене зумовлено тим, що під час розгляду заяви про видачу судового наказу суд не розглядає справу по суті, не встановлює обставин справи та не здійснює оцінку доказів щодо їх змагальності та достовірності, адже наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у господарському судочинстві, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Заявник стверджує, що за боржником утворилась заборгованість за неоплачені телекомунікаційні послуги у розмірі 3 243, 05 грн.

Згідно п. 3.3. Договору - порядок виставлення рахунків та їх оплати визначено у відповідних розділах Умов та додатку №1 до цього Договору.

Проте, до заяви про видачу судового наказу не долучено відповідних Умов, а у наданому Додатку №1 до Договору відсутній порядок та строки оплати виставлених рахунків.

Разом з тим, суд констатує, що заявник стверджуючи про наявність у боржника заборгованості у розмірі 3 243, 05 грн надав суду лише рахунки-фактури за період листопада 2021-лютого 2023. Натомість, згідно розрахунку заборгованості, що доданий до заяви про видачу судового наказу вбачається, що заявник в том числі просить суд стягнути з боржника заборгованість, що утворилась до 01.11.2021 в сумі 2 118, 76 грн (решта боргу охоплює період з листопада 2021 по лютий 2023), проте жодних рахунків-фактур виставлених боржникові за період до листопада 2021 матеріали заяви не містять.

Крім того, матеріали заяви не містять доказів надіслання спірних рахунків-фактур на адресу боржника.

Таким чином, із заяви про видачу судового наказу не вбачається виникнення у заявника права грошової вимоги на суму 3 243, 05 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд встановив, що згідно з п. 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України існують підстави для відмови заявнику у видачі судового наказу.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч. 2 ст. 152 ГПК України).

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 ГПК України).

Керуючись ст. ст. 150, 152, 153, 234 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Приватному акціонерному товариству «Фарлеп-Інвест» у видачі судового наказу.

2. Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 253 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Г. П. Бондаренко - Легких