ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26.08.2024м. ДніпроСправа № 904/37/24
За заявою: Фізичної особи-підприємця Петриченко Віталія Володимировича, смт. Васильківка Дніпропетровської області

про поворот виконання рішення суду від 04.03.2024

У справі:

за позовом Фермерського господарства "Агрофірма "Віктор", смт. Васильківка Дніпропетровської області

до Фізичної особи-підприємця Петриченко Віталія Володимировича, смт. Васильківка Дніпропетровської області

про стягнення 1 720 000,00грн

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Секретар судового засідання Янкіна Г.Д.

Представники:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача (заявника): Кудрін Д.А., адвокат, одер серії АЕ № 1306208 від 31.07.2024

С У Т Ь С П О Р У:

У січні 2024 року Фермерське господарство "Агрофірма "Віктор" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просило стягнути з Фізичної особи-підприємця Петриченко Віталія Володимировича безпідставно набуті кошти у розмірі 1 720 000,00грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 04.03.2024 позовні вимоги Фермерського господарства "Агрофірма "Віктор" до Фізичної особи-підприємця Петриченко Віталія Володимировича про стягнення 1720 000,00грн задоволено; стягнуто з Фізичної особи-підприємця Петриченко Віталія Володимировича на користь Фермерського господарства "Агрофірма "Віктор" грошові кошти в сумі 1720000,00грн, витрати по сплаті судового збору у розмірі 25800,00грн.

03.04.2024 на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.03.2024, яке набрало законної сили 03.04.2024 видано наказ №904/37/24.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 02.07.2024 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.03.2024 у справі №904/37/24 скасовано; ухвалено у справі нове рішення, яким у задоволенні позову Фермерського господарства "Агрофірма "Віктор", смт. Васильківка Дніпропетровської області до Фізичної особи-підприємця Петриченко Віталія Володимировича, смт. Васильківка Дніпропетровської області про стягнення 1 720 000,00грн відмовлено у повному обсязі; судові витрати по справі за подачу позову покладено на позивача; стягнуто з Фермерського господарства "Агрофірма "Віктор" на користь Фізичної особи-підприємця Петриченко Віталія Володимировича 38700грн витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги.

15.07.2024 на виконання постанови Центрального апеляційного господарського суду від 02.07.2024, яка набрала законної сили 02.07.2024 видано наказ №904/37/24.

31 липня 2024 року від Фізичної особи-підприємця Петриченко Віталія Володимировича до господарського суду надійшла заява про поворот виконання рішення суду (вх. №36532/24 від 31.07.2024), якою просить в поворот виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.03.2024 у справі № 904/37/24, стягнути з Фермерського господарства "Агрофірма "Віктор" грошові кошти у сумі 117 993,36грн, основну винагороду приватного виконавця у сумі 11 799,34грн, витрати виконавчого провадження у сумі 396,80грн та видати відповідний наказ.

Позивач зазначив, що кошти у сумі 12 196,14грн не підлягають поверненню в порядку статті 333 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вони не були коштами, отриманими на виконання судового наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 03.04.2024 по справі № 904/37/24.

Також позивач просить розглянути заяву без участі уповноваженого представника.

Ухвалою суду від 05.08.2024 заяву прийнято до розгляду та призначено її розгляд у засідання 26.08.2024.

Позивач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду заяви про поворот виконання рішення суду повідомлявся належним чином.

Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи. Така заява розглядається у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника у двадцятиденний строк з дня надходження заяви, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду (ч. 10 ст. 333 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Петриченко Віталія Володимировича про поворот виконання рішення суду, суд дійшов висновку про її часткове задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом (ч.3 ст. 327 ГПК України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони (ч.5 ст.333 Господарського процесуального кодексу України).

До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем (ч. 6 ст. 333 Господарського процесуального кодексу України).

Поворот виконання рішення, постанови - це процесуальна дія, яка полягає в повному або частковому відновленні первісного становища відповідача в разі зміни або скасування рішення з прийняттям нового рішення про повну або часткову відмову в позові. Мета повороту виконання рішення - приведення відносин, що склалися між сторонами, у відповідність з новим судовим рішенням шляхом усунення наслідків скасованого повністю або частково рішення.

Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Сама назва інституту "поворот виконання" вказує на те, що скасований судовий акт має бути дійсно виконаний і дійсно мають настати несприятливі наслідки для відповідача.

Поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала (вказана позиція викладена у Рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2011 № 13-рп/2011 у справі № 1-25/2011).

За приписами частини 1 статті 333 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 9 ст. 333 Господарського процесуального кодексу України).

Аналізуючи вищевикладене слід зазначити, що поворот виконання рішення, можливий у будь-якому випадку, незалежно від того, в якому порядку (апеляційному, касаційному) скасовано чи змінено судове рішення.

Поворот виконання рішення можливий у будь-яких справах, але за наявності таких умов: 1) щоб позивач отримав від відповідача в порядку виконання рішення майно чи гроші; 2) щоб виконане рішення було скасовано вищестоящим судом повністю чи змінено із задоволенням позовних вимог у меншому розмірі. В усіх інших випадках розгляд питань про повернення стягненого в порядку господарського судочинства відбуватися не може.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 04.03.2024 позовні вимоги Фермерського господарства "Агрофірма "Віктор" до Фізичної особи-підприємця Петриченко Віталія Володимировича про стягнення 1720 000,00грн задоволено.

03.04.2024 на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.03.2024, яке набрало законної сили 03.04.2024 видано наказ №904/37/24 про стягнення з Фізичної особи-підприємця Петриченко Віталія Володимировича на користь Фермерського господарства "Агрофірма "Віктор" грошові кошти в сумі 1720000,00грн, витрати по сплаті судового збору у розмірі 25800,00грн.

04.04.2024 приватним виконавцем Виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозовим Олександром Миколайовичем відкрито виконавче провадження № 74654085 з примусового виконання наказу №904/37/24 від 03.04.2024 про стягнення з Фізичної особи-підприємця Петриченко Віталія Володимировича на користь Фермерського господарства "Агрофірма "Віктор" грошових коштів в сумі 1720000,00грн, витрат по сплаті судового збору у розмірі 25800,00грн.

ФОП Петриченко В.В. направлено на адресу приватного виконавця заяву про надання інформації щодо сум стягнутих за ВП №74654085.

У відповідь на запитувану інформацію, приватним виконавцем Сивокозовим О.М. повідомлено, що відповідно до умов ЗУ "Про виконавче провадження" з боржника стягнуто 130 189,50грн. Відповідно до ст. 47 ЗУ "Про виконавче провадження" приватним виконавцем розподілено стягнуті кошти та перераховано:

- на користь стягувача ФГ "Агрофірма "Віктор" 117 993,36грн;

- основна винагорода приватного виконавця 11 799,34грн;

- витрати виконавчого провадження 396,80грн.

Поряд із цим, Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 02.07.2024 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.03.2024 у справі №904/37/24 скасовано.

22.07.2024 приватним виконавцем Виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозовим О.М. прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №74654085 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39, ст. 40 ЗУ "Про виконавче провадження".

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Виконавчий збір, стягнутий з боржника в порядку, встановленому статтею 27 Закону України "Про виконавче провадження" належить до коштів виконавчого провадження (пункт 1 частини 1 статті 42 Закону України "Про виконавче провадження").

Питання про стягнення з боржника виконавчого збору вирішується відповідною постановою державного виконавця (частина 4 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження"), а не рішенням суду.

За приписами статті 31 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода.

Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової. Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді: фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру; відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом. Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України (ч. 3 ст. 31 ЗУ "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів").

Основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) (ч. 4 ст. 31 ЗУ "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів").

Якщо суму, передбачену в частині четвертій цієї статті, стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). Основна винагорода, що встановлюється у вигляді фіксованої суми, стягується після повного виконання рішення (ч. 5, 6 ст. 31 ЗУ "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів").

Приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) (ч. 7 ст. 31 ЗУ "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів").

При цьому у силу положень частини 3 статті 45 Закону України "Про виконавче провадження" основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

За частиною 2 ст. 42 ЗУ "Про виконавче провадження" витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів (ч. 3 ст. 42 ЗУ "Про виконавче провадження").

На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення (ч. 4 ст. 42 ЗУ "Про виконавче провадження").

Частиною 2 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом

Отже, імперативною нормою - частиною 2 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

Аналогічні правові висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 13 березня 2019 року у справі №545/2246/15-ц та від 03 квітня 2019 року у справі №370/1288/15, а також Верховним Судом у постановах від 03 листопада 2021 року у справі №910/16262/19 та від 13 лютого 2023 року у справі №922/153/13-г.

Наведене, у свою чергу, свідчить про те, що питання про повернення боржнику стягнутої приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозовим О.М. основної винагороди приватного виконавця у розмірі 11 799,34грн та витрат виконавчого провадження у розмірі 396,80грн має вирішуватися не в порядку повороту виконання рішення суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі №296/7644/17, яка відповідно до положень частини 4 статті 263 ГПК України враховується судом при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Таким чином, грошові кошти в розмірі 12 196,14грн є коштами виконавчого провадження, стягнення яких здійснювалось не на підставі рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.03.2024, а згідно винесених приватним виконавцем постанов.

У зв`язку з наведеним, грошові кошти в розмірі 12196,14грн не підлягають поверненню Фізичній особі-підприємцю Петриченко Віталію Володимировичу в порядку статті 333 ГПК України, оскільки вони не були грошовими коштами, отриманими стягувачем на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.03.2024, яке в подальшому скасоване Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 02.07.2024.

Частиною 10 статті 11 ГПК України передбачено, що якщо спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - виходить із загальних засад і змісту законодавства (аналогія права).

З огляду на відсутність спеціальної норми щодо вирішення питань, які виникають під час розгляду заяви про поворот виконання рішення, зокрема стосовно закриття провадження з їх розгляду, суд вважає за можливе застосовувати при вирішенні цього питання положень Господарського процесуального кодексу, якими врегульовано аналогічні питання.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Відтак, питання про повернення Фізичній особі-підприємцю Петриченко Віталію Володимировичу грошових коштів в розмірі 12196,14грн має розглядатись у порядку адміністративного судочинства.

З урахуванням вищевикладеного, господарський суд дійшов висновку, що сплачена Фізичною особою-підприємцем Петриченко Віталієм Володимировичем сума у розмірі 117 993,36грн підлягає стягненню з Фермерського господарства "Агрофірма "Віктор" в порядку процедури повороту виконання рішення.

Керуючись статтями 231, 234, 235, 333 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В:

1. Заяву Фізичної особи-підприємця Петриченко Віталія Володимировича про поворот виконання судового рішення задовольнити частково.

2. У поворот виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.03.2024 у справі № 904/37/24, стягнути з Фермерського господарства "Агрофірма "Віктор" (ідентифікаційний код 21895248; пров. Театральний, буд. 20, смт. Васильківка, Васильківський район, Дніпропетровська обл., 52600) на користь Фізичної особи-підприємця Петриченко Віталія Володимировича (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) грошові кошти в сумі 117 993,36грн, про що видати наказ.

3. У задоволенні решти вимог заяви Фізичної особи-підприємця Петриченко Віталія Володимировича про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум основної винагороди приватного виконавця у розмірі 11 799,34грн та витрати виконавчого провадження у розмірі 396,80грн провадження у справі закрити.

4. Видати наказ після набрання ухвалою законної сили.

Ухвала набирає законної сили 26.08.2024 та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено - 28.08.2024.

Суддя Н.М. Євстигнеєва