ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" вересня 2024 р. Справа№ 910/9126/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Тищенко А.І.

Михальської Ю.Б.

розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи, апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Хоткевича 8"

на рішення Господарського суду міста Києва від 19.03.2024

у справі № 910/9126/23 (суддя Паламар П.І.)

за позовом Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду "Житло-Сервіс"

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Хоткевича 8"

треті особи: 1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги"

2. Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські електромережі"

про стягнення боргу, сум за прострочення виконання боржником грошового зобов`язання, ціна позову 50 304,56 грн,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду "Житло-Сервіс" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Хоткевича 8" (відповідача) про стягнення 50 304,56 грн, з яких: 42 427,07 грн заборгованості, 5854,94 грн збитків від інфляції та 3 % річних у сумі 2022,55 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані ухиленням відповідача від сплати наданих послуг за договором № 248-20 від 30.04.2020.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.03.2024 у справі № 910/9126/23 позов задоволено. Присуджено до стягнення з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Хоткевича 8" на користь Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду "Житло-Сервіс" 42427,07 грн боргу, 5854,94 грн збитків внаслідок інфляції за час прострочення, 2022,55 грн три проценти річних з простроченої суми, 2684,00 грн витрат по оплаті судового збору, 5000,00 грн витрат по оплаті послуг адвоката.

Аргументуючи судове рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність позивачем наявності правових підстав для задоволення позову.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Хоткевича 8" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 19.03.2024 у справі № 910/9126/23 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Короткий зміст апеляційної скарги та узагальнення її доводів

В обґрунтування наведеної позиції, викладеної у апеляційній скарзі, відповідач зазначає, що в результаті неправильного встановлення дійсних обставин справи, судом першої інстанції було невірно встановлені правовідносини позивача, відповідача та третьої особи-2, які призвели до прийняття необґрунтованого оскаржуваного рішення.

Зокрема, за твердження відповідача, місцевий господарський суд помилково не врахував того, що саме у додатку № 3 до договору споживача про надання послуг від 07.07.2020 було зафіксовано остаточні (кінцеві) показники спожитої відповідачем електроенергії за рахунок позивача.

При цього, відповідач зазначає, що всупереч вимогам договору, жодних актів (ані акта про обсяг переданої споживачу електричної енергії, ані акта результатів замірів електричної потужності) позивач та відповідач не оформляли. Також правильність зняття показників лічильників та обсяг переданої електроенергії позивач з відповідачем ніяким чином не погоджував.

Таким чином, на переконання відповідача, позивачем не було надано належних та достовірних доказів того, що у травні - червні 2020 відповідачу було поставлено електричну енергію в обсязі 24097 кВт за рахунок позивача.

Узагальнений виклад позицій інших учасників по справі

Позивач та треті особи-1,-2 не скористалися своїм правом подати письмові заперечення/пояснення на апеляційну скаргу, що в свою чергу не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.04.2024, апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Хоткевича 8" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.03.2024 у справі № 910/9126/23 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Іоннікова І.А., судді: Тищенко А.І., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2024 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/9126/23.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Хоткевича 8" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.03.2024 у справі № 910/9126/23. Апеляційний перегляд оскаржуваного рішення вирішено здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, розгляд апеляційної скарги здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, які містяться у матеріалах справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

30.04.2020 між Комунальним підприємством з експлуатації і ремонту житлового фонду "Житло-Сервіс" (підприємством, позивачем) та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Хоткевича 8" (споживачем, відповідачем) укладено договір № 248-20 (надалі - договір), за умов п. 1.1 якого підприємство забезпечує технічну можливість передачі електричної енергії споживачу в обсягах згідно з договором про постачання або про купівлі-продаж електричної енергії, з показниками допустимих відхильнь від стандартних умов надання обсягу електричної енергії та рівня дозволеної потужності за класами напруги, а споживач дотримується установленого режиму споживання електричної енергії та своєчасно сплачує за отримані послуги, визначені п. 4.1. цього договору.

Згідно п. 4.1.1 договору споживач зобов`язується здійснювати відшкодування за використану електричну енергію, відповідно до показників, які зафіксовані на момент укладення договору, визначених у додатку № 1 до цього договору, до укладення споживачем прямих договорів з ПАТ "Київенерго".

За змістом п. 7.7 договору оплата споживачем за обслуговування підприємством електроустановок споживача здійснюється згідно із узгодженими сторонами кошторисом, що є невід`ємною частиною цього договору. Оплата здійснюється споживачами самостійно на р/р підприємства до 10 числа поточного місяця згідно до додатку № 1.

Згідно із додатком № 1 "Розрахунок відшкодування витрат використання електроенергії", щомісячний розрахунок здійснюється за формулою: різниця показників лічильника помножена на тариф НКРЕП станом на день розрахунку.

Строк дії договору відповідно до умов п. 10.6 договору встановлений з 01.05.2020 та діє до укладення споживачем прямих договорів з ПАТ "Київенерго".

Звертаючись з даним позовом до суду першої інстанції, позивач посилався на те, що відповідач своїх договірних зобов`язань по відшкодуванню вартості використаної електричної енергії виконав неналежним чином, у зв`язку з чим у останнього за період з травня - по червень 2020 виникла заборгованість у сумі 42 427,07 грн, на підставі якої позивачем було нараховано відповідачу 3 % річних та інфляційні втрати.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.03.2024 у справі № 910/9126/23 позов задоволено. Присуджено до стягнення з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Хоткевича 8" на користь Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду "Житло-Сервіс" 42427,07 грн боргу, 5854,94 грн збитків внаслідок інфляції за час прострочення, 2022,55 грн три проценти річних з простроченої суми, 2684,00 грн витрат по оплаті судового збору, 5000,00 грн витрат по оплаті послуг адвоката.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, вивчивши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню з наступних підстав.

Згідно із ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Як вбачається з матеріалів справи, спірні відносини між сторонами врегульовані Законом України "Про ринок електричної енергії", Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі - НКРЕКП) № 312 від 14.03.2018 (далі - Правила) у редакціях на час надання послуг.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 46 Закону України "Про ринок електричної енергії" оператор системи розподілу забезпечує комерційний облік відповідно до цього Закону, правил ринку та кодексу комерційного обліку, інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Підпунктами 4.3, 4.12 п.4 Правил передбачено, що дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг. Розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується: протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка непобутовим споживачем; протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем; в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.

Зі змісту п. 9.14.1 Кодексу комерційного обліку електричної енергії адміністратор комерційного обліку (АКО) має передавати адміністратору розрахунків (АР) та учасникам ринку сертифіковані дані комерційного обліку в обсязі, необхідному та достатньому для проведення ними розрахунків та виставлення рахунків своїм контрагентам.

За правилами п.п. 4, 5 ч. 2 ст. 53 Закону України "Про ринок електричної енергії" адміністратор комерційного обліку на ринку електричної енергії відповідно до правил ринку, кодексу комерційного обліку та інших нормативно-правових актів: надає дані комерційного обліку електричної енергії адміністратору розрахунків та іншим учасникам ринку; створює та управляє базами даних комерційного обліку електричної енергії, а також централізованими реєстрами постачальників послуг комерційного обліку, точок комерційного обліку та автоматизованих систем, що забезпечують комерційний облік електричної енергії.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що поданим позивачем розрахунком, проведеним відповідно до вимог чинного законодавства та умов договору, відомостями про розрахункові засоби обліку активної та реактивної електричної енергії, звітом про покази засобів обліку за розрахунковий місяць червень 2020, додатком № 3 до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, укладеного відповідачем з третьою особою-2, підтверджується факт споживання відповідачем у червні 2020 року 24097 кВт електричної енергії вартістю 42 427,07 грн за рахунок позивача, а не нового енергопостачальника, договір з яким у відповідача набув чинності лише 07.07.2020.

Однак, колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 7.4 договору на підставі показів засобів обліку електричної енергії у терміни, передбачені додатком "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії", споживачем та підприємством оформлюються такі документи: акт про обсяг переданої споживачу електричної енергії; акт результатів замірів електричної потужності.

Водночас, в матеріалах справи відсутні докази складання позивачем актів про обсяг переданої споживачу електричної енергії, як і докази направлення їх для підписання відповідачеві.

З огляду на викладене, судова колегія зазначає, що суд першої інстанції помилково встановив кількість спожитої відповідачем електроенергії у спірний період.

При цьому, колегія суддів зауважує на тому, що надані позивачем в підтвердження постачання обсягів електричної енергії в травні - червні 2020 рахунки-розшифровки не містять ні попередні показники електричної енергії, ні поточних показників, ні моделей та номерів лічильників, що в свою чергу не дає можливості ідентифікувати лічильники за якими здійснював споживання саме відповідач та визначити об`єм спожитої електроенергії.

Згідно із п. 2.3.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії для вимірювання з метою комерційних розрахунків за електричну енергію мають використовуватися розрахункові засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам Кодексу комерційного обліку, Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" та іншим нормативно-правовим актам, що містять вимоги до таких засобів вимірювальної техніки.

Відповідно до п. 5.1.10 Кодексу комерційного обліку електричної енергії (в редакції що діяла у спірний період), для комерційних розрахунків мають використовуватися дані з вузла обліку власника електроустановки (об`єкта) за умови відповідності вузла обліку вимогам нормативних документів. Дані з вузлів обліку інших власників можуть бути використані для здійснення технічного (контрольного) обліку та перевірки достовірності даних комерційного обліку.

В силу вимог п.п. 14 п. 1.2.1 Кодексу комерційного обліку електричної енергії вузол обліку електричної енергії (вузол обліку) - сукупність обладнання та засобів вимірювальної техніки, змонтованих та з`єднаних між собою за встановленою схемою для забезпечення вимірювання та обліку електричної енергії в заданій точці вимірювання. До складу вузла обліку можуть входити лічильники електричної енергії, трансформатори струму, трансформатори напруги, устаткування автоматичного відключення чи обмеження потужності, засоби захисту (автоматичні вимикачі або запобіжники), вторинні кола струму і напруги та інші допоміжні засоби (тестові блоки, перетворювачі імпульсів, блоки живлення, обладнання дистанційної передачі даних тощо). Характеристики складових вузла обліку мають бути достатніми для вимірювання електричної енергії із заданою періодичністю та похибкою.

Згідно із п.п. 34 п. 1.2.1 Кодексу комерційного обліку електричної енергії, об`єкт - електрифікована споруда (сукупність електрифікованих споруд на одній території) або частина електрифікованої споруди, що належить суб`єкту господарювання або фізичній особі на праві власності або користування.

Відповідно до п.п. 71 п.1.2.1 Кодексу комерційного обліку електричної енергії, точка вимірювання - фізична точка на електричній мережі (точка підключення лічильника електричної енергії прямого включення, а у разі застосування вимірювальних трансформаторів - точка підключення первинної обмотки трансформатора струму), в якій фактично вимірюються обсяги та/або параметри електричної енергії.

Із наведених вище норм вбачається, що розрахунки за спожиту електричну енергію (комерційні розрахунки) повинні здійснюватися на підставі показань лічильника, приєднаного до електрообладнання, що знаходиться на території власника або користувача об`єкта нерухомості (квартири, будинку тощо).

Отже, колегія суддів дійшла висновку про те, що розрахунки між позивачем та відповідачем за спожиту електроенергію повинні здійснюватися на підставі показань лічильників, які безпосередньо приєднані до електрообладнання, яке знаходиться в управлінні відповідача.

Разом з тим, судова колегія зазначає, що належних та допустимих доказів обсягів отриманої відповідачем електричної енергії, позивач до матеріалів не надав.

Крім того, колегією суддів встановлено, що 28.05.2020 відповідач звернувся до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі" (третьої особи-2) із заявою-приєднання № 18ЦоКК/12/13/1/44587 з проханням про приєднання до умов публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії за об`єктам: місто Київ, вулиця Хоткевича 8.

Повідомленням про приєднання до договору, відповідача з 07.07.2020 було приєднано до умов публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії за об`єктом: житловий будинок, за адресою: вулиця Хоткевича, 8 за особовим рахунком № 64799012.

Додатком та невід`ємною частино зазначеного вище договору є додатком 3 до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (особовий рахунок № 64799012) датований 07.07.2020.

Колегія суддів вважає обґрунтованими доводи відповідача, які викладені в апеляційні скарзі про те, що саме у додатку № 3 до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 07.07.2020 станом на 07.07.2020 зафіксовано показники, які були остаточними по о/р НОМЕР_1 для позивача на момент розірвання договору з відповідачем по даному об`єкту.

При цьому, судова колегія зауважує на тому, що у додатку № 3 до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 07.07.2020 було зафіксовано, станом на 07.07.2020 початкові показники засобів обліку, на підставі яких проводилися розрахунки за поставлену відповідачем електричну енергію новим постачальником - третьою особою-2.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

З огляду на викладене, викладене, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем не доведений належними та допустимими доказами обсяг спожитої електричної енергії у розмірі заявленому у позові, а тому суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення основного боргу.

Враховуючи відсутність підстав для задоволення основної суми заборгованості, позовні вимоги в частині стягнення 3% річних та збитків від інфляції також не підлягають задоволенню.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доводам учасникам по справі та не здійснив аналіз вище наведених положень Цивільного кодексу України, внаслідок чого припустився помилкового висновку про задоволення позовних вимог.

За встановлених апеляційним судом обставин справи рішення місцевого господарського суду, яке прийняте при невідповідності висновків суду обставинам справи, призвело до порушення норм матеріального права, внаслідок чого підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Таким чином, наведені аргументи відповідачем у апеляційній скарзі, колегія суддів вважає документально обґрунтованими та такими, що неналежним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді даної справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у рішенні суду, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції ураховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: не з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Висновки за результатами апеляційної скарги

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального права, крім того не з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені у оскаржуваному судовому рішенні, не відповідають обставинам справи, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Судові витрати

У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Хоткевича 8" задовольнити, рішення Господарського суду міста Києва від 19.03.2024 у справі № 910/9126/23 - скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Стягнути з Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду "Житло-Сервіс" (02081, м. Київ, вул. Дніпровська Набережна, 25-Б, ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Хоткевича 8" (02094, м. Київ, вул. Гната Хоткевича, 8, ) витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 4026,00 грн (чотири тисячі двадцять шість грн 00 коп.)

Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

Матеріали справи № 910/9126/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді А.І. Тищенко

Ю.Б. Михальська