РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.08.2024Справа №910/3155/24

Суддя Господарського суду міста Києва Бойко Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Комунального підприємства "Київський метрополітен"

до Фізичної особи-підприємця Ткаченка Ігоря Борисовича

про стягнення неустойки у загальному розмірі 105 262,15 грн,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року Комунальне підприємство "Київський метрополітен" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Фізичної особи-підприємця Ткаченка Ігоря Борисовича про стягнення неустойки у загальному розмірі 105 262,15 грн.

В обґрунтування позовних вимог Комунальне підприємство "Київський метрополітен" стверджує, що Фізичною особою-підприємцем Ткаченком Ігорем Борисовичем було прострочено виконання свого зобов`язання за Договором №136-НХ-22 від 22.12.2022 з поставки партії товару, у зв`язку з чим на підставі п.п. 5.2, 5.6 вказаного договору наявні правові підстави для стягнення з відповідача штрафу у розмірі 0,1% від вартості непоставленого товару за кожен день затримки, що становить 55 172,11 грн, та штрафу у розмірі 7% від вартості непоставленого товару за прострочення поставки товару понад 30 днів, що становить 50 090,04 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.03.2024 відкрито провадження у справі №910/3155/24; вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (без проведення судового засідання); визначено сторонам у справі строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Так, ухвала Господарського суду міста Києва від 18.03.2024 про відкриття провадження у справі №910/3155/24 була доставлена до електронного кабінету Фізичної особи-підприємця Ткаченка Ігоря Борисовича 18.03.2024 о 20 год. 30 хв., про що судом було отримано інформацію 19.03.2024 о 09 год. 47 хв.

Пунктом 2 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Таким чином, ухвала суду від 18.03.2024 вручена відповідачу 19.03.2024.

Статтею 113 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

За приписами ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Пунктом 4 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 18.03.2024 у справі №910/3155/24 встановлено Фізичній особі-підприємцю Ткаченку Ігорю Борисовичу строк на подання відзиву з долученими до нього доказами та з доказами його направлення позивачу - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

Отже, Фізична особа-підприємець Ткаченко Ігор Борисович вправі був подати відзив на позов у строк до 03.04.2024 включно.

03.04.2024 Фізичною особою-підприємцем Ткаченком Ігорем Борисовичем в системі "Електронний суд" було сформовано відзив на позов, в якому відповідач зазначає, що у зв`язку з настанням для нього обставин непереборної сили сторонами було укладено Додаткову угоду №2 від 15.06.2023 до Договору №136-НХ-22 від 22.12.2022, якою внесено зміни до Договору із одночасним взаємним повідомленням сторін про настання обставин непереборної сили, які передбачені розділом 8 Договору, у зв`язку з чим відповідач обґрунтовано вважав позивача проінформованим про дії непереборних сил та їх вплив на можливість виконання умов договору, у зв`язку з чим не вживав додаткових заходів інформування відповідача про наявність таких обставин. У змісті відзиву відповідач вказав, що очікує понести витрати на професійну правничу допомогу в орієнтовному розмірі 7 200,00 грн.

Пунктом 6 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 18.03.2024 у справі №910/3155/24 встановлено Комунальному підприємству "Київський метрополітен" строк на подання відповіді на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву.

05.04.2024 Комунальним підприємством "Київський метрополітен" в системі "Електронний суд" було сформовано відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що Додаткова угода №2 від 15.06.2023 не є належним доказом настання форс-мажорних обставин для відповідача, а свідчить лише про те, що сторони Договору №136-НХ-22 від 22.12.2022 дійшли згоди щодо зменшення обсягу закупівлі товару, суми договору, а також продовження строку дії договору. Щодо заявлених Фізичною особою-підприємцем Ткаченком Ігорем Борисовичем витрат на професійну правничу допомогу, то позивач звертає увагу суду, що відповідачем не надано жодних доказів, які б підтверджували факт понесення ним витрат на професійну правову допомогу у залученні фахівців у певних сферах права у розмірі 7 200,00 грн.

За інформацією із автоматизованої системи "Діловодство спеціалізованого суду" вбачається, що примірник відповіді на відзив був доставлений до електронного кабінету Фізичної особи-підприємця Ткаченка Ігоря Борисовича 09.04.2024 о 18 год. 55 хв., про що судом було отримано інформацію 10.04.2024 о 09 год. 09 хв.

Пунктом 7 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 18.03.2024 у справі №910/3155/24 встановлено Фізичній особі-підприємцю Ткаченку Ігорю Борисовичу строк на подання заперечень на відповідь на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву.

Отже, Фізична особа-підприємець Ткаченко Ігор Борисович був вправі подати до суду заперечення на відповідь на відзив у строк до 15.04.2024 включно.

Відповідач своїм правом на подання заперечень на відповідь на відзив у визначений судом у відповідності до приписів Господарського процесуального кодексу України строк не скористався, відтак справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

22.12.2022 між Комунальним підприємством "Київський метрополітен", як покупцем, та Фізичною особою-підприємцем Ткаченком Ігорем Борисовичем, як постачальником, було укладено Договір №136-НХ-22 (надалі - Договір), у відповідності до п. 1.1 якого постачальник зобов`язався поставити та передати у власність покупця у встановлений строк запчастини, код 31230000-7 "Частини електророзподільної чи контрольної апаратури" за ДК 021:2015, визначений асортименті, якості, кількості та за цінами, зазначеними у Технічній специфікації (Додаток №1) до договору, що є його невід`ємною частиною, а покупець зобов`язався прийняти товар та оплатити його вартість.

У пункті 3.2, 3.3 Договору було вказано, що сума договору становить 1 031 220,00 грн, у т.ч. ПДВ (20%): 171 870,00 грн. Ціна цього договору включає вартість товару, вартість усіх супутніх робіт/послуг, пов`язаних із поставкою товару, та інших витрат, необхідних для виконання умов цього договору.

Розрахунок за поставлену партію товару здійснюється покупцем протягом 30 календарних днів з дати поставки замовленої партії товару на склад покупця на підставі видаткової накладної (п. 4.2 Договору).

Пунктом 5.1 Договору передбачалось, що постачальник має поставити товар покупцю партіями за окремими письмовими замовленнями покупця, виходячи з фінансових можливостей та/або виробничих потреб покупця. Замовлення направляється покупцем постачальнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Кінцевий строк поставки товару за цим договором - 30 червня 2023 року.

Поставка замовленої партії товару здійснюється протягом 30 календарних днів з дати направлення покупцем письмового замовлення постачальнику (п. 5.2 Договору).

У пункті 5.3 Договору сторонами погоджено, що поставка товару здійснюється на склад покупця за адресою: вул. Червоноткацька, 1-А, м. Київ, 02100 (Головний матеріальний склад), тел. + 38 (15).

Згідно п. 5.7 Договору датою поставки партії товару є дата, коли замовлена партія товару була передана у власність покупця в місці поставки.

Зобов`язання постачальника щодо поставки замовленої партії товару вважаються виконаними у повному обсязі з моменту переданий замовленої партії товару належної якості у власність покупця у місці поставки на підставі видаткової накладної (п. 5.8 Договору).

Відповідно п. 5.9 Договору право власності па товар переходить від постачальника до покупця з моменту підписання уповноваженими особами обох сторін видаткової накладної та передання товару покупцю в місці поставки.

Пунктом 7.2 Договору встановлено, що у разі затримки поставки товару або поставки товару не в повному розмірі, заявленому покупцем, відповідно до п. 5.2 Договору, постачальник сплачує штраф у розмірі 0,1% вартості непоставленого товару за кожен день затримки, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вартості непоставленого товару.

Згідно з п. 8.1, п. 8.2 Договору сторони не несуть відповідальності за невиконання або неналежне виконання будь-якого із положень цього договору, якщо це невиконання або неналежне виконання є наслідком обставин, що перебувають поза контролем виконавчої сторони, таких як пожежі, стихійні лиха, воєнні дії, торгове ембарго тощо. У випадку настання форс-мажорних обставин строк виконання зобов`язань сторонами за цим договором продовжується відповідно до часу, протягом якого діють такі обставини.

За умовами п. 8.4, п. 8.5 Договору сторона, для якої створилась неможливість виконання зобов`язань за цим договором, повинна негайно письмово сповістити другу сторону про початок і припинення форс-мажорних обставин. Наявність і тривалість форс-мажорних обставин підтверджується сертифікатом Торгово-промислової палати України. Настання форс-мажорних обставин не звільняє сторони від виконання своїх обов`язків за договором після закінчення дії цих форс-мажорних обставин.

Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками обох сторін та скріплення підписів печатками сторін і діє включно до 30.07.2023 (п. 10.1 Договору).

У Технічній специфікації до Договору сторонами було погоджено номенклатуру, асортимент, якість, кількість та ціни на товар, які підлягають постачанню за Договором.

13.06.2023 Комунальним підприємством "Київський метрополітен" було направлено Фізичній особі-підприємцю Ткаченку Ігорю Борисовичу замовлення №2 (вих. №17/11-236 від 12.06.2024) на поставку товару загальною вартістю 835 551,00 грн.

15.06.2023 між Комунальним підприємством "Київський метрополітен", як покупцем, та Фізичною особою-підприємцем Ткаченком Ігорем Борисовичем, як постачальником, було укладено Додаткову угоду №2 до Договору №136-НХ-22 від 22.12.2022 (надалі - Додаткова угода №2).

У пункті 1 Додаткової угоди №2 вказано, що сторони, керуючись підпунктами 1, 4 пункту 19 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 №1178 та пунктами 1.2, 11.2, 11.3 Договору, дійшли згоди продовжити строк дії договору та строк виконання зобов`язань щодо передачі товару, виклавши пункти 5.1 та 10.1 Договору у новій редакції.

Так, згідно п. 5.1 Договору в редакції Додаткової угоди №2 постачальник має поставити товар покупцю партіями за окремими письмовими замовленнями покупця, виходячи з фінансових можливостей та/або виробничих потреб покупця. Замовлення направляється покупцем постачальнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Кінцевий строк поставки товару за цим Договором - 31 грудня 2023 року.

Пунктом 10.1 Договору в редакції Додаткової угоди №2 передбачено, що договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками обох сторін та скріплення підписів печатками сторін і діє включно до 31.01.2024.

Також сторонами у Додатковій угоді №2 до Договору зменшено обсяг закупівлі товару й внесено відповідні зміни у пункт 3.3 Договору - погоджено суму договору у розмірі становить 890 790,00 грн, у т.ч. ПДВ (20%): 148 465,00 грн.

Пунктом 2 Додаткової угоди №2 вирішено технічну специфікацію (Додаток №1) до Договору викласти у редакції Технічної специфікації (Додатку №1) до цієї Додаткової угоди.

28.12.2023 Комунальне підприємство "Київський метрополітен" звернулось до Фізичної особи-підприємця Ткаченка Ігоря Борисовича із претензією (вих. №12/04-702 від 25.12.2023) про сплату штрафних санкцій у розмірі 105 262,15 грн, нарахованих за порушення обсягів товару та строків поставки товару.

Спір у справі виник у зв`язку з твердженнями позивача, що відповідачем прострочено виконання свого зобов`язання з поставки товару у визначений Договором строк, у зв`язку з чим наявні правові підстави для стягнення з Фізичної особи-підприємця Ткаченка Ігоря Борисовича штрафу у розмірі 0,1% від вартості непоставленого товару за кожен день затримки, що становить 55 172,11 грн, та штрафу у розмірі 7% від вартості непоставленого товару за прострочення поставки товару понад 30 днів, що становить 50 090,04 грн.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд прийшов до висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання, в тому числі Глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказаний Договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст.ст. 165, 173, 174, 175, 265 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 662, 692, 712 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 265 Господарського кодексу України визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписами ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України встановлено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Первісно умови п.п. 5.1, 5.2 Договору передбачали, що постачальник має поставити товар покупцю партіями за окремими письмовими замовленнями покупця, виходячи з фінансових можливостей та/або виробничих потреб покупця. Замовлення направляється покупцем постачальнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Кінцевий строк поставки товару за цим договором - 30 червня 2023 року. Поставка замовленої партії товару здійснюється протягом 30 календарних днів з дати направлення покупцем письмового замовлення постачальнику.

13.06.2023 Комунальним підприємством "Київський метрополітен" було направлено Фізичній особі-підприємцю Ткаченку Ігорю Борисовичу замовлення №2 на поставку товару загальною вартістю 835 551,00 грн, яке було отримано останнім 19.06.2024, що підтверджується рекомендованими повідомленням про вручення поштового відправлення №417 та фіскальним чеком відділення поштового зв`язку від 13.06.2023.

Частиною 1 статті 664 Цивільного кодексу України передбачено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Відповідно п. 5.8 Договору зобов`язання постачальника щодо поставки замовленої партії товару вважаються виконаними в повному обсязі з моменту передання замовленої партії товару належної якості у власність покупця у місці поставки на підставі видаткової накладної.

Як вбачається з матеріалів справи, Фізичною особою-підприємцем Ткаченком Ігорем Борисовичем було поставлено Комунальному підприємству "Київський метрополітен" товар на загальну суму 835 551,00 грн, що підтверджується видатковими накладними:

- №19 від 22.06.2023 вартістю 44 550,00 грн з яких ПДВ 7 425,00 грн;

- №20 від 27.06.2023 вартістю 1 584,00 грн з яких ПДВ 7 425,00 грн;

- №22 від 06.07.2023 вартістю 9 861,00 грн з яких ПДВ 1 643,50 грн;

- №24 від 01.08.2023 вартістю 63 984,00 грн з яких ПДВ 10 664,00 грн;

- №25 від 28.08.2023 вартістю 207 900,00 грн з яких ПДВ 34 650,00 грн;

- №27 від 21.09.2023 вартістю 13 020,00 грн з яких ПДВ 2 170,00 грн;

- №28 від 02.10.2023 вартістю 150 495,00 грн з яких ПДВ 25 082,50 грн;

- №29 від 03.10.2023 вартістю 71 217,00 грн з яких ПДВ 11 869,50 грн;

- №30 від 09.10.2023 вартістю 95 604,00 грн з яких ПДВ 15 934,00 грн;

- №31 від 11.10.2023 вартістю 68 820,00 грн з яких ПДВ 11 470,00 грн;

- №34 від 17.10.2023 вартістю 21 096,00 грн з яких ПДВ 3 516,00 грн;

- №37 від 31.10.2023 вартістю 37 200,00 грн з яких ПДВ 6 200,00 грн;

- №38 від 01.11.2023 вартістю 37 200,00 грн з яких ПДВ 6 200,00 грн;

- №39 від 02.11.2023 вартістю 11 904,00 грн з яких ПДВ 1 984,00 грн;

- №52 від 06.02.2023 вартістю 744,00 грн з яких ПДВ 124,00 грн;

- №53 від 12.12.2023 вартістю 372,00 грн з яких ПДВ 62,00 грн.

Позивач стверджує, що відповідачем було порушено своє зобов`язання з поставки товару, оскільки останній підлягав поставці у строк до 30.07.2023, хоча 30-денний строк з дати направлення покупцем письмового замовлення постачальнику сплив 14.07.2023 (тобто якщо керуватись п. 5.2 Договору відповідач повинен був поставити товар до 13.07.2023).

Однак судом враховано, що після направлення Комунальним підприємством "Київський метрополітен" Фізичній особі-підприємцю Ткаченку Ігорю Борисовичу замовлення №2 на поставку товару сторонами було укладено Додаткову угоду №2, в якій дійшли згоди продовжити строк дії договору та строк виконання зобов`язань щодо передачі товару (про що прямо зазначено у п. 1 Додаткової угоди №2).

Так, за умовами п. 5.1 Договору (з урахуванням Додаткової угоди №2) постачальник має поставити товар покупцю партіями за окремими письмовими замовленнями покупця, виходячи з фінансових можливостей та/або виробничих потреб покупця. Замовлення направляється покупцем постачальнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Кінцевий строк поставки товару за цим договором - 30 грудня 2023 року.

У пункті 1 Додаткової угоди №2 міститься посилання на те, що дана угода укладається на підставі підпунктів 1, 4 пункту 19 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 №1178 (надалі - Особливості здійснення публічних закупівель).

Відповідно підпунктів 1, 4 пункту 19 Особливостей здійснення публічних закупівель (в редакції, чинній станом на дату укладення Додаткової угоди №2) істотні умови договору про закупівлю, укладеного відповідно до пунктів 10 і 13 (крім підпункту 13 пункту 13) цих особливостей, не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків:

1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника;

4) продовження строку дії договору про закупівлю та/або строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.

За приписами ст. 637 Цивільного кодексу України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до статті 213 цього Кодексу.

Статтею 213 Цивільного кодексу України визначено, що при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Приймаючи до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів, суд приходить до висновку, що сторонами було укладено Додаткову угоду №2, якою продовжено строк дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару у зв`язку з виникненням документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження.

Суд не погоджується із доводами позивача, що сторонами було продовжено лише строк дії договору, а не строк поставки, оскільки, по-перше, зміни були внесені не лише до п. 10.1 Договору, а й до п. 5.1 Договору, який міститься у розділі 5 "Порядок здійснення поставки товару" Договору.

По-друге, у новій редакції п. 5.1 Договору сторонами було визначено кінцевий строк поставки товару за цим договором - 30 грудня 2023 року (а не 30 червня 2023 року як передбачала первісна редакції п. 5.1 Договору). Тобто сторонами було продовжено кінцевий термін поставки товару на півроку. При цьому на момент підписання Додаткової угоди №2 позивачем було направлено замовлення №2 на поставку товару, а строк поставки товару мав сплисти 13.07.2023 (тобто в межах строку дії Договору в первісній редакції). Незважаючи на це сторони все ж уклали угоду про внесення змін, зокрема про перенесення кінцевого строку поставки, очевидно маючи намір продовжити строк передачі товару.

По-третє, п. 1 Додаткової угоди №2 містить посилання на підпункт 4 пункту 19 Особливостей здійснення публічних закупівель, який визначає можливість продовження строку дії договору та продовження строку поставки у зв`язку з настанням обставин непереборної сили, а у цьому пункті угоди чітко вказано, що сторони мають намір змінити також і строк виконання зобов`язань щодо передачі товару.

Таким чином, після направлення Комунальним підприємством "Київський метрополітен" Фізичній особі-підприємцю Ткаченку Ігорю Борисовичу замовлення №2 на поставку товару сторони вирішили продовжити строк поставки товару через дію обставин непереборної сили (посилання на відповідні норми - підпункт 4 пункту 19 Особливостей здійснення публічних закупівель вказані у тексті Додаткової угоди №2).

Главою 24 Господарського кодексу України загальні засади відповідальності учасників господарських відносин врегульовано таким чином, що господарсько-правова відповідальність передбачена за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За частинами першою та другою статті 217 Господарського кодексу України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

У пункті 1 частини першої статті 263 Цивільного кодексу України наведено ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Отже, непереборною силою є надзвичайна і невідворотна подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов`язання, за умови, що остання не могла її передбачити або передбачила, але не могла її відвернути.

За змістом частини другої статті 218 Господарського кодексу України підставою для звільнення від відповідальності є тільки непереборна сила, що одночасно має ознаки надзвичайності та невідворотності.

Так, частиною другою статті 218 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Статтею 617 Цивільного кодексу України унормовано, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Зважаючи на укладення сторонами Додаткової угоди №2 після початку перебігу для відповідача строку поставки у зв`язку з направленням позивачем замовлення №2, суд дійшов висновку, що укладаючи Додаткову угоду №2, сторони розуміли неможливість своєчасного виконання Фізичною особою-підприємцем Ткаченком Ігорем Борисовичем свого обов`язку з поставки товару у первісно погоджений сторонами строк через дію обставин непереборної сили, а відтак мали намір продовжити такий строк.

Проте, у зв`язку з невнесенням змін у п. 5.2 Договору для стороннього спостерігача складається враження невизначеності у правовідносинах сторін щодо строку поставки товару, хоча сторони, укладаючи Додаткову угоду №2 мали намір продовжити строк передачі товару.

Водночас, сам факт підписання позивачем Додаткової угоди №2, в якій міститься посилання на підпункт 4 пункту 19 Особливостей здійснення публічних закупівель, свідчить про визнання ним дії обставин непереборної сили для відповідача в частині обов`язку з передачі товару, у зв`язку з чим сторонами і було продовжено кінцевий строк поставки товару на півроку.

Щодо доводів позивача про ненадання відповідачем сертифікату торгово-промислової палати чи доказів повідомлення Комунального підприємства "Київський метрополітен" про дію для Фізичної особи-підприємця Ткаченка Ігоря Борисовича обставин непереборної сили, то суд зазначає, що сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами. Адже визнання сертифіката торгово-промислової палати беззаперечним та достатнім доказом про існування форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) без надання судом оцінки іншим доказам суперечить принципу змагальності сторін судового процесу.

Натомість у суду відсутні підстави вважати, що Комунальне підприємство "Київський метрополітен" не було повідомлене про дію для Фізичної особи-підприємця Ткаченка Ігоря Борисовича обставин непереборної сили з огляду на укладення сторонами в тому числі з наведених причин Додаткової угоди №2.

Отже оскільки позивачем станом на дату укладення Додаткової угоди №2 визнавалась дія обставин непереборної сили для відповідача, то заперечення Комунального підприємства "Київський метрополітен" наявності таких обставин під час розгляду даної справи (через рік після фактичного визнання цих обставин) є непослідовною та суперечливою поведінкою позивача, яка не спростовує допущення Фізичною особою-підприємцем Ткаченком Ігорем Борисовичем порушення строку передачі товару внаслідок обставин непереборної сили.

Таким чином, суд дійшов висновку, що порушення Фізичною особою-підприємцем Ткаченком Ігорем Борисовичем строку поставки товару відбулось через дію для нього обставин непереборної сили (що було визнано позивачем у Додатковій угоді №2), а відтак відповідач звільняється від відповідальності за таке порушення.

За таких обставин у задоволенні позову Комунального підприємства "Київський метрополітен" до Фізичної особи-підприємця Ткаченка Ігоря Борисовича про стягнення пені у розмірі 55 172,11 грн та штрафу у розмірі 105 262,15 грн, нарахованих за порушення відповідачем строку поставки товару, слід відмовити.

Щодо розподілу між сторонами судового збору.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За змістом підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви встановлюються у таких розмірах: майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

В поданій до суду шляхом формування в системі "Електронний суд" позовній заяві Комунальним підприємством "Київський метрополітен" заявлено вимогу майнового характеру - про стягнення коштів у загальному розмірі 105 262,15 грн.

Отже, за подання до господарського суду даної позовної заяви Комунальне підприємство "Київський метрополітен" повинне було сплатити судовий збір у розмірі 2 422,40 грн (3 028,00 грн х 0,8).

В той же час, Комунальним підприємством "Київський метрополітен" за звернення до Господарського суду міста Києва із майновою вимогою про стягнення з коштів у загальному розмірі 105 262,15 грн сплачено судовий збір у розмірі 3 028,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №1777 від 04.03.2024.

Тобто позивачем при зверненні до суду із даним позовом було надмірно сплачено судовий збір у сумі 605,60 грн.

Відтак, судом розподіляється між сторонами судовий збір, який підлягав сплаті позивачем за розгляд господарським судом вимоги про стягнення з Фізичної особи-підприємця Ткаченка Ігоря Борисовича коштів у загальному розмірі 105 262,15 грн, - 2 422,40 грн та відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на позивача з огляду на відмову у задоволенні позову повністю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Позивач вправі звернутись до суду з клопотанням про повернення з Державного бюджету України надмірно сплаченого судового збору у розмірі 605,60 грн, проте в цій частині судовий збір не підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.cт. 2, 13, 74, 76, 79, 126, 129, 233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Комунального підприємства "Київський метрополітен" (03056, м. Київ, проспект Берестейський (до перейменування - проспект Перемоги), буд. 35; ідентифікаційний код 03328913) до Фізичної особи-підприємця Ткаченка Ігоря Борисовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) про стягнення неустойки у загальному розмірі 105 262,15 грн відмовити повністю.

2. Судовий збір, який підлягав сплаті позивачем за розгляд господарським судом позовних вимог, покласти на Комунальне підприємство "Київський метрополітен"

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У відповідності до положень ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено 28.08.2024.

Суддя Р.В. Бойко