ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"09" серпня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/449/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Шаратова Ю.А. розглянувши заяву Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про перегляд рішення Господарського суду Одеської області від 27.03.2023 у зв`язку з нововиявленими обставинами у справі № 916/449/22 за позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1, ) до Фізичної особи-підприємця Панченко Ольги Миколаївни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Комунальне підприємство Одеської міської ради «Узбережжя Одеси» (65058, м. Одеса, вул. Сегедська, 10-А, )

про стягнення неустойки за прострочення повернення об`єкта оренди в розмірі 130 328,94 грн.

Представники:

Від позивача Карачковський П.П. (в порядку самопредставництва юридичної особи);

Від відповідача Тищенко С.Ю. (ордер від 16.02.2024 серія ВН № 1334131);

Від третьої особи не з`явився.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 27.03.2023, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.06.2023 у справі № 916/449/22 у задоволенні позову відмовлено повністю.

На адресу суду надійшла заява Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про перегляд рішення Господарського суду Одеської області від 27.03.2023 по справі № 916/449/22 у зв`язку із нововиявленими обставинами (вх. від. 31.01.2024 № 2-169/24).

Ухвалою суду від 05.02.2024 відкрито провадження за заявою Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (вх.№ 2-169/24 від 31.01.2024) про перегляд рішення Господарського суду Одеської області від 27.03.2023 по справі № 916/449/22 у зв`язку з нововиявленими обставинами. Розгляд заяви призначено в засіданні суду на 21.02.2024.

Ухвалою суду від 20.02.2024 Заяву Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про перегляд рішення Господарського суду Одеської області від 27.03.2023 по справі № 916/449/22 у зв`язку із нововиявленими обставинами (вх. № 2-169/24) залишено без руху. Запропоновано Департаменту комунальної власності Одеської міської ради усунути встановлені після відкриття провадження у справі недоліки, а саме сплатити судовий збір у розмірі 3 721,50 грн. в п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Роз`яснено Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, що при невиконанні вимог даної ухвали у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

22.02.2024 на адресу суду надійшла заява Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про усунення недоліків (вх. № 7358/24).

Ухвалою суду від 27.02.2024 призначено розгляд заяви Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про перегляд рішення Господарського суду Одеської області від 27.03.2023 по справі № 916/449/22 у зв`язку з нововиявленими обставинами на 14.03.2024.

Засідання суду відкладалась протокольними ухвалами від 14.03.2024 на 08.04.2024, від 08.04.2024 на 26.04.2024, від 26.04.2024 на 16.05.2024.

Ухвалою суду від 16.05.2024 задоволено клопотання відповідача про витребування доказів (вх. № 18090/24 від 03.05.2024). Витребувано від Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради (65009, м. Одеса, вул. Черняховського, буд. 6, e-mail: ), інформацію та документи:

- чи відновлено запис про право власності на кафе-бар Робінзон на 17/20 реєстраційний номер майна № 11552639 за ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ?

- чи являється станом на сьогодні ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) власником 17/20 бару кафе ІНФОРМАЦІЯ_1 ?

- яка частка після припинення права власності 10.11.2022 о 16:52:34, належить Одеській міській раді ?

- після припинення права власності ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , 10.11.2022 о 16:52:34, чи відновлено попередній запис про право власності на бар-кафе ІНФОРМАЦІЯ_1 на 17/20 реєстраційний номер майна № 11552639 ?

Засідання суду відкладалась протокольними ухвалами від 16.05.2024 на 14.06.2024, від 14.06.2024 на 26.06.2024, від 26.06.2024 на 09.08.2024.

Заяви, пояснення та аргументи учасників справи.

Представник позивача Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (далі ДКВ ОМР) у судовому засіданні підтримав Заяву про перегляд рішення Господарського суду Одеської області від 27.03.2023 у зв`язку з нововиявленими обставинами у справі № 916/449/22.

ДКВ ОМР зазначає, що під час розгляду справи № 916/449/22 суд дійшов висновку про неможливість примусового звільнення приміщення після припинення договору оренди, з огляду на те, що на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 23.06.2005 у справі № 2-4472/2005 і рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19.09.2013 у справі № 523/12147/13-ц, в нього хоча й залишились індивідуальні ознаки, однак воно стало складовою часткою іншого об`єкта нерухомого майна, а право власності територіальної громади на конкретне приміщення перетворилось на право власності на частку у праві спільної часткової власності на інший об`єкт нерухомості. Звільнення ж ідеальної частки у праві власності, яка не виділена в натурі, є неможливим.

Позивач (заявник) зазначає, що 15.01.2024 з електронного листа Суворовської окружної прокуратури Одеської обласної прокуратури України Департаменту комунальної власності стало відомо, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 21.10.2019 та постановою Одеського апеляційного суду від 23.06.2021 у справі № 523/9874/18 скасовано та припинено речове право власності ОСОБА_1 на 93/100 частки у спільній частковій власності на нежитлове приміщення кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 », загальною площею 623,7 кв.м, що знаходиться за вказаною вище адресою. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

Департамент комунальної власності Одеської міської ради повідомляє, що до 15.01.2024 був необізнаний щодо подання Суворовською окружною прокуратурою Одеської обласної прокуратури України зазначеного вище позову.

ДКВ ОМР стверджує, що під час розгляду справі відповідачем не було повідомлено сторони та суд щодо визнання противоправним та скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації і рішення про державну реєстрацію та визнання недійсним свідоцтва про право власності на 93/100 часток нежитлового приміщення кафе-бару «Робінзон» та визнано незаконним і скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 09.02.2015, індексний номер: 19200064, прийнятим державним реєстратором реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Рубан М.О., відповідно до якого за ОСОБА_1 зареєстровано право приватної власності на 93/100 часток нежитлового приміщення кафе-бару «Робінзон», загальною площею 623,7 кв.м.

Отже, Департамент комунальної власності Одеської міської ради вважає, при розгляді справи № 916/449/22 відповідачем умисно було скрито істотні обставі, що мають вагоме значення для вирішення справи по суті.

ДКВ ОМР зазначає, що на час розгляду справи № 916/449/22 він як позивач та господарські суди першої інстанції та другої інстанції вважали, що територіальна громада м. Одеси в особі Одеської міської ради і ОСОБА_1 є співвласниками вказаного об`єкту нерухомості із визначеними частками власності.

Однак, з огляду на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 21.10.2019 та постанову Одеського апеляційного суду від 23.06.2021 у справі № 523/9874/18, ОСОБА_1 на даний час не є співвласником приміщення, кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

А відтак, на думку ДКВ ОМР, враховуючи, що ОСОБА_1 на час розгляду справи вже не є співвласником приміщення, кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , виділення в натурі об`єкта права власності територіальної громади м. Одеси відповідно до норм частини першої статті 364 Цивільного кодексу України не потрібно.

ДКВ ОМР вважає, що скасування права власності ОСОБА_1 на 93/100 частки у спільній частковій власності на нежитлове приміщення кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 », загальною площею 623,7 кв.м, що знаходиться за вказаною вище адресою, є істотною обставиною, яка не була і не могла бути відома Департаменту комунальної власності Одеської міської ради на час звернення з позовною заявою до господарського суду Одеської області.

ДКВ ОМР просить задовольнити Заяву про перегляд судового рішенням по справі № 916/449/22 про стягнення з фізичної особи- підприємця Панченко Ольги Миколаївни неустойки за прострочення повернення об`єкта оренди в розмірі 130328,94 грн.

Представник відповідача Фізичної особи-підприємця Панченко Ольги Миколаївни у судовому засіданні заперечував проти Заяви ДКВ ОМР про перегляд рішення Господарського суду Одеської області від 27.03.2023 по справі № 916/449/22 у зв`язку із нововиявленими обставинами (вхід. від. 31.01.2024 № 2-169/24). Просив відмовити у її задоволенні.

Відповідач звертає увагу, що після набрання законної сили рішення Суворовського районного суду м. Одеси 21.10.2019, яке набрало чинності 23.06.2021, відновлено дію запису ОСОБА_1 про його право власності від 28.07.2005 на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 23.06.2005, частка власності: 17/20, таким чином, жодних обставин не змінилось, об`єкт продовжує знаходитись у спільній частковій власності разом з Одеською міською радою і станом на сьогодні, а тому підстави для перегляду рішення Господарського суду Одеської області від 27.03.2023 у зв`язку з нововиявленими обставинами у справі № 916/449/22 відсутні.

А скасування попередньої реєстрації права власності, не спростовує доводи та обставини рішення Господарського суду Одеської області від 27.03.2023 і постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.06.2023 у справі № 916/449/22.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача за зустрічним позовом Комунальне підприємство Одеської міської ради "Узбережжя Одеси" не забезпечило явку повноважного представника в засідання суду, про причини неявки суд не повідомило.

Норми права які підлягають застосуванню та оцінка аргументів учасників процесу.

Частиною першою статті 320 Господарського процесуального кодексу України визначено, що рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до частини другої статті 320 Господарського процесуального кодексу України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Згідно із частиною четвертою статті 320 Господарського процесуального кодексу України, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частина п`ята статті 320 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.

Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

ДКВ ОМР посилається, як на нововиявлену, обставину скасування реєстрації права власності ОСОБА_1 на 93/100 частки у спільній частковій власності на нежитлове приміщення кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 », загальною площею 623,7 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 21.10.2019 у справі № 523/9874/18.

Рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 21.10.2019 у справі № 523/9874/18 задоволено позов заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Одеської міської ради до Департаменту державного архітектурно-будівельної інспекції Одеській області, Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_1 про скасування реєстрації , визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію, визнання недійсним свідоцтва.

Скасовано реєстрацію, проведену Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області 16.01.2015 року за № ОД 31, декларації, поданої ОСОБА_1 , про готовність об`єкта до експлуатації щодо реконструкції частини бару-кафе без зміни геометричних розмірів за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнано незаконним і скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 09.02.2015 року, індексний номер: 19200064, прийняте державним реєстратором реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Рубан Майєю Олександрівною, відповідно до якого за ОСОБА_1 , зареєстровано право приватної власності на 93/100 часток нежитлового приміщення кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 », реєстраційний номер: 01, загальною площею 623,7 кв. м, за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнано незаконним і скасовано запис № 8663062 від 09.02.2015 року, здійснений державним реєстратором реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Рубан Майєю Олександрівною, про право приватної власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 від 29 вересня 2011 року виданий Суворовським РВ ОМУ ГУМВС в Одеській області, на 93/100 часток нежитлового приміщення кафе-бару «Робінзон», реєстраційний номер: 01, загальною площею 623,7 кв. м, за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнано недійсним свідоцтво про право власності від 09.02.2015 року, індексний номер: 33356318, видане державним реєстратором реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Рубан Майєю Олександрівною.

Стягнуто з відповідачів на користь прокуратури Одеської області сплачений, за подання позову і заяви про забезпечення позову, судовий збір в загальній сумі - 7 929,00 грн., з кожного відповідача це з ОСОБА_1 , з ДАБІ в Одеській області, з ГТУЮ в Одеській області по 2 643,00 грн.

Постановою Одеського апеляційний суду від 23.06.2021 у справі № 523/9874/18 задоволено частково апеляційну скаргу ОСОБА_1 . Скасовано рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 21 жовтня 2019 року в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору, компенсувавши ці витрати за рахунок держави в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. В решті рішення залишено без змін.

Як вже зазначалось, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. При цьому, обов`язковою умовою є істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Слід зазначити, що висновок Господарського суду Одеської області у рішенні від 27.03.2023 у справі № 916/449/22 про відмову в задоволенні позову Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до ФОП Панченко О.М. про стягнення неустойки за прострочення повернення об`єкта оренди в розмірі 130 328,94 грн., ґрунтується на тому, що рішенням Господарського суду Одеської області від 12.11.2020 у справі № 916/3802/19 було відмовлено в задоволенні позову ДКВ ОМР до ФОП Панченко О.М. в частині її виселення з нежитлового приміщення.

Підставою ж для відмови у задоволенні зазначеної позовної вимоги ДКВ ОМР у справі № 916/3802/19 стало те, що частки ОСОБА_1 та територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради не виділені в натурі відповідно до норм частини першої статті 364 Цивільного кодексу України.

Тобто суд у справі № 916/3802/19 дійшов висновку про неможливість примусового звільнення приміщення після припинення договору оренди, з огляду на те, що на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 23.06.2005 у справі № 2-4472/2005г. і рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19.09.2013 у справі № 523/12147/13-ц, в нього хоча й залишились індивідуальні ознаки, однак воно стало складовою частиною іншого об`єкта нерухомого майна, а право власності територіальної громади на конкретне приміщення перетворилось на право власності на частку у праві спільної часткової власності на інший об`єкт нерухомості. Звільнення ж ідеальної частки у праві власності, яка не виділена в натурі, є неможливим.

А за таких фактичних обставин неможливим є не лише виселення (примусове звільнення), а й добровільне повернення орендованого майна Відповідачем за актом приймання-передачі на підставі норм частини першої статті 785 Цивільного кодексу України, частини першої статті 25 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 03.10.2019 № 157-IX, та умов пункту 4.7 Договору оренди від 16.02.2014 № 01.

Отже, для перегляду вказаного рішення у справі № 916/449/22 у цій частині за нововиявленими обставинами, заявник ДКВ ОМР мав би спростовати факт наявності спільної часткової власності на об`єкт нерухомості у ОСОБА_1 та територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради. А також довести зміну або ж скасування рішення Господарського суду Одеської області від 12.11.2020 у справі № 916/3802/19 в частині відмови в задоволенні позову ДКВ ОМР до ФОП Панченко О.М. про її виселення з нежитлового приміщення.

Як вже зазначалось, рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 21.10.2019 у справі № 523/9874/18: скасовано реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації; визнано незаконним і скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 09.02.2015 індексний номер 19200064; визнано незаконним і скасовано запис № 8663062 від 09.02.2015 про право приватної власності ОСОБА_1 на 93/100 часток нежитлового приміщення кафе-бару «Робінзон», реєстраційний номер: 01, загальною площею 623,7 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2 ; визнання недійсним свідоцтво про право власності від 09.02.2015, індексний номер 33356318.

Отже, вказаним рішенням суду скасовано державну реєстрацію права власності третьої особи - ОСОБА_1 на частку 93/100 нежитлового приміщення.

Проте ототожнювати факт набуття права з фактом його державної реєстрації, а тим більше тлумачити факт державної реєстрації як підставу виникнення такого права є логічною та юридичною помилкою, намаганням підмінити поняття причини та наслідку. Внесення реєстратором (нотаріусом) до реєстру запису про речове право є офіційним підтвердженням існування юридичного факту, але такий факт не створюється реєстраційною дією.

Тобто наявність чи відсутність запису про право власності не позбавляє ОСОБА_1 доводити обставини дійсності його речового права, зокрема, його виникнення на підставі рішення Київського районного суду від 23.06.2005 у справі № 2-4472/2005г., рішення Суворовського районного суду від 26.06.2009 у справі № 2-2566/09, заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19.09.2013 у справі № 523/12147/13-ц.

Київський районний суд рішенням від 23.06.2005 у справі № 2-4472/2005г. визнав договір купівлі-продажу від 05.03.2005 року 17/20 частин бара-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дійсним та визнав за ОСОБА_1 право власності на 17/20 частин бару-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: м. Одеса, пляж «Лузанівка», загальною прощею 270,76 кв.м. На підставі даного рішення було внесено дані до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, що підтверджено Витягом про реєстрацію прав власності на нерухоме майно від 28.07.2005 № 7910305, видане КП «Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості».

Рішенням від 26.06.2009 у справі № 2-2566/09 Суворовський районний суд підтвердив право власності ОСОБА_1 на 17/20 частин бару-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Заочним рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19.09.2013 у справі № 523/12147/13-ц задоволено позов ОСОБА_1 до Одеської міської ради, треті особи ОСОБА_2 , КП «Гідропарк «Лузанівка» про визначення часток співвласників у праві спільної часткової власності. Визначено розмір частки ОСОБА_1 у праві спільної часткової власності на бар-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » розташованого: м. Одеса, пляж «Лузанівка» в розмірі 93/100. Визначено розмір частки Територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради у праві спільної часткової власності на бар-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » розташованого: м. Одеса, пляж «Лузанівка» в розмірі 7/100.

Вказаним рішенням суду також визнано за ОСОБА_1 право власності на 93/100 частин і за Територіальною громадою м. Одеси, в особі Одеської міської ради право власності на 7/100 частин бара-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » пляж «Лузанівка» м. Одеса, що складається: Перший поверх: зала-1 площею 45,6 кв.м. Зазначено, що загальна площа бара-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » складає 623,7 кв.м., основна площа 513,1 кв.м.

Висновок Господарського суду Одеської області у рішенні від 27.03.2023 у справі № 916/449/22 про наявність спільної часткової власності на об`єкт нерухомості у ОСОБА_1 та територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради, ґрунтується, зокрема, на підставі рішення Київського районного суду від 23.06.2005 у справі № 2-4472/2005г., рішення Суворовського районного суду від 26.06.2009 у справі № 2-2566/09, заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19.09.2013 у справі № 523/12147/13-ц, які є остаточними та набрали законної сили.

Вказані обставини не спростовані ДКВ ОМР.

Окрім того, ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.08.2024 у справі № 916/3802/19 відмовлено у задоволенні Заяви Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про перегляд рішення Господарського суду Одеської області від 12.11.2020 по справі № 916/3802/19 у зв`язку із нововиявленими обставинами від 24.01.2024 № 01-13/160 (вх. від 31.01.2024 № 2-170/24).

На підставі викладеного суд дійшов виснову про відмову у задоволенні Заяви Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про перегляд рішення Господарського суду Одеської області від 27.03.2023 по справі № 916/449/22 у зв`язку із нововиявленими обставинами (вхід. від. 31.01.2024 № 2-169/24).

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 325 Господарського процесуального кодексу України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Згідно із частиною четвертою статті 325 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Керуючись, статтями 2, 5, 13, 73, 74, 75-80, 86, 123, 124, 129, 236, 320, 325 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про перегляд рішення Господарського суду Одеської області від 27.03.2023 по справі № 916/449/22 у зв`язку із нововиявленими обставинами (вх. № 2-169/24) - відмовити.

2. Рішення Господарського суду Одеської області від 27.03.2023 у справі № 916/449/22 -залишити в силі.

Ухвала набрала законної сили з дня її постановлення і може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 21.08.2024.

Суддя Ю.А. Шаратов