ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" серпня 2024 р. Справа№ 910/19435/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Палія В.В.

суддів: Сибіги О.М.

Вовка І.В.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогресивні Нафтогазові Технології»

на рішення Господарського суду міста Києва від 22.04.2024

у справі №910/19435/23 (суддя Удалова О.Г.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогресивні Нафтогазові Технології»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України»

про стягнення 101 548,80 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Прогресивні Нафогазові Технології» (далі - позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (далі - відповідач) про стягнення 101 548,80 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем безпідставно отримано грошові кошти згідно з банківською гарантією №30672 від 30.12.2022, оскільки невиконання позивачем зобов`язань за договором № від 22.04.2022 зумовлено настанням обставин непереборної сили, які, як вказано позивачем, підтверджено відповідним сертифікатом №3200-22-1961 від 26.12.2022 Київської обласної (регіональної) торгово-промислової палати.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.04.2024 в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не надано суду доказів виконання ним в повному обсязі своїх зобов`язань за укладеним договором № від 22.04.2022 у строк та кошти, отримані відповідачем за наданою в забезпечення належного виконання зобов`язання за договором № від 22.04.2022 банківською гарантією, не можуть вважатись набутими відповідачем безпідставно.

Крім того судом першої інстанції зазначено, що позивачем не надано суду доказів звернення до відповідача до 31.08.2023 з пропозицією продовжити строк дії договору, у зв`язку з чим заявлені позивачем позовні вимоги у даній справі про стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 101 548,80 грн як безпідставно отриманих не підлягають задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Прогресивні Нафтогазові Технології» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 22.04.2024 у справі №910/19435/23 та ухвалити нове, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогресивні Нафтогазові Технології» кошти у розмірі 101 548,80 грн.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що відповідачем в результаті здійснення платежу за банківської гарантією були отримані кошти за відсутності настання гарантійного випадку, тобто є такими, що набуті безпідставно.

Крім того, апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не враховано настання форс-мажорних обставин.

Також, скаржник зазначає, що розмір банківської гарантії є непропорційним.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/19435/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Палій В.В. - головуючий суддя; судді - Вовк І.В., Сибіга О.М.

В той же час, на час надходження апеляційної скарги, матеріали справи №910/19435/23 на адресу Північного апеляційного господарського суду не надходили.

Ухвалою суду від 06.05.2024 відкладено вирішення питання щодо вчинення процесуальних дій, передбачених параграфом 2 глави 1 розділу IV ГПК України, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогресивні Нафтогазові Технології» на рішення Господарського суду міста Києва від 22.04.2024 у справі №910/19435/23 до надходження матеріалів справи на адресу Північного апеляційного господарського суду.

На адресу суду надійшли матеріали справи.

Ухвалою суду від 05.06.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогресивні Нафтогазові Технології» на рішення Господарського суду міста Києва від 22.04.2024 у справі №910/19435/23 та роз`яснено сторонам, що апеляційна скарга буде розглянута без повідомлення учасників справи.

Частина 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи не заявлено.

Позиції учасників справи

20.06.2024 на адресу суду через підсистему Електронний суд від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги та просив відмовити у її задоволенні.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

22.04.2022 між ТОВ «Прогресивні Нафтогазові Технології» (Виконавець) та ТОВ «Оператор ГТС України» (Замовник) укладено Договір про закупівлю послуг № (далі - Договір) та підписано додатки до нього, які є його невід`ємною частиною: № 1 «Технічні та якісні та кількісні характеристики предмета закупівлі», № 2 «Договірна ціна».

Вказаний договір було укладено за результатами проведеної процедури публічної закупівлі - (інформацію розміщена за посиланням https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2021-12-21-002313-a).

Відповідно до п. 1.1 договору виконавець (відповідач) зобов`язується за завданням замовника надати «Послуги з ремонту і технічного обслуговування техніки (Технічне обслуговування вузлів одоризації газу ГРС)» (далі - послуги), а замовник зобов`язується оплатити такі послуги.

Обсяги та види послуг, що надаються виконавцем, порядок, вимоги і технічні характеристики надання послуг визначаються технічними, якісними та кількісними характеристиками предмету закупівлі (додаток № 1), який є невід`ємною частиною договору (п. 1.2 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору ціна останнього становить 3 384 960,00 грн з урахуванням ПДВ згідно з договірною ціною (додаток № 2), що є невід`ємною частиною цього договору.

Як погоджено сторонами п. 7.1 договору, виконавець зобов`язується надати послуги до 31.12.2022. Місце надання послуг: об`єкти, визначені в додатку № 1 до цього договору.

Як погоджено сторонами в п. 8.1 договору, договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2022.

Згідно з п. 11.1 договору відповідно до умов п. 4.11 розділу І тендерної документації процедури закупівлі відкритих торгів/оголошення про проведення спрощеної закупівлі по предмету закупівлі «Послуги з ремонту і технічного обслуговування техніки (Технічне обслуговування вузлів одоризації газу ГРС)» згідно з оголошенням про проведення (процедури) закупівлі № UA-2021-12-21-002313-a, оприлюдненої на веб-порталі Уповноваженого органу 21.12.2021, виконавець зобов`язується надати замовнику не пізніше дати укладення цього договору в забезпечення виконання договору безвідкличну безумовну банківську гарантію на суму 101 548,80, що становить 3% ціни договору.

Термін (строк) дії гарантії - до 30.01.2023 включно.

У разі продовження терміну (строку) дії цього договору з підстав, передбачених ЗУ «Про публічні закупівлі» (зі змінами та доповненнями) та іншими законодавчими актами України, виконавець зобов`язується надати замовнику не пізніше дати укладення додаткової угоди про продовження терміну (строку) дії цього договору оригінал нової банківської гарантії або оригінал документу про внесення змін до наданої гарантії, що свідчить про забезпечення виконання зобов`язань виконавцем за цим договором на термін (строк), на який продовжено термін (строк) дії цього договору.

Позивачем надано відповідачу банківську гарантію № 207526/9-3 від 20.04.2022, видану АТ «Банк-Січ» на суму 101 548,80 грн, зі строком дії до 30.01.2023.

Додатковою угодою № 1 від 30.12.2022 сторонами внесено зміни до п.п. 7.1, 8.1 вищевказаного договору та погоджено, що виконавець зобов`язується надати послуги до 31.08.2023, а строк дії договору продовжено до 31.08.2023 (п. 1.2 додаткової угоди).

Позивачем 30.12.2022 укладено з Акціонерним товариством «Комерційний банк «Глобус» договір про надання гарантії № 30672/ЮГ-22, в рамках якого останнім надано позивачу як принципалу та відповідачу як бенефіціару банківську гарантію № 30672 від 30.12.2022 на суму 101 548,80 грн зі строком дії до 01.10.2023.

Як вказує позивач, ним отримано від АТ «Комерційний банк «Глобус» повідомлення про надходження до останнього вимоги (SWIFT-повідомлення), отримане 12.09.2023, про сплату грошових коштів за банківською гарантією № 30672 від 30.12.2022 на користь відповідача у даній справі в розмірі 101 548,80 грн.

15.09.2023 АТ «Комерційний банк «Глобус» повідомив позивача про здійснення ним платежу на користь відповідача на суму 101 548,80 грн за банківською гарантією № 30672 від 30.12.2022 та договором № 30672/ЮГ-22 від 30.12.2022, що також підтверджується платіжною інструкцією № 8642 від 15.09.2023.

Позивачем, у свою чергу, 15.09.2023 здійснено платіж на суму 101 548,80 грн на користь АТ «Комерційний банк «Глобус».

Проте, як вказує позивач у позовній заяві, відповідачем така сума коштів набута за рахунок позивача без достатньої правової підстави, оскільки в період стягнення з нього вказаних коштів за банківською гарантією діяли форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), що підтверджується сертифікатом Київської торгово-промислової палати № 3200-22-1961 від 26.12.2022.

У вказаному сертифікаті вказано, що періодом дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили): дата настання 24.02.2022 - дата закінчення тривають на 26.12.2022.

Про існування вказаних обставин був обізнаний відповідач, у зв`язку з чим позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів у розмірі 101 548,80 грн як набутих безпідставно.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно із ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Статтею 200 ГК України встановлено, що гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні. Зобов`язання за банківською гарантією виконується лише на письмову вимогу управненої сторони. Гарант має право висунути управненій стороні лише ті претензії, висунення яких допускається гарантійним листом. Зобов`язана сторона не має права висунути гаранту заперечення, які вона могла б висунути управненій стороні, якщо її договір з гарантом не містить зобов`язання гаранта внести до гарантійного листа застереження щодо висунення таких заперечень. До відносин банківської гарантії в частині, не врегульованій цим Кодексом, застосовуються відповідні положення ЦК України.

Відповідно до статті 560 ЦК України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Порядок, умови надання та отримання банками гарантій та їх виконання регулюються Положенням про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженим постановою правління Національного банку України №639 від 15.12.2004, відповідно до п. п. 2, 8, 9 частини третьої розділу І якого гарантія - це спосіб забезпечення виконання зобов`язань, відповідно до якого банк-гарант бере на себе грошове зобов`язання перед бенефіціаром сплатити кошти в разі настання гарантійного випадку. Зобов`язання банку-гаранта перед бенефіціаром не залежить від базових відносин, які забезпечуються такою гарантією (їх припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли посилання на такі базові відносини безпосередньо міститься в тексті гарантії; гарантійний випадок - це одержання банком-гарантом/банком-контргарантом вимоги бенефіціара, що становить належне представлення, протягом строку дії або до дати закінчення дії гарантії/контргарантії, що свідчить про порушення принципалом базових відносин; базові відносини - це відносини між принципалом та бенефіціаром, які виникають на підставі договору, інших правочинів, тендерної документації, законодавчих актів щодо зобов`язань принципала на користь бенефіціара, виконання яких забезпечує гарантія.

У цьому випадку гарантія є безумовною і безвідкличною, це гарантія, за якою банк-гарант у разі порушення принципалом свого зобов`язання, забезпеченого гарантією, сплачує кошти бенефіціару за першою його вимогою без подання будь-яких інших документів або виконання будь-яких інших умов.

При цьому в частині змісту вимоги та доданих до неї документів законодавцем чітко встановлено, що обов`язковим є зазначення у вимозі або у доданих до неї документах того, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією.

За статтею 563 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії. У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією.

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду, враховуючи приписи статей 560, 563, 565 ЦК України, обов`язок гаранта сплатити бенефіціару грошову суму відповідно до умов гарантії настає за умови порушення принципалом зобов`язання, забезпеченого гарантією, та направлення бенефіціаром гаранту письмової вимоги разом із зазначеними в гарантії документами. За відсутності однієї із вказаних умов відповідальність гаранта не настає (подібний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 18.10.2018 у справі №910/21641/17, від 20.06.2018 у справі №904/9536/17, від 02.03.2018 у справі №910/8297/17, від 14.11.2019 у справі №910/20326/17, від 18.06.2021 у справі №910/16898/19, від 07.12.2021 у справі №910/2831/20, від 21.12.2021 у справі №910/17772/20).

Тобто умовою для пред`явлення вимог до гаранта є порушення принципалом виконання своїх зобов`язань перед бенефіціаром за основним зобов`язанням. Тобто гарант сплачує бенефіціару відповідну суму за гарантією при настанні гарантійного випадку, під яким розуміється невиконання або неналежне виконання принципалом своїх зобов`язань (аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 04.03.2021 у справі №910/3500/19).

Так, відповідач вказує про виконання робіт позивачем з порушенням строків, встановлених договором, що і стало підставою для задоволення замовником своїх вимог на умовах визначених гарантією.

Позивач, в свою чергу, вказує на продовження терміну робіт на підставі пункту п. 8.1 Договору (з урахуванням додтакової угоди №1).

Стосовно обставин виконання позивачем своїх зобов`язань перед відповідачем за договором, слід зазначити наступне.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення прав та обов`язків, є, зокрема, договори та інші правочини.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу (ст. 837 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За умовами п. 8.1 Договору (з врахуванням додаткової угоди №1) Договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами і діє до 31.08.2023.

Згідно п. 7.1 (з врахуванням додаткової угоди №1) Виконавець зобов`язується надати послуги до 31.08.2023.

Проте, як вбачається із матеріалів справи, виконавцем надано послуги на 3 об`єктах з 16ти.

Термін дії договору закінчився 31.08.2023.

За загальним правилом, неможливість виконати зобов`язання внаслідок дії обставин непереборної сили відповідно до вимог законодавства є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (ч.1 ст.617 Цивільного кодексу України).

Згідно положень ст.218 Господарського кодексу України у разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 4 ст.219 Господарського кодексу України сторони зобов`язання можуть передбачити певні обставини, які через надзвичайний характер цих обставин є підставою для звільнення їх від господарської відповідальності у випадку порушення зобов`язання через дані обставини, а також порядок засвідчення факту виникнення таких обставин.

Відповідно до абз. 3 ч. 3 ст.14 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо (ч.2 ст.141 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні».

При цьому, ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести, а не лише таким, що викликає складнощі, або є економічно невигідним (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.07.2021 у справі №912/3323/20).

Таким чином, форс-мажорні обставини унеможливлюють виконання договірного зобов`язання в цілому, а між обставинами непереборної сили та неможливістю належного виконання зобов`язання має бути причинно-наслідковий зв`язок. Тобто неможливість виконання зобов`язання має бути викликана саме обставиною непереборної сили, а не обставинами, ризик настання яких несе учасник правовідносин.

Для застосування форс-мажору (обставин непереборної сили) як умови звільнення від відповідальності судам необхідно встановити, які саме зобов`язання за договором були порушені/невиконані та причину такого невиконання, а лише посилання сторони у справі на наявність обставин непереборної сили та надання підтверджуючих доказів не може вважатися безумовним доведенням відповідних обставин, яке не потребує оцінки суду. Саме суд повинен на підставі наявних у матеріалах доказів встановити, чи дійсно такі обставини, на які посилається сторона, є надзвичайними і невідворотними, що об`єктивно унеможливили належне виконання стороною свого обов`язку (аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 31.08.2022 у справі №910/15264/21, від 30.05.2022 у справі №922/2475/21, від 30.11.2021 у справі №913/785/17).

Поряд з цим, згідно висновків Верховного Суду, наведених у постанові від 25.01.2022 у справі №905/3886/21 форс-мажорні обставини не мають преюдиційного (заздалегідь встановленого) характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих що собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для нього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами (подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 25.11.2021 у справі №905/55/21, від 19.08.2022 у справі №908/2287/17).

На підтвердження існування обставин непереборної сили, що стали причиною неналежного виконання зобов`язань з боку позивача, він посилається на сертифікат Київської обласної Торгово-промислової палати №3200-22-1961 від 26.12.2022.

Обставинами, які спричинили неможливість виконання позивачем умов договору, на його переконання, є вторгнення російської федерації на територію України та введення воєнного стану, який у подальшому неодноразово було продовжено.

Колегія суддів враховує, що договір між сторонами був укладений 22.04.2022, тобто після початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України та вже під час дії військового стану, у зв`язку з чим сторонам, під час укладення відповідного правочину, було достеменно відомо про існування військової агресії проти України, воєнного стану на території України, постійних ворожих атак (обстрілів), тобто саме тих обставин, які позивач зазначає як обставини непереборної сили.

Крім того, 30.12.2022 сторонами було укладено додаткову угоду №1.

Будь-яких пояснень з приводу фактично докладених позивачем зусиль та/або матеріальних витрат задля виконання передбачених договором робіт позивач не навів.

Проте, не дивлячись на існування обставин, які позивач кваліфікує як форс-мажор, сторони уклали договір та додаткову угоду, в яких чітко визначили усі істотні умови договору, в тому числі і строк виконання зобов`язань.

Тому сам факт введення воєнного стану не може вважатись належною правовою підставою для невиконання зобов`язань, а обставини, які виникли у зв`язку з війною мають безпосередньо впливати на можливість контрагента виконати свій обов`язок. Отже сторона, яка посилається на вказану обставину повинна довести зв`язок між неможливістю виконання зобов`язання за договором та військовими діями, чого позивачем в ході розгляду справи не доведено.

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову.

Отже, вищенаведені та усі інші доводи, посилання та обгрунтування учасників справи судом апеляційної інстанції враховані при вирішенні спору, доводи скаржника є такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції та висновків суду апеляційної інстанції у даній постанові щодо спірних правовідносин учасників справи, а судом першої інстанції, в свою чергу, надано належну оцінку усім наявним у справі доказам та правовідносинам учасників справи та ухвалено обґрунтоване рішення у відповідності до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, яким позовні вимоги задоволено частково.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу у даній справі слід залишити без задоволення як необґрунтовану, а рішення суду першої інстанції - без змін, оскільки останнє було прийнято з дотриманням вимог чинного законодавства. Суд апеляційної інстанції зазначає, що підстав для виходу за межі вимог та доводів апеляційної скарги суд апеляційної інстанції не встановив (ч. 4 ст. 269 ГПК України).

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 22.04.2024 у справі №910/19435/23 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування чи зміни не вбачається.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогресивні Нафтогазові Технології» на рішення Господарського суду міста Києва від 22.04.2024 у справі №910/19435/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 22.04.2024 у справі №910/19435/23 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Прогресивні Нафтогазові Технології».

4. Матеріали справи №910/19435/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, за загальним правилом не підлягає оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, передбачених п.2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено після виходу судді Вовка І.В. з відпустки - 12.08.2024.

Головуючий суддя В.В. Палій

Судді О.М. Сибіга

І.В. Вовк