ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

29 серпня 2024 року м. ХарківСправа № 922/4096/14

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" №19-1/08 від 19.08.2024 на бездіяльність державного виконавця Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро", м.Обухів Київської області
до Фізичної особи-підприємця Кондратюка Анатолія Степановича, смт Орілька Харківської області
про стягнення коштів у сумі 99795,84грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Харківської області від 10.11.2014 у даній справі задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" (далі за текстом - позивач, стягувач) до Фізичної особи-підприємця Кондратюка Анатолія Степановича (далі за текстом - відповідач, боржник) про стягнення заборгованості за договором № 67-ЛЗ від 01.04.2013 у розмірі 99795,84грн.

25 листопада 2014 року Господарським судом Харківської області видано відповідний наказ про стягнення з відповідача на користь позивача 99795,84грн. заборгованості та 1995,92грн. витрат зі сплати судового збору.

26 серпня 2024 року до Господарського суду Харківської області від стягувача надійшла скарга на бездіяльність державного виконавця Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якій він просить суд:

- Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Лозівського ВДВС у Лозівському районі Харківської області Східного МРУ Міністерства юстиції у виконавчому провадженні №59431219 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області у справі №922/4096/14 від 25 листопада 2014 року, котра виразилась у порушенні порядку та умов вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №59431219 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області у справі №922/4096/14 від 25 листопада 2014 року із врахуванням положень Закону України "Про виконавче провадження";

- Зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу Лозівського ВДВС у Лозівському районі Харківської області Східного МРУ Міністерства юстиції усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання порядку та умов вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №59431219 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області у справі №922/4096/14 від 25 листопада 2014 року із врахуванням норм та положень Закону України "Про виконавче провадження".

Розглянувши матеріали даної скарги, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно зі статтею 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Пунктом "а" частини першої статті 341 ГПК України встановлено, що відповідну скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

Відповідно до частини другої цієї статті ГПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

За змістом наведених норм, за порівняльного аналізу змісту термінів "дізнався" та "повинен був дізнатися", що містяться у положеннях статті 341 ГПК України, суд доходить висновку про презумпцію обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні; доведення факту, через який сторона не знала про порушення свого права і саме з цієї причини не звернулася за його захистом до суду, недостатньо.

У цьому висновку суд враховує, що процесуальні норми створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя і сторони повинні очікувати їх застосування задля забезпечення дотримання принципу юридичної визначеності.

Отже, під час визначення початку перебігу строку звернення до суду із скаргою на дії (бездіяльність) суб`єкта, закріпленого у частині першій статті 341 ГПК України, необхідно враховувати поведінку скаржника (чи мав він реальну можливість (повинен був) дізнатися про стверджуване ним порушення його прав, вчинені ним дії, направлені на з`ясування стану виконавчого провадження тощо).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 04 лютого 2022 року у cправі № 925/308/13-г.

У висновку про презумпцію обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні, що є сталою та послідовною судовою практикою, суд також звертається до правової позиції Верховного Суду, викладеної, зокрема, в постановах від 14.08.2019 у справі № 910/7221/17, від 12.01.2021 у справі №910/8794/17, від 12.10.2021 у справі № 918/333/13-г.

Таким чином, процесуальним законодавством встановлено 10-денний строк на звернення до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця і початок перебігу даного строку слід обчислювати з моменту коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, як сторони виконавчого провадження.

У даному випадку позивачем оскаржується саме бездіяльність органу державної виконавчої служби. При цьому скаржник посилається на порушення органом виконання порядку та періодичності здійснення заходів в ході примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області від 25.11.2014 у справі №922/4096/14 в межах виконавчого провадження №59431219, яке було відновлено на підставі постанови старшого державного виконавця МРВДВС по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Харків) Гапона Є.В. від 05.10.2020.

Отже бездіяльність органу виконання у виконавчому провадженні №59431219, на думку скаржника, полягає в тому, що державним виконавцем до даного часу не вживаються всі передбачені законом заходи щодо виконання наказу.

Суд зазначає, що частиною 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Так, згідно статті 10 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Статтею 36 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини. Розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням. У разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов`язковою для виконання поліцією.

Відповідно до частини 8 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не менше одного разу на два тижні - щодо виявлення рахунків, електронних гаманців боржника, не менше одного разу на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Таким чином, з огляду на вищенаведені приписи чинного законодавства, стягувач з настанням вищевказаних строків мав реальну можливість дізнатися, зокрема, шляхом ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження про те, що державний виконавець не вживав або несвоєчасно вживав відповідні заходи щодо примусового виконання наказу від 25.11.2014 у справі №922/4096/14.

Зазначене підтверджується тим, що згідно з частиною 1 статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Проте скарга подана лише 19.08.2024, що підтверджується поштовим конвертом, тобто більш ніж через три роки після відновлення виконавчого провадження №59431219 та, відповідно, настання термінів вчинення виконавцем виконавчих дій, у тому числі спрямованих на перевірку майнового стану боржника.

Частиною 2 статті 341 ГПК України визначено, що пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Проте скаржник у своїй скарзі клопотання про поновлення пропущеного строку не заявляє, посилаючись на те, що бездіяльність, на відміну від дії, має триваючий характер та існує до часу початку дій, які свідчать про припинення бездіяльності. Триваюче правопорушення передбачає перебування у стані безперервного тривалого невчинення особою певних дій (бездіяльності), у зв`язку із чим неправомірна бездіяльність може бути оскаржена упродовж усього часу її перебігу.

Суд не погоджується з даними доводами позивача, оскільки, по-перше, вони суперечать вищевикладеній правовій позиції, що міститься в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 04 лютого 2022 року у cправі № 925/308/13-г.

По-друге, посилання скаржника на можливість оскарження бездіяльності упродовж усього часу її перебігу фактично нівелюють законодавчу норму пункту "а" частини 1 статті 341 ГПК України, яка прямо та чітко встановлює десятиденний строк на подання скарги як на дії, так і на бездіяльність виконавця, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

По-третє, суд може визначити бездіяльність як неправомірну, та, відповідно, вважати її триваючим правопорушенням тільки за наслідками розгляду скарги по суті. Саме у такому випадку суд на підставі поданих сторонами доказів може належним чином перевірити доводи скаржника та встановити як самий факт допущення виконавцем бездіяльності, так і її вплив на права відповідної сторони виконавчого провадження. І лише при наявності цих двох умов судом може бути ухвалене судове рішення за скаргою щодо поновлення порушених прав скаржника (ч.2 ст.343 ГПК України). Однак на стадії прийняття скарги до розгляду суд позбавлений можливості вважати доведеними твердження скаржника про допущення виконавцем неправомірної бездіяльності.

Згідно зі статтею 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи пропуск стягувачем строку на оскарження та незаявлення ним клопотання про його поновлення, скаргу ТОВ "Спектр-Агро" слід залишити без розгляду.

Керуючись статтями 118, 234, 341 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" №19-1/08 від 19.08.2024 на бездіяльність державного виконавця Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або у разі вирішення питання без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повної ухвали.

Ухвалу підписано 29.08.2024.

Суддя М.В. Калантай