ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"29" серпня 2024 р. Справа№ 910/12559/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Агрикової О.В.

Мальченко А.О.

розглядаючи заяву керівника Акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" про відвід головуючому судді Козир Т.П. від розгляду апеляційних скарг Акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" та Акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів"

на рішення Господарського суду міста Києва від 16.10.2023 (повний текст підписано 31.10.2023)

у справі №910/12559/20 (суддя Бондарчук В.В.)

за позовом Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів"

до Акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк"

про визнання зобов`язань припиненими,

УСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16 жовтня 2023 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позову.

Розгляд апеляційної скарги АТ КБ "Приватбанк" наразі не завершено і у судовому засіданні 03.07.2024 була оголошена перерва до 16 год. 40хв. 03 вересня 2024 року.

Також не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Акціонерне товариство "Запорізький завод феросплавів" 01.07.2024 через систему "Електронний суд" подало апеляційну скаргу, у якій просить змінити оскаржуване рішення шляхом доповнення його мотивувальної частини.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.07.2024 поновлено АТ "Запорізький завод феросплавів" пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ "Запорізький завод феросплавів", розгляд апеляційної скарги призначено на 03 вересня 2024 року о 16год. 40хв.

28.08.2024 від керівника АТ "Запорізький завод феросплавів" через систему "Електронний суд" надійшла заява про відвід головуючому судді Козир Т.П. від розгляду справи з посиланням на те, що суддя Козир Т.П. неодноразово приймала сприятливі рішення для відповідача, а також підставою відводу є негативний висновок ГРД від 12.04.2017, постановлений під час конкурсу до ВС. Про вказані обставини заявнику стало відомо 27.08.2024.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 7 ст. 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Питання про відвід вирішується невідкладно.

Розглянувши заяву керівника АТ "Запорізький завод феросплавів" про відвід головуючому судді Козир Т.П., Північний апеляційний господарський суд виходить з наступного.

Статтями 38, 42 ГПК України закріплені права та обов`язки учасників справи, серед яких, право подавати заяви, зокрема, і про відвід колегії суддів.

Статтями 35, 36 ГПК України визначені підстави для відводу судді.

Так, відповідно до частини першої статті 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику ЄСПЛ як джерело права.

Конвенцію та рішення Європейського суду з прав людини суд застосовує у даній справі як джерело права з огляду на частину першу статті 3, частин першої, другої, четвертої статті 11 ГПК України, статтю 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" .

Стаття 6 Конвенція вимагає, аби кожен суд, до якого вона застосовується, був "безстороннім".

Отже, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності.

Зазвичай безсторонність визначається як відсутність упередження або наперед складеної думки і може оцінюватись у різний спосіб ( рішення ЄСПЛ "Кіпріану проти Кіпру" (Kyprianou v. Cyprus) [ВП], заява N 73797/01, ECHR 2005-ХІІІ, § 118; "Мікаллеф проти Мальти" (Micallef v. Malta) [ВП], § 93).

ЄСПЛ у своїй практиці визначив критерії оцінки безсторонності та розрізняє:

i) суб`єктивний, тобто спробу встановити переконання або особистий інтерес певного судді у даній справі;

ii) об`єктивний, тобто встановити, чи суддя надав достатні гарантії, які виключали б будь-які правомірні сумніви з цього приводу ("Кіпріану проти Кіпру" (Kyprianou v. Cyprus) [ВП], заява N 73797/01, ECHR 2005-ХІІІ, § 118; "Пірсак проти Бельгії" (Piersack v. Belgium), § 30; "Грівз проти Сполученого Королівства" (Grieves v. the United Kingdom) [ВП], § 69; "Моріс проти Франції" (Morice v. France) [ВП], § 73).

Відтак, наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинна встановлюватися згідно з суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

У рамках суб`єктивного критерію ЄСПЛ завжди вважав, що особиста неупередженість судді є презумпцією, доки не буде доведено протилежне (рішення ЄСПЛ у справі "Кіпріану проти Кіпру" (Kyprianou v. Cyprus) [ВП], заява N 73797/01, ECHR 2005-ХІІІ, рішення ЄСПЛ § 119; "Хаушільдт проти Данії" (Hauschildt v. Denmark), § 47).

З аналізу підпункту 5 частини першої статті 35 ГПК України та статті 6 Конвенції вбачається, що не встановлюється вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність та упередженість судді, однак такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді за підпунктом 5 частини першої статті 35 ГПК України.

Істинність твердження про упередженість та/чи небезсторонність судді має бути доведена за вказаною обставиною саме заявником з огляду на приписи частини четвертої статті 38 ГПК України, адже суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних та фактичних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Відтак, не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Однак, наведені заявником доводи не можуть свідчить про упередженість або небезсторонність головуючого судді Козир Т.П. та, відповідно, не можуть бути підставою для відводу.

Крім того, відповідно до частини 4 статті 35 ГПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Отже, заявлений головуючому судді Козир Т.П. відвід є необґрунтованим.

Частиною 3 ст. 39 ГПК України встановлено, що якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Оскільки суд прийшов до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, заяву необхідно передати на розгляд суду в іншому складі.

Керуючись ст.ст. 35, 36, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Визнати необґрунтованим відвід, заявлений керівником АТ "Запорізький завод феросплавів" головуючому судді Козир Т.П.

2. Справу передати для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою з метою розгляду заяви про відвід.

3. Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від судового рішення.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді О.В. Агрикова

А.О. Мальченко