РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.09.2024Справа № 910/8281/24

Суддя Господарського суду міста Києва Босий В.П., розглянувши в письмовому провадженні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НК БУД»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «ФАВОРИТ-БУД»

про стягнення 788 608,37 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «НК БУД» (надалі - ТОВ «НК БУД») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «ФАВОРИТ-БУД» (надалі - ТОВ «Будівельна компанія «ФАВОРИТ-БУД») про стягнення 788 608,37 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язання із виконання робіт на підставі договору будівельного підряду та виконання ремонтних робіт №24/08/23 від 24.08.2023, у зв`язку з чим позивач вказує на наявність заборгованості у розмірі 788 608,37 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, визначено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, позивачу визначено строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання.

Зазначена ухвала направлена на адресу місцезнаходження ТОВ «Будівельна компанія «ФАВОРИТ-БУД» поштовим відправлення за №935, проте відправлення повернулось до суду із зазначенням причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Вказаний лист було направлено за офіційною адресою місцезнаходження відповідача, яка міститься у ЄДР, та надавалась у ЄДР самим відповідачем, а відтак, неотримання відповідачем поштового відправлення за вказаною ним самим адресою є свідомим діянням (бездіяльністю) самого відповідача, тому всі несприятливі наслідки такого неотримання покладаються на нього самого.

В силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою відповідача, вважається днем вручення йому відповідної ухвали суду.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою суду від 03.07.2024 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Натомість, відзив на позовну заяву відповідачем не подано.

Положеннями ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

24.08.2023 між ТОВ «НК БУД» (підрядник) та ТОВ «Будівельна компанія «ФАВОРИТ-БУД» (субпідрядник) було укладено договір будівельного підряду та виконання ремонтних робіт №24/08/23 (надалі - «Договір»), відповідно до п. 1.1 та 1.2 якого в порядку і на умовах, викладених в цьому договорі, субпідрядник зобов`язується виконати ремонтно-будівельні роботи (включаючи постачання матеріалів, необхідних для проведення вказаних робіт), у встановлений строк відповідно до кошторисної документації, планувального рішення, інших вимог, що викладаються у цьому Договорі, а підрядник приймає належним чином виконані роботи та оплачує їх на умовах, визначених договором та додатками до нього.

Згідно з п. 4.1 Договору приймання-передача виконаних робіт за цим договором оформлюється актом приймання-передачі виконаних робіт, що підписується обома сторонами, в якому визначається загальна вартість та перелік відповідних робіт, виконаних субпідрядником належним чином з дотриманням умов цього договору.

В пункті 4.1.1 Договору сторони дійшли згоди про те, що оплата виконаних субпідрядником робіт за цим договором здійснюється підрядником у наступному порядку:

- сума у розмірі 200 000,00 грн. (двісті тисяч гривень 00 копійок), в тому числі ПДВ 20%, підрядник перераховує субпідряднику протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати укладання договору та надання рахунку на оплату за умови допуску працівників субпідрядника до об`єкту на виконання Робіт;

- сума у розмірі 800 000,00 грн. (вісімсот тисяч гривень 00 копійок), в тому числі ПДВ 20%, підрядник перераховує субпідряднику на одинадцятий робочий день відповідно до календарного плану виконання робіт та надання рахунку на оплату;

- сума у розмірі 700 000,00 грн. (сімсот тисяч гривень 00 копійок), в тому числі ПДВ 20%, підрядник перераховує субпідряднику на двадцять перший робочий день відповідно до календарного плану виконання робіт та надання рахунку на оплату;

- сума у розмірі 1 000 000,00 грн. (один мільйон гривень 00 копійок), в тому числі ПДВ 20%, підрядник перераховує субпідряднику на тридцять перший робочий день відповідно до календарного плану виконання Робіт та надання рахунку на оплату;

- сума у розмірі 459 311,00 грн. (чотириста п`ятдесят дев`ять тисяч гриста одинадцять гривень 00 копійок), в тому числі ПДВ 20%, підрядник перераховує субпідряднику на сорок перший робочий день відповідно до календарного плану виконання робіт та надання рахунку на оплату;

- сума у розмірі 1 353 991,00 грн. (один мільйон триста п`ятдесят три тисячі дев`ятсот дев`яносто одна гривня 00 копійок), в тому числі ПДВ 20%, підрядник перераховує субпідряднику протягом 10 (десяти) робочих дні з дати підписання замовником акту приймання-передачі виконаних робіт.

Пунктом 6.1 Договору передбачено, що в ході проведення робіт на об`єкті субпідрядник надає підрядникові поетапні звіти після виконання кожного етапу робіт згідно календарного плану до цього договору. Якщо у підрядника є обґрунтовані зауваження щодо виконаних субпідрядником етапів робіт, підрядник має право вимагати від субпідрядника усунення таких зауважень з визначенням строків такого усунення, а також із застосуванням санкцій, вказаних в договорі.

Відповідно до п. 6.2 Договору субпідрядник зобов`язаний не менш, ніж за 5 (п`ять) робочих днів до дати закінчення робіт і передачі об`єкта робочій групі підрядника, надати підряднику засобами електронної пошти на електронну адресу підрядника, лист про виклик робочої групи підрядника одночасно з вищезазначеним листом субпідрядник зобов`язаний надати підряднику повний комплект проектної (якщо її надання субпідрядником передбачено умовами додаткового договору) та кошторисної документації щодо об`єкта.

Згідно із п. 6.3 Договору якщо інше не передбачено договором, підрядник зобов`язується протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту закінчення виконання робіт за кожним етапом, якщо такі передбачені згідно договору, провести приймання виконаних субпідрядником робіт. Приймання-передача виконаних робіт (в тому числі за кожним етапом робіт, якщо такі передбачені календарним планом) згідно договору оформлюється актом приймання-передачі виконаних робіт.

Пунктом 6.4 Договору визначено, що після виконання субпідрядником робіт за договором в повному об`ємі за договором, сторони підписують акт приймання-передачі виконаних робіт протягом 30 (тридцяти) робочих днів з моменту закінчення робіт та прийняття об`єкту робочою групою підрядника.

Якщо під час приймання робіт у них будуть виявлені дефекти, невідповідності кошторисної документації і/або іншим умовам договору, інші істотні відхилення від умов цього договору, підрядник має право не підписувати акт прийому-передачі виконаних робіт. Перелік таких дефектів, невідповідностей, відхилень, інших недоліків в роботах визначається двостороннім дефектним, актом, який складається сторонами цього договору під час приймання результатів робіт за договором та має бути підписаний сторонами не пізніше, ніж протягом 3 (трьох) робочих днів з дня виявлення підрядником дефектів, невідповідностей або інших відхилень або недоліків у виконаних субпідрядником роботах. У дефектному акті в обов`язковому порядку фіксується дата виявлення дефектів, невідповідностей, відхилень, інших недоліків в роботах і терміни їх усунення. У випадку невмотивованого не підписання субпідрядником дефектного акту у встановлений строк, такий акт вважається оформленим належним чином в односторонньому порядку за підписом представника підрядника та підлягає виконанню субпідрядником у відповідності до вимог, визначених таким дефектним актом, та в порядку, передбаченому цим договором (п. 6.5 Договору).

Відповідно до п. 6.6 Договору всі дефекти, невідповідності, відхилення, інші недоліки в роботах усуваються субпідрядником за свій рахунок в строки і способами, письмово узгодженими з підрядником, але не пізніше, ніж протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту отримання письмової вимоги підрядника про таке усунення, якщо інше не погоджено сторонами. Якщо підрядник понесе прямі або непрямі витрати на усунення виявлених дефектів, невідповідностей, відхилень, інших недоліків, субпідрядник зобов`язаний компенсувати такі витрати підрядника. Субпідрядник зобов`язаний оплатити такі витрати впродовж 5 (п`яти) робочих днів з дня пред`явлення підрядником вимоги про таку оплату.

Згідно із п. 6.7 Договору після усунення субпідрядником вказаних в дефектному акті дефектів, невідповідностей, відхилень, інших недоліків в роботах сторони підписують акт прийому-передачі виконаних робіт.

Пунктом 6.10 Договору передбачено, що за наявності у виконаних роботах порушень істотних умов цього Договору або інших недоліків, які не можуть бути усунені, а також у випадку, якщо недоліки не були усунені у строк, встановлений підрядником, підрядник має право вимагати розірвання цього договору та відшкодування збитків. Додаткові витрати на здавання-приймання виконаних робіт (так само як і усього об`єкта в цілому), обумовлені неналежним виконанням субпідрядником (субСубпідрядниками) своїх договірних зобов`язань, порушенням умов цього договору, здійснюються за рахунок субпідрядника.

На виконання умов Договору, позивачем перераховано відповідачу передоплату у загальному розмірі 999 999,99 грн., що підтверджується платіжними інструкціями №683 від 04.09.2023, №766 від 26.09.2023, №18471 від 02.11.2023 та №18472 від 02.11.2023.

ТОВ «НК БУД» звернулось до ТОВ «Будівельна компанія «ФАВОРИТ-БУД» із листом №144 від 19.09.2023, в якому зауважило про порушення строків виконання робіт за Договором та просило вирівняти процеси робіт відповідно до діючого графіку.

04.11.2023 ТОВ «НК БУД» складено акт про відсутність субпідрядника на об`єкті, відповідно до якого комісією позивача встановлено, що субпідрядник на об`єктів відсутній, роботи не виконуються, а також встановлено об`єм виконаних робіт станом на 04.11.2023

06.11.2023 позивачем складено дефектний акт №1, в якому зафіксовано дефекти при виконанні робіт на об`єкті за Договором.

ТОВ «НК БУД» звернулось до ТОВ «Будівельна компанія «ФАВОРИТ-БУД» із листом №173 від 13.11.2023, в якому повідомило про дострокове припинення (розірвання) Договору на підставі його п. 12.3 та просило повернути суму сплаченої передоплати у розмірі 999 999,99 грн.

У відповідь на вказаний лист ТОВ «Будівельна компанія «ФАВОРИТ-БУД» звернулась до ТОВ «НК БУД» із листом №45 від 15.11.2023, в якому повідомило, що підприємством було докладено максимум зусиль для виконання зобов`язань за Договором, проте виконувати роботи без проектної документації не припустимо.

ТОВ «НК БУД» звернулось до ТОВ «Будівельна компанія «ФАВОРИТ-БУД» із листом №176 від 17.11.2023, в якому рекомендувало надати звіт про виконані роботи, а також передати акт приймання-передачі.

Також, позивач звернувся до відповідача із листом №186 від 05.12.2023, в якому повідомив про необхідність з`явитись на об`єкт 13.12.2024 для його передачі та складання, у разі необхідності, дефектного акту.

13.12.2023 між сторонами складено та підписано акт прийому-передачі матеріалів, із змісту якого вбачається, що відповідач передав, а позивач прийняв будівельні матеріали, які були придбані субпідрядником та поставлені на об`єкт, а також складено та підписано акт приймання-передачі об`єкту по Договору.

ТОВ «Будівельна компанія «ФАВОРИТ-БУД» звернулось до ТОВ «НК БУД» із листом №1/19 від 19.01.2024, в якому просило прийняти та підписати акти виконаних робіт по Договору, які складені відповідно до фактично виконаних робіт.

У відповідь на вказаний лист, ТОВ «НК БУД» звернулось до ТОВ «Будівельна компанія «ФАВОРИТ-БУД» із листом №045 від 25.01.2024 про відмову від підписання актів приймання виконаних робіт, в якому зазначило про те, що надані акти виконаних робіт не відповідають умовам Договору та Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в них не враховано зауважень зазначених в цьому листі, протоколі робочої зустрічі від 13.12.2023 та дефектному акті №1 від 06.11.2023.

Крім того, ТОВ «НК БУД» звернулось до ТОВ «Будівельна компанія «ФАВОРИТ-БУД» із вимогою №307 від 28.06.2024, в якій просило повернути суму попередньої оплати вартості робіт, які відповідач не виконав, а саме: у розмірі 788 608,37 грн.

Спір у справі виник у зв`язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем зобов`язання з виконання робіт за Договором, у зв`язку з чим позивач вказує на наявність заборгованості у розмірі 788 608,37 грн.

Договір є договором підряду, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 61 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно із ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За змістом ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Згідно з ч. 2 ст. 854 Цивільного кодексу України підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Матеріалами справи (платіжні інструкції №683 від 04.09.2023, №766 від 26.09.2023, №18471 від 02.11.2023 та №18472 від 02.11.2023) підтверджується перерахування позивачем на рахунок відповідача передоплати на підставі Договору у загальному розмірі 999 999,99 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 839 Цивільного кодексу України підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором. У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення, строки виконання роботи або її окремих етапів (ст. 843, 846 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України та Календарного плану виконання робіт до Договору, ТОВ «Будівельна компанія «ФАВОРИТ-БУД» не виконало свого зобов`язаний із своєчасного та в повному обсязі виконання робіт на підставі Договору, що не заперечується відповідачем та підтверджується наявними в матеріалах справи копіями листів (перепискою між сторонами).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Матеріали справи не містять, а відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту виконання будь-яких робіт на підставі Договору, а станом на момент подання даного позову до суду строк їх виконання сплив.

Листом №173 від 13.11.2023 ТОВ «НК БУД» повідомило ТОВ «Будівельна компанія «ФАВОРИТ-БУД» про припинення дії Договору з 04.12.2023 на підставі його п. 12.3, відповідно до якого договір може бути достроково припинений (розірваний) в таких випадках:

- за згодою сторін, шляхом підписання додаткової угоди (або договору) про розірвання;

- за ініціативою підрядника в односторонньому порядку. У такому випадку підрядник надсилає субпідряднику повідомлення про припинення дії договору із зазначенням дати припинення. Таке повідомлення повинне бути надіслане не пізніше, ніж за 20 календарних днів до зазначеної в повідомленні дати припинення договору. При цьому, Договір вважається припиненим (розірваним) з дати, вказаної у відповідному повідомленні.

- в інших випадках, передбачених цим договором та/або чинним законодавством України.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 статті 849 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Пунктом 5.4.1 Договору передбачено, що підрядник має право достроково розірвати договорі за своєю ініціативою в порядку та на умовах, визначених договором.

Статтею 188 Господарського кодексу України передбачено порядок зміни та розірвання господарських договорів, відповідно до якого зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Право на подання позову про розірвання договору на підставі ст. 188 Господарського кодексу України виникає у сторони в разі, коли у відповідь на пропозицію змінити чи розірвати договір надійшла відповідь із відмовою або не надійшло відповіді у 20-денний строк.

Отже, за змістом наведеної норми, розірвання господарського договору може бути вчинено як за згодою сторін, так і у разі односторонньої відмови від нього. За загальним правилом розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, однак окремі договірні відносини допускають можливість одностороннього розірвання договору. Повноваження сторони на одностороннє розірвання договору можуть бути встановлені законом або безпосередньо в договорі.

Одностороння відмова від договору не потребує узгодження так як самостійний юридичний факт зумовлює його розірвання. У випадках, коли право на односторонню відмову у сторони відсутнє, намір розірвати договір може бути реалізований лише за погодженням з іншою стороною, оскільки одностороннє розірвання договору не допускається, а у разі недосягнення сторонами домовленості щодо розірвання договору, - за судовим рішенням на вимогу однієї із сторін. (ч. 4 ст. 188 Господарського кодексу України).

Розірванням договору є припинення договірного зобов`язання, тобто зникнення правового зв`язку між сторонами договірного зобов`язання на підставах, встановлених у законі або договорі, та припинення їхніх прав та обов`язків.

В даному випадку, право позивача на односторонню відмову від договору підряду прямо передбачено ч. 2 ст. 849 Цивільного кодексу України, а також кореспондується із п. 5.4.1 та 12.3 Договору.

Таким чином, Договір припинив свою дію, а позивачем заявлено позивачу про повернення суми передоплати.

З урахуванням того, що судом встановлений факт не виконання відповідачем своїх зобов`язань з виконання робіт за Договором, враховуючи, що договір припинив свою дію, суд приходить до висновку про те, що відповідач зобов`язаний повернути позивачу суму передоплати.

В той же час, як вбачається з матеріалів справи та стверджується позивачем, на дату дострокового припинення Договору, відповідач частково виконав роботи та передав позивачу матеріали на загальну суму 211 391,62 грн., на підтвердження чого до матеріалів справи позивачем додано висновок експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи №2-04/06 від 04.06.2024.

Суд відзначає, що жодних заперечень стосовно стверджуваних позивачем обсягів робіт відповідачем не надано, як і не надано власного розрахунку вартості їх виконання та переданих позивачу будівельних матеріалів.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про виконання взятих на себе зобов`язань за Договором.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача зобов`язання із повернення позивачу суми передоплати у розмірі 788 608,37 грн. за невиконані на підставі Договору роботи. Відповідачем вказана заборгованість не спростована, доказів її погашення не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідачем обставин, з якими чинне законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання, не наведено.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення Європейського суду з прав людини у справі від 09.12.1994 «Руїс Торіха проти Іспанії»). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії», №37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», №49684/99, п. 30, від

27 вересня 2001 року).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах від 13.03.2018, від 24.04.2019, від 05.03.2020 Верховного Суду у справах №910/13407/17, №915/370/16 та №916/3545/15.

З огляду на вищевикладене, всі інші докази, доводи та міркування учасників судового процесу, залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги як такі, що не спростовують висновків суду щодо достатніх підстав для задоволення позовних вимог.

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі та стягнення з ТОВ «Будівельна компанія «ФАВОРИТ-БУД» на користь ТОВ «НК БУД» попередньої оплати у розмірі 788 608,37 грн.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «НК БУД» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «ФАВОРИТ-БУД» (03062, м. Київ, вул. Естонська, будинок 120; ідентифікаційний код 42101143) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НК БУД» (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, будинок 7д; ідентифікаційний код 38526899) суму попередньої оплати у розмірі 788 608 (сімсот вісімдесят вісім тисяч шістсот вісім) грн. 37 коп. та судовий збір у розмірі 11 829 (одинадцять тисяч вісімсот двадцять дев`ять) грн. 13 коп. Видати наказ.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.П. Босий