ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" серпня 2024 р. Справа №914/3783/23

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Бонк Т.Б.

Суддів Бойко С.М.,

Якімець Г.Г.,

за участю секретаря судового засідання Шатан Т.О.,

представники сторін: не з`явились,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Малого приватного підприємства «Нара» б/н від 06.05.2024 (вх. суду від 10.05.2024 № 01-05/1370/24)

на рішення Господарського суду Львівської області від 09.04.2024 (повний текст рішення складено 16.04.2024, суддя Н.В. Мороз)

у справі № 914/3783/23

за позовом: Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Львів

до відповідача: Малого приватного підприємства «Нара», с. Гаї, Львівська область

про стягнення 544 000, 00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог позовної заяви і рішення суду першої інстанції:

Західне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до Малого приватного підприємства «Нара» про стягнення 544 000, 00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Адміністративна колегія Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України розглянувши справу № 63/1-01-84-2019 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції прийняла рішення від 11.06.2020 року № 63/51-р/к, яким визнала що відповідач вчинив порушення законодавства про захист економічної конкуренції, які передбачені пунктом четвертим частини другої статті 6 та пунктом 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у зв`язку з чим за вчинені порушення накладено штрафи у сукупному розмірі 272 000, 00 грн.

У зв`язку з тим, що відповідач добровільно не сплатив штраф, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача також 272 000, 00 гривні пені за період з 19.11.2021 по 09.12.2021, 11.10.2022-15.11.2022 та з 17.01.2023 по 31.03.2023.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 09.04.2024 у справі № 914/3783/23 позов задоволено, стягнуто з Малого приватного підприємства «Нара» в дохід Державного бюджету України штраф у розмірі 272 000, 00 грн та пеню у розмірі 272 000, 00 грн.

Рішення місцевого суду мотивовано тим, що з наявних у матеріалах справи доказів у сукупності вбачається, що право позивача є порушеним та відповідачем не спростовано доводів позовної заяви, не надано суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені судом.

Короткий зміст вимог та узагальнених доводів учасників справи:

Мале приватне підприємство «Нара» не погодилосб з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення Господарського суду Львівської області від 09.04.2024 скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

На переконання скаржника, щодо вимог позивача про стягнення штрафу та пені сплив строк як спеціальної, так і загальної позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Водночас апелянт зазначає, що був позбавлений участі в судовому розгляді у суді першої інстанцій, не отримував жодного процесуального документа та не був повідомлений про час і місце судового засідання, тому заява про застосування строку позовної давності подається відповідачем у суді апеляційної інстанції.

Західне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України подало відзив на апеляційну скаргу, у якому просить залишити рішення Господарського суду Львівської області від 09.04.2024 без змін, а скаргу без задоволення.

Позивач вказує, що цивільне законодавство не є складовою законодавства про захист економічної конкуренції, відносини у цій справі не є цивільно-правовими, а тому й позовна давність як інститут саме цивільного права до цих відносин не може бути застосована.

Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.05.2024 справу № 914/3783/23 розподілено колегії суддів у складі: головуючого судді Бонк Т.Б., суддів Бойко С.М., Якімець Г.Г.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 03.06.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Малого приватного підприємства «Нара» б/н від 06.05.2024 (вх. суду від 10.05.2024 № 01-05/1370/24).

Ухвалою суду від 21.06.2024 призначено на 09.07.2024.

09.07.2024, у зв`язку із надходженням на адресу суду клопотання скаржника про відкладення розгляду справи, суд відклав судове засідання на 20.08.2024.

У судове засідання 20.08.2024 сторони явки уповноважених представників не забезпечили апелянт повторно подав суду клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`зку із хворобою представника.

З приводу заявленого клопотання, колегія суддів зазначає таке.

Верховний Суд у постанові від 14.07.2022 у справі №260/4504/20 виклав правову позицію, відповідно до якої судова дискреція щодо оцінки обставин, які не дають можливості особі прийняти участь у судовому засіданні, на предмет їх поважності чи неповажності для цілей відкладення судового розгляду не має абсолютних меж. Суд має враховувати конкретну ситуацію та обґрунтування особи, яка просить суд відкласти судовий розгляд, відповідне обґрунтування не має бути абстрактним, а обставини, наведені у ньому, повинні бути підтверджені належною доказовою базою.

Колегія суддів вказує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).

Крім того, в ухвалі суду про відкладення розгляду справи від 09.07.2024 вказано, що неявка уповноважених представників в судове засідання не є перешкодою для розгляду справи відповідно до положень ч. 12 ст. 270 ГПК України.

Таким чином, реалізуючи свої дискреційні повноваження, враховуючи процесуальні строки справи, апеляційний суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання скаржника про відкладення розгляду справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи.

Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) господарського судочинства відповідно до пункту 10 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним вважається строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

При цьому, Європейський Суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (див. рішення Європейського Суду з прав людини у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Таким чином, суд, враховуючи обставини справи, застосовує принцип розумного строку тривалості провадження відповідно до зазначеної вище практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з встановленими судами першої та апеляційної інстанцій обставин, і визначених відповідно до них правовідносин, вбачається, що:

11.06.2020 Адміністративною колегією Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у результаті розгляду справи № 63/1-01-84-2019 прийнято рішення № 63/51-р/к Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафів.

Вказаним рішенням зокрема, визнано, що Мале приватне підприємство «Нара» (80650, Львівська обл., Бродівський р-н., с. Гаї, вул. Шкільна, буд. 13, кв. 4 іпн: 22363217) вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, які передбачені пунктом 4 частини 2 статті 6 та пунктом 1 статті 50 Закону України Про захист економічної конкуренції. За вчинене порушення на відповідача накладено штрафи у сукупному розмірі 272000,00 грн.

У рішенні роз`яснено можливість оскарження рішення та визначено строк для його добровільного виконання.

Рішення з повідомленням від 24.06.2020 № 63/02/2640 позивачем отримано 25.06.2020, що підтверджується відстеженням з офіційного сайту Укрпошта № 229, реєстром відділення рекомендованих поштових відправлень від 24.06.2020 № 270 та списком згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих АТ «Укрпошта» № 13683.

Відповідач у добровільному порядку рішення не виконав, натомість оскаржив рішення Адміністративної колегії до господарського суду.

Господарський суд Львівської області 28.12.2020 ухвалив рішення у справі № 914/2130/20, відповідно до якого позов відповідача задоволено частково; визнано недійсним рішення адміністративної колегії Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 11.06.2020р. №63/51-р/к в частині: визнання дій Малого приватного підприємства «НАРА» в закупівлі «(45233142-6 Ремонт доріг) - Поточний дрібний ремонт автомобільної дороги загального користування місцевого значення С141904 Турка-Ільник на ділянці км 0+000 - км 13+700 Турківського району Львівської області» у процедурі електронних торгів, що проводилися Службою автомобільних доріг у Львівській області (ідентифікатор закупівлі №UA-2018-09-25-001652-b) такими, що порушують законодавство про захист економічної конкуренції у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів та накладення на Мале приватне підприємство «НАРА» штрафу у сумі 68000,00 грн; визнання дій Малого приватного підприємства «НАРА» в закупівлі «Поточний ремонт дороги по вул. Сокальська, м. Червоноград, Львівської обл.» у процедурі електронних торгів, що проводились Комунальним підприємством «Комунальник» (ідентифікатор закупівлі №UA-2018-10-10-000816-c) такими, що порушують законодавство про захист економічної конкуренції у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів та накладення на Мале приватне підприємство «НАРА» штрафу у сумі 68000,00 грн; визнання дій Малого приватного підприємства «НАРА» в закупівлі «Капітальний ремонт вулиці Садова на ділянці від автомобільної дороги західний обхід м. Львова км 11+515 до автомобільної дороги Львів-Пустомити-Меденичі км 9+240 в с. Сокільники, Пустомитівського району, Львівської області» у процедурі електронних торгів, що проводилися Сокільницькою сільською радою Львівської області (ідентифікатор закупівлі №UA-2018-10-12-001184-b) такими, що порушують законодавство про захист економічної конкуренції у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів та накладення на Мале приватне підприємство «НАРА» штрафу у сумі 68000,00 грн; визнання дій Малого приватного підприємства «НАРА» в закупівлі «(45233142-6 Ремонт доріг) - Поточний дрібний ремонт автомобільних доріг загального користування місцевого значення Дрогобицького, Старосамбірського та Турківського районів Львівської області» у процедурі електронних торгів, що проводилися Департаментом дорожнього господарства, транспорту та зв`язку Львівської обласної державної адміністрації (ідентифікатор закупівлі №UA-2019-02-28-001485-b) такими, що порушують законодавство про захист економічної конкуренції у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів та накладення на Мале приватне підприємство «НАРА» штрафу у сумі 68000,00 грн.

03.08.2021 Західний апеляційний господарський суд прийняв постанову у справі № 914/2130/20, відповідно до якої рішення Господарського суду Львівської області від 28.12.2020 у справі № 914/2130/20 залишено без змін.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 18.11.2021, відповідно до якої рішення Господарського суду Львівської області від 28.12.2020 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 03.08.2021 у справі № 914/2130/20 скасовано у частині задоволення позовних вимог, справу передано на новий розгляд до Господарського суду Львівської області.

Господарський суд Львівської області 10.10.2022 ухвалив рішення у справі № 914/2130/20, відповідно до якого відмовлено у задоволенні позову відповідача в частині, переданій на новий розгляд.

16.01.2023 Західний апеляційний господарський суд прийняв постанову у справі № 914/2130/20, відповідно до якої апеляційну скаргу Малого приватного підприємства «Нара» залишено без задоволення; змінено резолютивну частину рішення і викладено в наступній редакції: « В позові МПП «Нара» до Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення адміністративної колегії Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 11.06.2020р. №63/51-р/к в частині: визнання дій Малого приватного підприємства «НАРА» в закупівлі «(45233142-6 Ремонт доріг) - Поточний дрібний ремонт автомобільної дороги загального користування місцевого значення С141904 Турка-Ільник на ділянці км 0+000 - км 13+700 Турківського району Львівської області» у процедурі електронних торгів, що проводилися Службою автомобільних доріг у Львівській області (ідентифікатор закупівлі №UA-2018-09-25-001652-b) такими, що порушують законодавство про захист економічної конкуренції у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів та накладення на Мале приватне підприємство «НАРА» штрафу у сумі 68000,00 грн; визнання дій Малого приватного підприємства «НАРА» в закупівлі «Поточний ремонт дороги по вул. Сокальська, м. Червоноград, Львівської обл.» у процедурі електронних торгів, що проводились Комунальним підприємством «Комунальник» (ідентифікатор закупівлі №UA-2018-10-10-000816-c) такими, що порушують законодавство про захист економічної конкуренції у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів та накладення на Мале приватне підприємство «НАРА» штрафу у сумі 68000,00 грн; визнання дій Малого приватного підприємства «НАРА» в закупівлі «Капітальний ремонт вулиці Садова на ділянці від автомобільної дороги західний обхід м. Львова км 11+515 до автомобільної дороги Львів-Пустомити-Меденичі км 9+240 в с. Сокільники, Пустомитівського району, Львівської області» у процедурі електронних торгів, що проводилися Сокільницькою сільською радою Львівської області (ідентифікатор закупівлі №UA-2018-10-12-001184-b) такими, що порушують законодавство про захист економічної конкуренції у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів та накладення на Мале приватне підприємство «НАРА» штрафу у сумі 68000,00 грн; визнання дій Малого приватного підприємства «НАРА» в закупівлі «(45233142-6 Ремонт доріг) - Поточний дрібний ремонт автомобільних доріг загального користування місцевого значення Дрогобицького, Старосамбірського та Турківського районів Львівської області» у процедурі електронних торгів, що проводилися Департаментом дорожнього господарства, транспорту та зв`язку Львівської обласної державної адміністрації (ідентифікатор закупівлі №UA-2019-02-28-001485-b) такими, що порушують законодавство про захист економічної конкуренції у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів та накладення на Мале приватне підприємство «НАРА» штрафу у сумі 68000,00 грн відмовити».

Ухвалою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 08.05.2023 відповідачу відмовлено у відкритті касаційного провадження.

У зв`язку з тим, що відповідач добровільно не сплатив штрафи, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача 272 000, 00 грн штрафу, а також нарахованої за період часу період часу з 19.11.2021 по 09.12.2021, 11.10.2022-15.11.2022 та з 17.01.2023 по 31.03.2023 пені в сумі 272 000, 00 грн.

При перегляді рішення місцевого господарського суду судова колегія Західного апеляційного господарського суду керувалась наступним:

Відносини, які виникли між сторонами, регулюються положеннями Господарського кодексу України, Законом України "Про захист економічної конкуренції", Законом України "Про Антимонопольний комітет України".

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері публічних закупівель.

У статті 3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" передбачено, що основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині: здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції; контролю за концентрацією, узгодженими діями суб`єктів господарювання та дотриманням вимог законодавства про захист економічної конкуренції під час регулювання цін (тарифів) на товари, що виробляються (реалізуються) суб`єктами природних монополій; сприяння розвитку добросовісної конкуренції; методичного забезпечення застосування законодавства про захист економічної конкуренції; здійснення контролю щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері державних закупівель.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", Антимонопольний комітет України здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, законів України "Про захист економічної конкуренції", "Про захист від недобросовісної конкуренції", "Про державну допомогу суб`єктам господарювання", цього Закону, інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Відповідно до частини 4 статті 4 Закону України "Про захист економічної конкуренції", державний контроль за додержанням законодавства про захист економічної конкуренції, захист інтересів суб`єктів господарювання та споживачів від його порушень здійснюються органами Антимонопольного комітету України.

Статтею 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено повноваження Антимонопольного комітету у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції, зокрема, розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами (п. 1); приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції (п. 2); звертатися до суду з позовами, заявами і скаргами у зв`язку із застосуванням законодавства про захист економічної конкуренції, а також із запитами щодо надання інформації про судові справи, що розглядаються цими судами відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції (п. 15).

Згідно зі ст. 25 Закону України "Про захист економічної конкуренції" з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб`єктів господарювання Антимонопольний Комітет України, територіальні відділення Антимонопольного комітету України у зв`язку із порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, в т.ч. про стягнення не сплачених у добровільному порядку штрафів та пені.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про захист економічної конкуренції" економічна конкуренція (конкуренція) - це змагання між суб`єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб`єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб`єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб`єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку.

Статтею 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено перелік порушень законодавства про захист економічної конкуренції, до яких відноситься, зокрема, антиконкурентні узгоджені дії (п. 1).

Також частиною 1, пунктом 6 частини 2, частиною 4 статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" встановлено, що антиконкурентними узгодженими діями є узгоджені дії, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції. Антиконкурентними узгодженими діями, зокрема, визнаються узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів. Вчинення антиконкурентних узгоджених дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно з законом.

Частиною 4 статті 12-1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" передбачено, що діяльність адміністративної колегії територіального відділення Антимонопольного комітету України координує голова відповідного територіального відділення Антимонопольного комітету України.

Згідно з частиною 5 статті 12-1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", члени Антимонопольного комітету України, адміністративної колегії Антимонопольного комітету України, адміністративної колегії територіального відділення Антимонопольного комітету України мають рівні права щодо розгляду питань, що належать до компетенції цих органів відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції, в тому числі під час прийняття розпоряджень і рішень.

Відповідно до частини 7 статті 12-1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", рішення адміністративної колегії територіального відділення Антимонопольного комітету України приймається від імені територіального відділення Антимонопольного комітету України.

Статтею 16 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" передбачено, що державний уповноважений Антимонопольного комітету України має повноваження, зокрема, звертатися до суду з позовами, заявами і скаргами у зв`язку із застосуванням законодавства про захист економічної конкуренції, а також із запитами щодо надання інформації про справи, що розглядаються цими судами відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції.

Відповідно до ст. 48 вищезазначеного Закону за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про накладення штрафу.

З матеріалів справи вбачається, що за порушення відповідачем законодавства про захист економічної конкуренції, рішенням № 63/51-р/к Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафів визнано, що Мале приватне підприємство «Нара» (80650, Львівська обл., Бродівський р-н., с. Гаї, вул. Шкільна, буд. 13, кв. 4 іпн: 22363217) вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, які передбачені пунктом 4 частини 2 статті 6 та пунктом 1 статті 50 Закону України Про захист економічної конкуренції. За вчинене порушення на відповідача накладено штрафи у сукупному розмірі 272 000,00 грн.

За приписами ст. 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Так, дата вручення відповідачу рішення № 63/51-р/к - 25.06.2020, відтак 26.06.2020 26.08.2020 строк для сплати відповідачем штрафів, що накладені відповідно до рішення № 63/51-р/к;

19.11.2021 09.12.2021 період (21 день) нарахування пені: 19.11.2021 (наступний день після прийняття постанови Касаційного господарського суду від 18.11.2021 у справі № 914/2130/20) 09.12.2021 (останній день, що передував відкриттю згідно з ухвалою Господарського суду Львівської області від 10.12.2021)

11.10.2022 15.11.2022 період (37 днів) нарахування пені:

11.10.2022 (наступний день після прийняття Господарським судом Львівської області рішення від 10.10.2022 у справі № 914/2130/20) 15.11.2022 (останній день, що передував відкриттю згідно з ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 16.11.2022 у справі № 914/2130/20)

17.01.2023 31.03.2023 період (104 дні) нарахування пені: 17.01.2023 (наступний день після прийняття Західним апеляційним господарським судом постанови від 16.01.2023 у справі № 914/2130/20) 31.03.2023 (останній день нарахування пені) 4 080 грн х 162 днів = 660 960 грн.

Однак, на підставі частини п`ятої статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» розмір пені не може перевищувати розміру штрафів, накладених згідно з рішенням, тому, як правильно вказав суд першої інстанції розмір пені становить 272 000,00 грн.

Закон України "Про захист економічної конкуренції" визначає правові засади підтримки та захисту економічної конкуренції, обмеження монополізму в господарській діяльності і спрямований на забезпечення ефективного функціонування економіки України на основі розвитку конкурентних відносин. Цей Закон встановлює види, склад правопорушень законодавства про захист економічної конкуренції, заходи відповідальності, що застосовуються за їх вчинення, і процесуальні норми, що визначають порядок притягнення до відповідальності. Названий Закон не регулює цивільно-правові відносини (позиція викладена в постанові Верховного Суду у справі №911/9/19 від 11.11.2019р.).

Крім того, штраф у спірних правовідносинах є видом відповідальності за вчинення правопорушення, а нарахована пеня - способом забезпечення сплати цього штрафу. Нарахування пені в даному випадку не є видом відповідальності за вчинене порушення антиконкурентного законодавства; вказані нарахування застосовані територіальним відділенням АМК на підставі Закону України "Про захист економічної конкуренції" та не пов`язані з невиконанням чи неналежним виконанням грошового зобов`язання або зобов`язання щодо сплати податків і зборів, а тому не належать до цивільних правовідносин (позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 23.01.2020 у справі №910/4585/19, від 17.12.2020 у справі №910/1548/19).

Також Закон України "Про захист економічної конкуренції" не містить норм, які надавали б господарському суду право зменшувати розмір (а відтак і суму) стягуваних штрафу та/або пені (у разі їх правомірного нарахування) (аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.02.2018 у справі № 910/20661/16, від 22.01.2019 у справі 915/304/18).

З аналізу положень ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" вбачається, що пеня нараховується саме на суму штрафу .

Суд зазначає, що доказів про сплату штрафу та пені відповідач не подав та матеріали справи не містять.

Враховуючи вищезазначене, з огляду на чинність рішення Адміністративної колегії Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 63/51-р/к Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафів, колегія суддів зазначає про підставний висновок місцевого господарського суду щодо задоволення позовних вимог.

Позовна давність.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17.04.2018 у справі № 200/11343/14ц дійшла висновку про те, що той факт, що відповідач, який не був належно повідомлений судом першої інстанції про час і місце розгляду справи, не брав участі у такому розгляді, є підставою для вирішення апеляційним судом заяви цього відповідача про застосування позовної давності, навіть якщо така заява не подавалася у суді першої інстанції.

Отже, умовою для вирішення апеляційним судом заяви відповідача про застосування позовної давності, навіть якщо така заява не подавалася ним у суді першої інстанції, є неналежне (без дотримання вимог процесуального законодавства) повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи в суді першої інстанції (аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 27.05.2021 у справі № 911/4923/14).

Як вбачається з матеріалів справи, ухвали суду першої інстанції та рішення у цій справі доставлені МПП «Нара» до його електронного кабінету (а.с. 96, 100,105,109,120).

Пункти 4, 5 ст. 6 ГПК України, передбачають, що суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Згідно з приписами статті 242 ГПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Верховний Суд у постанові від 12.10.2023 у справі № 921/56/23 зазначає, що надсилання копії судових рішень через «Електронний кабінет» в системі ЄСІТС відповідає приписам частин п`ятої, шостої статті 6 ГПК України та статті 242 ГПК України.

З врахуванням викладеного, беручи до уваги те, що суд першої інстанції вжив належних та необхідних заходів для повідомлення відповідача про судовий розгляд даної справи, умови для вирішення апеляційним судом заяви відповідача про застосування позовної давності відсутні.

Водночас колегія суддів звертає увагу апелянта, що цивільне законодавство не є складовою законодавства про захист економічної конкуренції, відносини сторін у цій справі не є цивільно-правовими у розумінні статті 1 Цивільного кодексу України, а тому й позовна давність як інститут саме цивільного права до цих відносин не може бути застосована (правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 19.03.2019 у справі № 923/175/18).

Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

За приписами ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ч. 1 ст. 276 ГПК України).

На підставі викладеного колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Львівської області від 09.04.2024 у справі № 914/3783/23 ґрунтується на матеріалах справи та чинному законодавстві і підстав для його скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не обґрунтовані і не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.

Судові витрати в суді апеляційної інстанції.

Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює рішення, та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 ГПК України). Відтак, згідно з ст.129 ГПК України сплачений апелянтом судовий збір за подання апеляційної скарги слід залишити за скаржником.

Керуючись ст.ст. 86,129, 236, 254, 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Малого приватного підприємства «Нара» б/н від 06.05.2024 (вх. суду від 10.05.2024 № 01-05/1370/24) залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 09.04.2024 у справі № 914/3783/23 залишити без змін.

3. Судовий збір за перегляд справи у суді апеляційної інстанції - покласти на скаржника.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.

5. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Повний текст постанови складено та підписано 30.08.2024.

Головуючий суддя Т.Б. Бонк

суддя С.М. Бойко

суддя Г.Г. Якімець