РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.08.2024Справа № 910/5442/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С.О. за участю секретаря судового засідання Божка О.Д., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОБОЛОНЬ ІНВЕСТ ПЛЮС"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕРЕВОПЕРЕРОБНА ФАБРИКА БЕСКИД"

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю Деревообробна фабрика "Бескид"

про стягнення 2343796,98 грн

представники учасників процесу:

від позивача: Дикий Ю.О.

від відповідача: не з`явився

від третьої особи: не з`явився

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОБОЛОНЬ ІНВЕСТ ПЛЮС" звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕРЕВОПЕРЕРОБНА ФАБРИКА БЕСКИД" про стягнення 2343796,98 грн, з яких 2274000,00 грн основного боргу, 43504,78 грн інфляційних втрат та 26292,20 грн 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором купівлі-продажу нерухомого майна від 23.06.2023.

Процесуальні дії у справі, розгляд заяв, клопотань

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/5442/24, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 30.05.2024.

Протокольною ухвалою від 30.05.2024 відкладено підготовче засідання на 20.06.2024. Зобов`язано позивача надати суду оригінал договору іпотеки для огляду, належним чином засвідчену копію вказаного договору для долучення до матеріалів справи.

19.06.2024 через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява на виконання вимог суду з додатками та клопотання про розгляд справи у підготовчому засіданні за відсутності позивача .

У підготовче засідання 20.06.2024 представники сторін не з`явилися.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.06.2024 залучено до участі у справі № 910/5442/24 третю особу-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю Деревообробна фабрика "Бескид", відкладено підготовче засідання на 11.07.2024.

25.06.2024 від позивача надійшла заява на виконання вимог ухвали суду.

11.07.2024 через систему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання про розгляд справи 11.07.2024 за відсутності представника позивача.

У підготовче засідання 11.07.2024 представники учасників процесу не з`явились, суд постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 15.08.2024.

Представник позивача у судовому засіданні 15.08.2024 надав пояснення по суті позову, позовні вимоги підтримав

Представник відповідача та третьої особи в судове засідання 15.08.2024 не з`явились.

Щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, то суд зазначає, що оскільки відповідач не має зареєстрованого електронного кабінету через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, ухвала суду про відкриття провадження та повідомлення про судові засідання були направлені судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача 04071, місто Київ, вул.Ярославська, будинок 4 літера Б, офіс 9, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Ухвали суду, які направлені на адресу місцезнаходження відповідача, були повернуті на адресу суду поштовим відділенням зв`язку з посиланням на "відсутність адресата за вказаною адресою".

Суд зазначає, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №910/15442/17.

Також Верховний Суд в постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 зазначив, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

Щодо повідомлення третьої особи про розгляд справи, то суд зазначає, що оскільки третя особа не має зареєстрованого електронного кабінету через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, ухвала суду про залучення третьої особи та повідомлення про судові засідання були направлені судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження третьої особи 01135, місто Київ, вул. Казарменна, будинок 6-Г, квартира 33 зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Ухвали суду, які направлені на адресу місцезнаходження відповідача, були повернуті на адресу суду поштовим відділенням зв`язку з посиланням на "відсутність адресата за вказаною адресою".

Отже, згідно із п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України відповідач та третя особа були належним чином повідомлені про розгляд справи.

Судом враховано, що частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Судом враховано, що за змістом ст.129 Конституції України, п.10 ч.3 ст.2 ГПК України одним з основних засад господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

З огляду на вище наведене, суд дійшов висновку, що неявка відповідача, а також третьої особи не перешкоджає розгляду спору у судовому засіданні 15.08.2024.

У судовому засіданні 15.08.2024 відповідно до ст.240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позиція позивача

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного між сторонами договору купівлі-продажу нерухомого майна від 23.06.2023, позивач передав у власність відповідача нерухоме майно: комплекс, загальною площею 4850,4 кв.м., який знаходиться за адресою: Закарпатська обл., Воловецький р., с. Нижні Ворота, вул. Центральна, буд. 82, а відповідач зареєстрував за собою право власності.

Відповідач оплату нерухомого майна, за ціною, встановленою договором, у розмірі 2274000,00 грн не здійснив.

18.04.2024 позивач звернувся до відповідача з вимогою про сплату заборгованості, однак вимога залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Позивачем заявлені вимог про стягнення 2274000,00 грн основного боргу, а також 43504,78 грн інфляційних втрат та 26292,20 грн 3% річних у зв`язку з простроченням виконання відповідачем грошового зобов`язання.

Позиція відповідача.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

Позиція третьої особи.

Третя особа правом на подання пояснень щодо позову не скористалась.

ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

23.06.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "МОРГАН КЕПІТАЛ " (назву якого змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю "ОБОЛОНЬ ІНВЕСТ ПЛЮС") (продавець) що є іпотекодержателем за договором іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Вишняковою І.В., за реєстровим № 41, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом продажу предмета іпотеки від свого імені, та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДЕРЕВОПЕРЕРОБНА ФАБРИКА БЕСКИД" (покупець) укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна відповідно до ст. 38 Закону України "Про іпотеку" та п. 6 іпотечного договору (далі - договір купівлі-продажу).

Договір купівлі-продажу посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Котюк І.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1840.

Відповідно до п. 1 договору купівлі-продажу продавець продає (передає у власність), а покупець купує (приймає у власність) нерухоме майно: комплекс, загальною площею 4850.4 кв. м, який знаходиться за адресою: Закарпатська обл., Воловецький р., с. Нижні Ворота, вулиця Центральна, будинок 82, який складається з наступних складових частин: фундамент складу, літера А; цех, літера Б, площею 1205.6 кв.м., сушка, літера В, площею 251 кв.м.; пилорама, літера Г, площею 273.2 кв.м.: естакада, Д RRР-4НК6DJ81J; трансформаторна підстанція, літера Е; вбиральня, літера У; адмінкорпус, літера Ж, площею 992.2 кв.м.; цех, літера З, площею 734.4 кв.м.; котельня, літера И, площею 235.2 кв.м.; навіс, літера К, площею 240.2 кв.м.; фундамент їдальні, літера Л, кухня, літера М, площею 97.7 кв.м.; адмінкорпус, літера Н, площею 229.3 кв.м.; бокси, літера О, площею 334.2 кв.м.; побутова споруда, літера Р; бокси, літера П, площею 219.3 кв.м.; водокачка, літера С, огорожа, 1-3, далі - нерухоме майно.

Згідно з п. 2 договору купівлі-продажу нерухоме майно належить на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю ДЕРЕВООБРОБНА ФАБРИКА "БЕСКИД", ідентифікаційний код: 02139081, на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серія та номер: САА № 446975, виданого 27.02.2007 року, Воловецькою районною державною адміністрацією Закарпатської області. Право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: номер запису про право власності: 40262185 від 21.01.2021 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 215.

У п. 5 договору купівлі-продажу сторони погодили, що ціна нерухомого майна, що купується покупцем за цим договором, становить 2 274 000,00 грн та має бути сплачена покупцем продавцю до 10 грудня 2023 року шляхом безготівкового переказу суми на поточний рахунок продавця.

Підставою виникнення права власності у покупця на нерухоме майно, яке є предметом цього договору, є нотаріальне посвідчення цього договору та державна реєстрація права власності за покупцем у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Право власності на комплекс загальною площею 4850,4 кв.м. за адресою: Закарпатська обл., Воловецький р., с. Нижні Ворота, вулиця Центральна, будинок 82, зареєстровано за відповідачем 23.06.2023, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідач оплату за договором купівлі-продажу нерухомого майна не здійснив.

18.04.2024 позивач звернувся до відповідача з вимогою про сплату заборгованості вих. № 18042024/1, у якій вимагав у дводенний строк з дня отримання вимоги сплатити заборгованість за договором купівлі-продажу нерухомого майна, однак вимога залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Оскільки відповідач оплату заборгованості по договору не здійснив, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення основного боргу в сумі 2274000,00 грн, а також нарахованих, у зв`язку із простроченням виконання грошового зобов`язання 43504,78 грн інфляційних втрат та 26292,20 грн 3% річних.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відповідно до ч.1, 2 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно із ст. 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст.627 ЦК України).

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст.628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Між сторонами у цій справі укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, з преамбули якого вбачається , що він укладений відповідно до ст. 38 Закону України "Про іпотеку" та п. 6 іпотечного договору

Позивачем надані до матеріалів справи копії договорів: іпотеки від 06.03.2008 за реєстровим № 41 зі змінами та доповненнями, що укладені між Акціонерним комерційний банком "Легбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю ДЕРЕВООБРОБНА ФАБРИКА "БЕСКИД", а також відступлення права вимоги № GL0N214138 від 07.02.2020, що укладений між ПАТ "Легбанк" та ТОВ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "МОРГАН КЕПІТАЛ" (назву якого змінено на ТОВ "ОБОЛОНЬ ІНВЕСТ ПЛЮС"), відповідно до якого позивач набув прав іпоткодержателя.

Судом встановлено, що рішенням Господарського суду Закарпатської області від 30.08.2016 у справі № 907/469/16 позовні вимоги задоволено у повному обсязі, присуджено в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю Магія дерева перед Публічним акціонерним товариством Легбанк за кредитним договором №04-11-08КЮ від 06.03.2008 року в розмірі 7999502,20 грн. звернути стягнення за договором іпотеки від 06.03.2008 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Вишняковою І.В., що зареєстрований в реєстрі за номером 41 на предмет іпотеки - комплекс, а саме: цех літ. Б, загальною площею 1158,10 кв. м.; сушка літ. В, загальною площею 157,10 кв. м.; пилорама літ Г, загальною площею 204,90 кв. м.; трансформаторна підстанція літ. Е, загальною площею 30,6 кв. м.: котельня літ. И, загальною площею 271,60 кв. м.; цех літ. З загальною площею 420,2 кв.м.; адмінкорпус літ. Ж, загальною площею 423,10 кв.м.; вбиральня літ. У, загальною площею 29,20 кв.м.; кухня-столова літ. Л-М, загальною площею 328,50 кв.м., загальною площею 3023,30 кв. м.. що розташований за адресою: Закарпатська область, Воловецький район, с. Нижні Ворота вулиця Центральна, будинок 82, та належить ТзОВ Деревообробна фабрика Бескид шляхом проведення прилюдних торгів в межах виконавчого провадження за початковою ціною реалізації 1 850 152,78 грн., а також стягнути суму 27752,30 грн. на відшкодування судового збору.

В той же час, докази фактичного виконання рішення відсутні, у Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень відсутня інформація про пред`явлення наказу до виконання.

При цьому суд враховує, що відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 03.05.3033 у справі № 569/23762/19 наявність невиконаного судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку, оскільки застосування кредитором іншого законного засобу для захисту свого порушеного та не поновленого боржником належним чином права не є подвійним стягненням заборгованості. При цьому здійснення особою (її правонаступником) права на захист не може ставитися в залежність від застосування нею інших способів правового захисту.

У статті 204 Цивільного кодексу України встановлено презумпцію правомірності правочину, яка полягає у тому, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Договір купівлі-продажу нерухомого майна, що укладений між сторонам, у судовому порядку не оскаржувався та не визнавався недійсним, доказів протилежного матеріали справи не містять.

Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (частина перша статті 655 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 657 Цивільного кодексу України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Як встановлено судом, укладений між сторонами договір купівлі-продажу нерухомого майна від 23.06.2023 посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Котюк І.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1840.

Згідно із ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. В свою чергу ст. 689 ЦК України передбачений обов`язок покупця прийняти товар.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідач 23.06.2023 зареєстрував за собою право власності на майно, що було предметом укладеного між сторонами договору купівлі-продажу нерухомого майна.

Згідно з частиною першою статті 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

У постанові Верховного Суду від 22.022023 у справі № 922/3655/21 викладено позицію про те, що якщо порушення права продавця полягає в тому, що він не отримав грошових коштів від продавця, то способу захисту, який належним чином захистить саме це право, відповідає позовна вимога про стягнення неотриманих коштів.

У п. 5 договору купівлі-продажу сторони погодили, що ціна нерухомого майна, що купується покупцем за цим договором, становить 2 274 000,00 грн та має бути сплачена покупцем продавцю до 10 грудня 2023 року шляхом безготівкового переказу суми на поточний рахунок продавця.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем на користь позивача 2 274 000,00 грн, отже невиконане відповідачем зобов`язання за договором у сумі 2 274 000,00 грн підтверджується матеріалами справи.

Ураховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення основного боргу у сумі 2 274 000,00 грн.

На підставі ст. 625 ЦК України позивачем нараховані інфляційні втрати у сумі 43504,78 грн та 3% річних в сумі 26292,20 грн за період з 11.12.2023 по 29.04.2024.

Згідно зі частиною 2 статті 625 Цивільного Кодексу України, за прострочення виконання грошового зобов`язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, та 3 % річних від простроченої суми.

Перевіривши розрахунки інфляційних втрат та 3% річних, судом встановлено, що розрахунки є арифметично правильними, здійснений відповідно до умов договору та приписів законодавства, а відтак позовні вимоги про стягнення 43504,78 грн інфляційних втрат та 26292,20 грн 3% річних є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Приписами ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст.78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

ВИСНОВКИ СУДУ

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ОБОЛОНЬ ІНВЕСТ ПЛЮС" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕРЕВОПЕРЕРОБНА ФАБРИКА БЕСКИД" повністю.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

За приписами ст.129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕРЕВОПЕРЕРОБНА ФАБРИКА БЕСКИД" (04071, місто Київ, вул. Ярославська, будинок 4 літера Б, офіс 9, ідентифікаційний код 43807040) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОБОЛОНЬ ІНВЕСТ ПЛЮС" (02175, місто Київ, Харківське шосе, будинок 56, приміщення 757 А, ідентифікаційний код 40008320) 2 274 000,00 грн основного боргу, 43504,78 грн інфляційних втрат, 26292,20 грн 3% річних та 28125,56 грн судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 22.08.2024.

Суддя С.О. Турчин