УХВАЛА

м. Київ

21.08.2024Справа № 910/10198/24

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., розглянувши заяву фізичної особи - підприємця Сенченко Юрія Володимировича ( АДРЕСА_1 ) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Державного Агентства Лісових ресурсів України Державне Спеціалізоване господарське (01601, місто Київ, вул. Руставелі Шота, будинок 9А) та до Державного Агентства Лісових ресурсів України Державне Спеціалізоване господарське підприємства «Ліси України» в особі філії «Макарівське лісове господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (08072, Київська обл., Фастівський район, с. Бишів, вул. Київська, 2а) заборгованості у розмірі 112 159,38 грн, інфляційних витрат у розмірі 7 111,01 грн ,

Представники сторін не викликались.

ВСТАНОВИВ:

16.08.2024 в системі «Електронний суд» представником фізичної особи - підприємця Сенченко Юрія Володимировича сформовано заяву про видачу судового наказу до Державного Агентства Лісових ресурсів України Державне Спеціалізоване господарське та до Державного Агентства Лісових ресурсів України Державне Спеціалізоване господарське підприємства «Ліси України» в особі філії «Макарівське лісове господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» про стягнення заборгованості у 112 159,38 грн, інфляційних витрат у розмірі 7 111,01 грн. за Договором № 03/08-2022/33 від « 03» серпня 2022р та передана 20.08.2024 судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Подана заява обґрунтована тим, що боржник належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за договором № 03/08-2022/33 від « 03» серпня 2022р, а саме не здійснив оплату за виконані роботи.

Розглянувши заяву фізичної особи - підприємця Сенченко Юрія Володимировича, суд дійшов висновку, що подана заява про видачу судового наказу не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ може бути видано тільки про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір (ч. 2 ст. 148 ГПК України).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 154 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо: заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу.

За змістом п. 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо: із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Згідно з вимогами ч.ч. 2, 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України у заяві повинно бути зазначено: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються. До заяви про видачу судового наказу, зокрема, додаються: копія договору, укладеного в письмовій формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Таким чином, для задоволення заяви про видачу судового наказу, суд повинен перевірити виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів.

Стягувач вказує, що «03» серпня 2022р. між Фізичною особою - підприємцем Сенченко Юрієм Володимировичем (далі - Стягувач) та Державним спеціалізованим господарським підприємством «Ліси України» в особі філії «Макарівське лісове господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (далі - Боржник) укладено Договір № 03/08-2022/33.

Поміж тим в матеріалах заяви відсутній вказаний договір, як і відсутні ряд документів, що вказані у додатках до заяви про видачу судового наказу, що підтверджується актом про втрату документів або перепідшивання справи, відстутність вкладень або порушень цілісності, пошкодження конверта (паковання) від 19.08.24 № 319/24.

Як вбачається з аналізу вищенаведених норм законодавства, судовий наказ може бути видано за наявності відповідного договору, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне виконання сторонами умов договору, а також заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність здійснених розрахунків.

Відтак, безспірні вимоги мають бути підтверджені відповідними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За загальним правилом, обов`язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Доказування повинно здійснюватись за загальними правилами відповідно до ст. 74 ГПК України, яка передбачає обов`язковість подання доказів наявності фактичних обставин

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Окрім того у відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність у заявника електронного кабінету.

Не зазначення у заяві повного найменування боржника, його місцезнаходження є підставою для відмови у видачі судового наказу (п. 2 ч. 1 ст. 150, п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України).

Стягувач визначив боржником - Державне агентство лісових ресурсів Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», тоді як відповідно до відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань повним найменуванням боржника є Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України».

Крім того, у заяві стягувач визначив юридичну адресу філії «Макарівське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України»: 08072, Київська обл., Фастівський р-н, с. Бишів, вул. Київська, 2а, тоді як відповідно до відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань юридичною адресою місцезнаходження філії є: 08001, Київська обл., Бучанський р-н, смт Макарів(з), вул. Ярослава Мудрого, 17/1.

Таким чином стягувач не зазначив повного найменування боржника та місцезнаходження філії, що є підставою для відмови у видачі судового наказу згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України.

За приписами ч. 2 ст. 154 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

При цьому, суд зазначає, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України).

У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (ч. 2 ст. 151 ГПК України).

Керуючись ст.ст. 12, 150, пунктом 1 частини 1 ст. 152, ст. ст. 153, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Відмовити фізичній особі - підприємцю Сенченко Юрію Володимировичу у задоволенні заяви про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Державного Агентства Лісових ресурсів України Державне Спеціалізоване господарське та до Державного Агентства Лісових ресурсів України Державне Спеціалізоване господарське підприємства «Ліси України» в особі філії «Макарівське лісове господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» про стягнення заборгованості у 112 159,38 грн, інфляційних витрат у розмірі 7 111,01 грн.

2. Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 21.08.2024 та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Владислав ДЕМИДОВ