ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
"13" серпня 2024 р. Справа № 924/410/24
Господарський суд Хмельницької області у складі судді Субботіної Л.О. за участю секретаря судового засідання Мізика М.А., розглянувши заяву представника Комунального некомерційного підприємства "Волочиська багатопрофільна лікарня" Волочиської міської ради Хмельницького району Хмельницької області про ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом Комунального некомерційного підприємства "Волочиська багатопрофільна лікарня" Волочиської міської ради Хмельницького району Хмельницької області м.Волочиськ Хмельницького району Хмельницької області
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут" м. Хмельницький
Представники сторін:
позивач: Мельничук І.М. - адвокат, діє на підставі ордера серії ВХ №1067970 від 23.04.2024
відповідач: Цимбаляк В.В. - юрисконсульт Волочиського ЦОК, діє на підставі наказу № 47-к від 02.10.2023 та додаткової угоди до трудового договору від 15.01.2024
В судовому засіданні відповідно до ч. 6 ст. 233 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення.
Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 16.07.2024 позов Комунального некомерційного підприємства "Волочиська багатопрофільна лікарня" Волочиської міської ради Хмельницького району Хмельницької області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут" про визнання недійсною додаткової угоди № 1 від 02.02.2022 та стягнення 72608,08 грн задоволено. Визнано недійсною додаткову угоду № 1 від 02.02.2022 до договору про постачання електричної енергії споживачу № 20300162 від 05.01.2022, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут" та Комунальним некомерційним підприємством "Волочиська багатопрофільна лікарня" Волочиської міської ради Хмельницького району Хмельницької області. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут" на користь Комунального некомерційного підприємства "Волочиська багатопрофільна лікарня" Волочиської міської ради Хмельницького району Хмельницької області кошти в сумі 72608,08 грн та 4844,80 грн витрат зі сплати судового збору.

При зверненні до суду позивач у позовній заяві вказав, що він очікує понести судові витрати, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу. Попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу становить 10000,00 грн.

В засіданнях суду, що відбулись 11.06.2024 та 16.07.2024, представник позивача повідомив, що докази понесених судових витрат будуть подані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

До суду 23.07.2024 надійшла заява представник позивача, яка сформована в системі "Електронний суд" 22.07.2024, в якій представник позивача просить, зокрема задовольнити заяву про ухвалення додаткового рішення та стягнути з відповідача на користь позивача 10000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Додатками до заяви оформлено договір №2 про надання правничої допомоги від 04.03.2024 з додатком №1, рахунок - фактуру №38/24/29 від 18.04.2024, платіжне доручення №5538 від 18.04.2024 та акт №38/24/29 про надання правничої допомоги від 19.07.2024.

В обґрунтування заяви представник вказує, що 04.03.2024 між Комунальним некомерційним підприємством "Волочиська багатопрофільна лікарня" Волочиської міської ради Хмельницького району Хмельницької області та Адвокатським об`єднанням "Юридична консалтингова компанія "Партнери" укладено договір №2 про надання правової допомоги. Позивач 18 квітня 2024 року здійснив оплату наданих послуг в розмірі 15000,00 грн на підставі рахунку - фактури №38/24/29 від 18.04.2024. В подальшому, 19.07.2024 між сторонами договору складено акт №38/24/29 про надання правничої допомоги, згідно якого вартість наданої правничої допомоги за вжиття заходів із досудового врегулювання спору становить 5000,00 грн, вартість наданої правничої допомоги за вжиття заходів із судового врегулювання спору - 10000,00 грн. Відповідно до умов договору про надання правничої допомоги та положень ч. 2 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" сторонами визначено гонорар у фіксованому розмірі. З огляду на викладене, представник просить стягнути з відповідача 10000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, які поніс позивач у даній справі.

Ухвалою суду від 24.07.2024 заяву представника Комунального некомерційного підприємства "Волочиська багатопрофільна лікарня" Волочиської міської ради Хмельницького району Хмельницької області про ухвалення додаткового рішення у справі №924/410/24 призначено до розгляду в судовому засіданні на 12:00 год. 13 серпня 2024 року.

Представник позивача в судовому засіданні 13.08.2024 підтримав заяву про ухвалення додаткового рішення у справі №924/410/24 та просив її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 13.08.2024 просив зменшити витрати на професійну правничу допомогу.

При розгляді заяви представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення суд враховує наступне.

Положеннями ст. 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Право особи на отримання правової допомоги під час розгляду справи господарськими судами гарантоване у ст. 131-2 Конституції України, ст. 16 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), відповідних нормах Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (надання послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).

Статтею 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

За ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Позивачем дотримано вимоги ч. 8 ст. 129 ГПК України, оскільки заявлено про компенсацію судових витрат до закінчення судових дебатів та подано докази понесення судових витрат в межах встановленого п`ятиденного строку після ухвалення рішення суду у справі №924/410/24.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в ст. 1 вищевказаного Закону, згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Приписами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, зробленого у постанові від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Отже, розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини (аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю (постанова Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.11.2020 у справі №910/13071/19).

Як вбачається із наданих позивачем доказів, 04.03.2024 між Адвокатським об`єднанням "Юридична консалтингова компанія Партнери" (далі - адвокатське об`єднання) та Комунальним некомерційним підприємством "Волочиська багатопрофільна лікарня" (далі - клієнт) укладено договір №2 про надання правничої допомоги (далі - договір), згідно з п.1.1 якого клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правничу (правову) допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

За умовою п. 4.1 договору ціна цього договору (гонорар) становить 30 000,00 без ПДВ. Вартість послуг, наданих за договором, визначається сторонами та вказується в рахунку на оплату послуг та акті про надання правничої (правової) допомоги.

Відповідно до п. 4.2 договору оплата за даним договором здійснюється не пізніше 3-х днів з моменту отримання клієнтом рахунку.

При розрахунку вартості правничої (правової) допомоги, вказаної в п.4.1 даного договору, враховується час, витрачений адвокатським об`єднанням, її партнерами та співробітниками (п. 4.3. договору).

Пунктом 4.5 договору визначено, що за результатами надання правничої (правової) складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатським об`єднанням правничої (правової) допомоги і її вартість.

Даний договір укладений на строк до 31 грудня 2024 року та набирає чинності з моменту його підписання (п. 7.1 договору).

Договір підписаний сторонами та скріплений відтисками їх печаток.

Додатком №1 до договору оформлено орієнтовну вартість правничої (правової) допомоги, зокрема:

- надання консультацій і роз`яснень з юридичних питань, вартість 100,00 грн за 5 хв. консультації;

- підготовка письмових консультацій, вартість від 2500,00 грн за одне питання;

- підготовка позовів, вартість від 10000,00 грн за один позов;

- представництво інтересів клієнта в суді, вартість від 5000,00 (без врахування транспортних витрат та витрат на відрядження).

Зазначена вартість послуг є орієнтовною та може бути зміненою за домовленістю сторін, зокрема з урахуванням складності та кількості договорів, наявності укладеного договору на постійне надання послуг, необхідності залучення сторонніх осіб та, відповідно, врахування вартості послуг цих осіб, а також у разі безпосередньої участі працівника об`єднання при наданні послуг за місцем знаходження клієнта тощо. Ціна також може бути збільшена (зменшена) з урахуванням терміновості і складності надання послуг. Остаточна вартість наданих послуг вказується в рахунку на оплату послуг та акті про надання правничої (правової) допомоги.

18 квітня 2024 року адвокатським об`єднанням виставлено позивачу рахунок - фактуру №38/24/29 на суму 15000,00 грн за правничу допомогу за договором №2 від 04.03.2024.

Платіжною інструкцією №5538 від 18.04.2024 позивач сплатив на користь адвокатського об`єднання 15000,00 грн.

В подальшому, сторонами підписано акт №38/24/29 від 19.07.2024 про надання правничої допомоги, згідно з п. 1 якого об`єднання на день складання даного акту надало обсяг правничої (правової) допомоги, передбаченої п.1.1. договору:

А) вжиття заходів із досудового врегулювання спору. Вартість наданої правничої допомоги за вжиття заходів із досудового врегулювання спору 5 000,00 гри без ПДВ;

Б) вжиття заходів із судового врегулювання спору:

- підготовка та подання позову про визнання недійсною додаткової угоди № 1 до договору №20300162 від 05.01.2022 про постачання електричної енергії споживачу, стягнення з ТОВ "Хмельницькенергозбут" безпідставно отриманих коштів за договором №20300162 від 05.01.2022 у розмірі 72 608,08 (сімдесят дві тисячі шістсот вісім гривень 08 копійок);

- підготовка та подання відповіді на відзив по справі №924/410/24;

- представництво інтересів клієнта в Господарському суді Хмельницької області в усіх судових засіданнях по справі №924/410/24.

Вартість наданої правничої допомоги за вжиття заходів із судового врегулювання спору - 10000,00 грн без ПДВ.

Сторони підписанням даного акту підтверджують виконання об`єднанням послуг на суму 15000,00 грн без ПДВ.

Також матеріали справи містять свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 000264 від 05.06.2019 та ордер серія ВХ №1067970 від 23.04.2024, видані Адвокатським об`єднанням "Юридична консалтингова компанія Партнери" адвокату Мельничуку І.М., а також посвідчення адвоката від 05.06.2019.

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява від 23.04.2024, відповідь на відзив від 19.05.2024, заява від 22.07.2024 та заява від 23.07.2024 були підписані та надіслані до суду через систему "Електронний суд" адвокатом Мельничуком І.М.

Адвокат Мельничук І.М. був особисто присутній в підготовчих засіданнях Господарського суду Хмельницької області, які відбулись 14.05.2024, 29.05.2024, 11.06.2024, а також в судовому засіданні 16.07.2024.

Вищевказані обставини свідчать, що позивач згідно з вимогами ст. 74 ГПК України довів надання йому послуг професійної правничої допомоги під час розгляду справи №924/410/24 у Господарському суді Хмельницької області.

Згідно з ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України).

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Вказане узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04.02.2021 у справі №922/743/20, від 24.11.2020 у справі №911/4242/15.

Разом із тим, у ч. 5 ст. 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими суд може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Так, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3)поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 4 ст. 129 ГПК України, визначені також положеннями ч.ч. 6, 7, 9 ст. 129 цього Кодексу.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/ бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткові постанови від 28.04.2021 у справі №902/1051/19 та від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір

Таким чином, розглядаючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Такі докази, відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Представник відповідача у судовому засіданні 13.08.2024 просив зменшити заявлені позивачем судові витрати на правничу допомогу.

Разом з тим, суд враховує, що з огляду на фактичний об`єм наданих адвокатом послуг (підготовка та подання позовної заяви, відповіді на відзив, участь у 4 засіданнях суду), враховуючи співмірність суми витрат зі складністю справи, відповідність суми понесених витрат критеріям реальності і розумності, заявлене представником відповідача клопотання не підлягає задоволенню.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем обґрунтовано заявлено судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн, які відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України підлягають стягненню з відповідача, в зв`язку із задоволенням позову.

Керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 221, 232, 244, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву представника Комунального некомерційного підприємства "Волочиська багатопрофільна лікарня" Волочиської міської ради Хмельницького району Хмельницької області про ухвалення додаткового рішення у справі №924/410/24 задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут" (м. Хмельницький, вул.Свободи, буд. 57/2, код 42035266) на користь Комунального некомерційного підприємства "Волочиська багатопрофільна лікарня" Волочиської міської ради Хмельницького району Хмельницької області (Хмельницька обл., м. Волочиськ, вул. Незалежності, буд. 68, код 02004195) 10000,00 грн (десять тисяч гривень 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення господарського суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення. Порядок подання апеляційної скарги визначений ст. 257 ГПК України.

Повне додаткове рішення складено 21.08.2024.

Суддя Л.О. Субботіна

Рішення надсилається сторонам та їх представникам до електронних кабінетів.