УХВАЛА

про часткове задоволення скарги на бездіяльність державного виконавця

м. Київ

19.08.2024справа №2/299

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» (просп. Академіка Глушкова, буд. 40, оф. 315, м. Київ, 03187; ідентифікаційний код 38039872; далі - Компанія) на бездіяльність державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (просп. Георгія Гонгадзе, буд. 5-Б, м. Київ, 04208) з виконання наказів Господарського суду міста Києва від 11.02.2011

зі справи № 2/299

за позовом Акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго» (вул. Володимирська, буд. 82-Г, м. Київ, 01033; ідентифікаційний код 25665166)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртелеком» (вул. Фрунзе, буд. 127, м. Київ, 04080; ідентифікаційний код 34295099)

про стягнення 103 287,23 грн,

без участі представників учасників справи у зв`язку з їх неявкою,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.01.2011 у справі №2/299 (суддя Домнічева І.О.) позов задоволено повністю; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртелеком» (далі - ТОВ «Укртелеком») на користь Акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго» в особі Філіалу «Теплові розподільчі мережі Київенерго» 103 287,23 грн основної заборгованості, 4 615,45 грн пені та 872,08 грн 3% річних; стягнуто з ТОВ «Укртелеком» на користь Акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго» в особі Філіалу «Теплові розподільчі мережі Київенерго» 1 087,75 грн державного мита і 236 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

11.02.2011 Господарським судом міста Києва було видано накази на виконання вказаного рішення суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва 07.09.2021 (суддя Зеленіна Н.І.) замінено сторону (стягувача) у виконавчому провадженні з виконання наказів Господарського суду міста Києва від 11.02.2011 зі справи №2/299 з Акціонерного товариства «К.Енерго» на його правонаступника - Компанію.

Компанія 14.02.2022 подала суду скаргу на бездіяльність держаного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ; далі - ВДВС) у виконавчих провадженнях НОМЕР_1 та НОМЕР_2 щодо примусового виконання наказів Господарського суду міста Києва від 11.02.2011 у справі №2/299, в якій просила:

- визнати неправомірною за період з 12.06.2019 13.02.2022 бездіяльність державного виконавця ВДВС у виконавчому провадженні НОМЕР_1 та НОМЕР_2 стосовно примусового виконання наказів від 11.02.2011, яка виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні НОМЕР_1 та НОМЕР_2 щодо примусового виконання наказів від 11.02.2011 із врахуванням положень Закону України «Про виконавче провадження»;

- зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу ВДВС усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні НОМЕР_1 та НОМЕР_2 стосовно примусового виконання наказів від 11.02.2011 із врахуванням положень Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.06.2022 (суддя Турчин С.О.) скаргу Компанії задоволено частково; визнано неправомірною за період з 12.06.2019 по 13.02.2022 бездіяльність державного виконавця ВДВС у виконавчому провадженні НОМЕР_1 та НОМЕР_2 щодо примусового виконання наказів від 11.02.2011, яка виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях НОМЕР_1 та НОМЕР_2 стосовно примусового виконання наказів від 11.02.2011 із врахуванням положень Закону України «Про виконавче провадження».

Компанія 02.07.2024 звернулася до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця ВДВС, в якій просить:

- визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця ВДВС у виконавчому провадженні НОМЕР_1 та НОМЕР_2 щодо примусового виконання наказів від 11.02.2011, яка виразилася у порушенні порядку та умов вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні НОМЕР_1 та НОМЕР_2 стосовно примусового виконання наказів від 11.02.2011 із врахуванням положень Закону України «Про виконавче провадження»;

- зобов`язання державного виконавця або іншу посадову особу ВДВС усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання порядку та умов вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні НОМЕР_1 та НОМЕР_2 щодо примусового виконання наказів від 11.02.2011 із врахуванням положень Закону України «Про виконавче провадження».

У зв`язку із звільненням судді Домнічевої І.О. розпорядженням керівника апарат Господарського суду міста Києва від 02.07.2024 №01.3-16/998/24 призначено повторний автоматизований розподіл, за результатами якого скаргу Компанії передано для розгляду судді Марченко О.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.07.2024 призначено розгляд скарги на 19.08.2024; зобов`язано ВДВС подати суду у строк до 02.08.2024 письмові пояснення щодо заявленої скарги з документальним підтвердженням викладених обставин.

Станом на 19.08.2024 письмових пояснень стосовно скарги Компанії ВДВС суду не подано.

Представники Компанії, ТОВ «Укртелеком» і ВДВС у судове засідання 19.08.2024 не з`явилися; представник Компанії 16.08.2024 подав суду заяву про розгляд скарги без участі представника; представники ТОВ «Укртелеком» і ВДВС про причини неявки суд не повідомили. Ухвалу від 10.07.2024 було надіслано ТОВ «Укртелеком» і ВДВС на адреси, вказані у скарзі та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується відміткою канцелярії суду на звороті такої ухвали. До матеріалів справи долучено рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 15.07.2024 за адресою місцезнаходження ВДВС та конверт-повернення з адреси місцезнаходження ТОВ «Укртелеком» з відміткою відділення поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою».

Частинами першою і другою статті 342 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду скарги, проаналізувавши встановлені фактичні обставини в їх сукупності, заслухавши пояснення представника скаржника, Господарський суд міста Києва дійшов висновку про часткове задоволення скарги з огляду на таке.

Статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що однією з засад виконавчого провадження є забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до частиною першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно зі статтею 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Отже, одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень, який передбачає, зокрема, обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби щодо примусового виконання судових рішень.

12.06.2019 старшим державним виконавцем ВДВС Бабенко Ольгою Олександрівною було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1 з примусового виконання наказу від 11.02.2011 про стягнення з ТОВ «Укртелеком» 103 287,23 грн основної заборгованості, 4 615,45 грн пені та 872,08 грн 3% річних, а всього 108 774,76 грн.

Також 12.06.2019 постановою старшого державного виконавця ВДВС Бабенко О.О. відкрито виконавче провадження НОМЕР_2 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 11.02.2011 у справі №2/299 про стягнення з ТОВ «Укртелеком» 1 087,75 грн державного мита і 236 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою від 29.09.2021 у ВП НОМЕР_2 і постановою від 30.09.2021 у ВП НОМЕР_1 замінено сторону з виконання наказів з Акціонерного товариства «К.Енерго» на його правонаступника - Компанію.

В обґрунтування скарги Компанія зазначає, що накази від 11.02.2011 не виконані, відповідно до офіційних відомостей, які містяться на в Автоматизованій системі виконавчих проваджень, за період з 09.06.2022 по 28.06.2024 ВДВС жодних виконавчих дій у ВП НОМЕР_2 і ВП НОМЕР_1 не вчинялося.

Згідно з частиною першою статті 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Крім того, в силу приписів частини першої статті 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Вказаним Законом регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами першою і другою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною другою статті 36 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Відповідно до пунктів 1 і 2 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2832/5), виявлення майна та звернення стягнення на майно боржника здійснюються у порядку, встановленому розділом VII Закону України «Про виконавче провадження».

У разі виконання рішень про стягнення коштів з юридичних осіб виконавець перевіряє також наявність майна боржника за даними балансу. Копію балансу виконавець може отримати безпосередньо у боржника або у відповідних державних органах.

Згідно з частинами четвертою і п`ятою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Частинами першою і восьмою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця).

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не менше одного разу на два тижні - щодо виявлення рахунків, електронних гаманців боржника, не менше одного разу на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Відповідно до частини першої, четвертої та п`ятої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець звертає стягнення на кошти/електронні гроші боржника - юридичної особи, що знаходяться у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, емітентах електронних грошей, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки/електронні гаманці виконавець отримує в податкових органах, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

У разі якщо після накладення виконавцем арешту на кошти/електронні гроші боржника - юридичної особи у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, емітентах електронних грошей боржник умисно не виконує судового рішення і відкриває нові рахунки в банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронні гаманці в емітентах електронних грошей, виконавець надсилає відповідним правоохоронним органам матеріали для притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

У разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно.

Згідно з частинами першою і четвертою статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України.

Вільний та безоплатний доступ до інформації автоматизованої системи виконавчого провадження забезпечує Міністерство юстиції України у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації, на основі поширених веб-оглядачів та редакторів, без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, без обмежень та цілодобово.

Інформація повинна містити відомості про час її розміщення.

Рішення виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби виготовляються за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження. У разі тимчасової відсутності доступу до автоматизованої системи допускається виготовлення документів на паперових носіях з подальшим обов`язковим внесенням їх до автоматизованої системи не пізніше наступного робочого дня після відновлення її роботи.

З відомостей в Автоматизованій системі виконавчого провадження за період з 09.06.2022 по 28.06.2024 щодо вчинення державним виконавцем ВДВС виконавчих дій у ВП НОМЕР_1 та НОМЕР_2, вбачається, що:

- у ВП НОМЕР_1 вчинено такі дії:

12.07.2022 прийнято постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних, якою внесено зміни (доповнення) в автоматизованій системі виконавчого провадження, а саме замість «Категорії стягнення: стягнення коштів» зазначити «Категорія стягнення: документ, що не підпадає під згадані критерії»;

01.09.2022 до автоматизованої системи внесено вимогу державного виконавця до Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» про надання інформації стосовно наявності та/або стану рахунків ТОВ «Укртелеком»;

06.09.2023 до автоматизованої системи внесено вимогу до банківських установ щодо надання інформації стосовно наявності та/або стану рахунків ТОВ «Укртелеком» та відповідь Державної фіскальної служби України стосовно наявності у боржника відкритих рахунків;

25.09.2023 до автоматизованої системи внесено вимогу до банківських установ щодо надання інформації стосовно наявності та/або стану рахунків ТОВ «Укртелеком»;

26.09.2023 до автоматизованої системи внесено платіжну інструкцію від 26.09.2023 НОМЕР_1 на суму 119 921,24 грн, призначення платежу «стягнення за ВП № 59305814 з виконання виконавчого документу: Наказ № 2/299 виданий 11.02.2011 документ видав: Господарський суд міста Києва», платник - ТОВ «Укртелеком», надавач платних послуг платника - АТ «Універсал Банк», стягувач - ВДВС;

- у НОМЕР_2 вчинено такі дії:

05.06.2023 до автоматизованої системи внесено клопотання стягувача про вчинення виконавчих дій у ВП НОМЕР_1 та НОМЕР_2;

12.07.2022 прийнято постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних, якою внесено зміни (доповнення) в автоматизованій системі виконавчого провадження, а саме замість «Категорії стягнення: стягнення коштів» зазначити «Категорія стягнення: документ, що не підпадає під згадані критерії»;

25.09.2023 до автоматизованої системи внесено вимогу до банківських установ щодо надання інформації стосовно наявності та/або стану рахунків ТОВ «Укртелеком»;

25.12.2023 до автоматизованої системи внесено платіжну інструкцію від 25.12.2023 №20537 на суму 1 456,12 грн, призначення платежу «стягнення за ВП № НОМЕР_2 з виконання виконавчого документу: Наказ № 2/299 виданий 11.02.2011 документ видав: Господарський суд міста Києва», платник - ТОВ «Укртелеком», надавач платних послуг платника - АТ «Універсал Банк», стягувач - ВДВС;

25.04.2024 до автоматизованої системи внесено лист від 25.04.2024 щодо надіслання ТОВ «Укртелеком» і Компанії постанови від 25.04.2024 про встановлення ТОВ «Укртелеком» розміру мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 269 грн.

Слід зазначити, що ВДВС жодних пояснень щодо скарги Компанії та вчинення виконавчих дій у ВП НОМЕР_1 та НОМЕР_2 суду не подав.

Відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець повинен періодично проводити перевірки майнового стану боржника з метою належного виконання рішення суду. Такі перевірки мають вчинятися державним виконавцем систематично.

З наявних в матеріалах справи документів вбачається, що у період з 09.06.2022 по 28.06.2024 державним виконавцем порушено встановлені частиною восьмою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» строки щодо перевірки майнового стану боржника. Так, з моменту відкриття виконавчих проваджень державний виконавець не вчиняв систематичних перевірок та лише чотири рази здійснив таку перевірку, чим фактично допустив бездіяльність.

Також згідно із відомостями Автоматизованої системи виконавчого провадження державним виконавцем допущено бездіяльність в частині отримання інформації щодо рахунків у боржника та фактично лише у 2021 - 2023 роках (один раз на рік) звертався до Державної фіскальної служби України та банків із запитами про надання інформації про рахунки.

Водночас, в Автоматизованій системі виконавчого провадження відсутні відомості щодо вчинення державним виконавцем з 2022 року усіх необхідних виконавчих дій з метою виконання рішення Господарського суду міста Києва у справі №2/299, зокрема: не вчинено дій для встановлення та/або перевірки факту здійснення боржником господарської діяльності; не вчинено дій для встановлення дебіторської заборгованості боржника; не витребувано від обслуговуючого банку боржника відомостей про рух коштів по відповідному рахунку; не здійснено виклику керівника боржника з приводу виконання наказів Господарського суду міста Києва від 11.02.2011 зі справи №2/299.

За змістом частини першої статті 14 ГПК України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з частиною першою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів скаржника щодо допущення бездіяльності державним виконавцем ВДВС, на виконанні у якого перебувають виконавчі провадження НОМЕР_1 та НОМЕР_2 щодо примусового виконання наказів Господарського суду міста Києва, порушення строків та порядку вчинення виконавчих дій у зазначених виконавчих провадженнях.

Відповідно до стаття 343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Отже, враховуючи встановлені обставини бездіяльності державного виконавця ВДВС щодо примусового виконання наказів Господарського суду міста Києва від 11.02.2011 зі справи №2/299 за ВП НОМЕР_1 та НОМЕР_2, суд дійшов висновку про часткове задоволення скарги в частині визнання неправомірною за період з 09.06.2022 по 28.06.2024 бездіяльності державного виконавця ВДВС у виконавчих провадженнях НОМЕР_1 та НОМЕР_2, яка виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях НОМЕР_1 та НОМЕР_2 із врахуванням норм та положень Закону України «Про виконавче провадження».

В іншій частині вимог Компанії скарга задоволенню не підлягає, оскільки стягувачем не зазначено, які саме заходи (певні дії) необхідно вчинити державному виконавцю на усунення порушення. Вимога про усунення порушення без фактичної конкретизації, які саме дії мають бути вчинені, за висновками суду є неефективним способом захисту та в такий спосіб не відбувається відновлення порушених прав заявника.

Крім того, не можуть бути задоволені вимоги скаржника про зобов`язання іншої посадової особи ВДВС усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника), оскільки порушення у виконавчому провадженні допущені саме державним виконавцем та відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на державних виконавців, а у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців.

За таких обставин, керуючись статтями 342, 234 і 236 ГПК України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» (просп. Академіка Глушкова, буд. 40, оф. 315, м. Київ, 03187; ідентифікаційний код 38039872; далі - Компанія) на бездіяльність державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (просп. Георгія Гонгадзе, буд. 5-Б, м. Київ, 04208) з виконання наказів Господарського суду міста Києва від 11.02.2011 зі справи № 2/299 задовольнити частково.

2. Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (просп. Георгія Гонгадзе, буд. 5-Б, м. Київ, 04208) у виконавчих провадженнях НОМЕР_1 та НОМЕР_2 щодо примусового виконання наказів Господарського суду міста Києва від 11.02.2011 у справі №2/299, яка виразилася у порушенні порядку та умов вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях НОМЕР_1 та НОМЕР_2 стосовно примусового виконання наказів Господарського суду міста Києва від 11.02.2011 у справі №2/299 із врахуванням положень Закону України «Про виконавче провадження».

3. В іншій частині вимог скарги відмовити.

Копію даної ухвали надіслати сторонам та Подільському відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (просп. Георгія Гонгадзе, буд. 5-Б, м. Київ, 04208).

Ухвала набрала законної сили 19.08.2024.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 22.08.2024.

Суддя Оксана Марченко