ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
29.08.2024 Справа №905/1119/24
Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.,
розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Мега Корм», Харківська обл., Чугуївський р-н, с.Вирішальний
про забезпечення позову
у справі за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Мега Корм», Харківська обл., Чугуївський р-н, с.Вирішальний
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Слов`янський комбінат м`ясопродуктів», м.Слов`янськ
про стягнення 5181515,88 грн
без виклику представників сторін
Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Мега Корм», Харківська обл., Чугуївський р-н, с.Вирішальний, звернувся до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Слов`янський комбінат м`ясопродуктів», м.Слов`янськ про стягнення заборгованості у розмірі 5181515,88грн.
Ухвалою суду від 28.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1119/24; постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 24.09.2024 об 12:15 год.
29.08.2024 через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява б/н від 28.08.2024 про забезпечення позову. Позивач просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на грошові кошти, що обліковуються на будь-якому рахунку ТОВ «Слов`янський комбінат м`ясопродуктів», виявленому під час виконання ухвали про забезпечення позову, у всіх банківських та фінансових установах в межах заявленої до стягнення суми 5181515,88 грн.
В обґрунтування заяви позивач зазначає, що метою застосування заходів забезпечення позову майнового характеру є обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення суду; наголошує на тому, що просить накласти арешт на грошові кошти відповідача лише в межах суми позову, права третіх осіб в цьому випадку порушені не будуть; вказує на те, що невжиття вказаних заходів забезпечення позову може ускладнити виконання рішення суду, оскільки відповідач має можливість розпорядитися грошовими коштами на рахунках, та існує припущення, що грошові кошти, які є у відповідача, на момент пред`явлення позову до нього можуть зникнути, зменшитися за кількістю на момент виконання рішення, а також на те, що вжиття судом заходів забезпечення позову сприяє гарантуванню відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання ухваленого судового рішення, що повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини.
Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Мега Корм», суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться в нього чи інших осіб.
Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.
Отже, аналіз приписів правових норм, які регулюють порядок та підстави вжиття заходів забезпечення позову, свідчить, що забезпечення позову є правом суду, що розглядає спір. Заходи по забезпеченню позову застосовуються судом, виходячи з обставин справи, змісту заявлених позовних вимог.
Суд зазначає, що при розгляді заяви про забезпечення позову не вирішується питання про законність та обґрунтованість позовних вимог. До предмета доказування на цій стадії входить лише питання про те, чи може існуючий стан організації правовідносин ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення у разі задоволення позову, або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Пунктом 3 ч.1 ст.139 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про забезпечення позову повинна містити обґрунтування необхідності забезпечення позову.
Стаття 74 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Частиною 4 згаданої статті передбачено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійснені учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обов`язків щодо доказів.
У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.
Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, тощо), яке є у відповідача може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення у разі задоволення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.
Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).
Суд відзначає, що саме лише посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів, без посилання на відповідні докази та без обґрунтування необхідності термінового вжиття заходів забезпечення позову не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.
Доводи позивача про імовірне утруднення виконання судового рішення у справі є необґрунтованим/недоведеним та базуються лише на припущеннях, адже позивачем не надано будь-яких доказів та не наведено обґрунтованих доводів, які б свідчили про дійсний фінансовий стан відповідача, а також доказів, якими б підтверджувалась реальна загроза неможливості виконання судового рішення у зв`язку з відсутністю у відповідача грошових коштів; доводи заявника ґрунтуються виключно на його сумнівах щодо можливої недобросовісної поведінки відповідача та не доведені доказами на підтвердження реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду.
Позивачем взагалі не надано доказів на підтвердження того, що відповідач здійснив, здійснює чи має намір здійснити будь-які дії, спрямовані на витрачання коштів чи відчуження свого майна з метою ухилення від виконання зобов`язань.
Отже, доводи заявника, якими мотивовано забезпечення позову, ґрунтуються лише на його імовірних припущеннях, а останнім не доведено, що невжиття, визначених ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Саме лише звернення з грошовими вимогами до відповідача у розумінні принципів верховенства права, справедливості та рівності учасників судового процесу перед законом та судом, не може свідчити про беззаперечну можливість задоволення заяви про забезпечення позову за умови відсутності належного обґрунтування необхідності вжиття певних заходів забезпечення позову.
Враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача в межах даного спору, виходячи з вимог процесуального закону, який регулює підстави забезпечення позову та заходи забезпечення позову, зокрема з вимог статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої позивачем заяви про забезпечення позову.
Керуючись статтями 136, 137, 140, ч. 2 ст. 232, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Мега Корм», Харківська обл., Чугуївський р-н, с.Вирішальний про забезпечення позову відмовити.
Ухвала набрала чинності з моменту її підписання 29.08.2024.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Східного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня її підписання.

Суддя Г.Є. Курило