ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

29.08.2024 Справа № 917/1148/24

Суддя Киричук О.А., розглянувши матеріали

за зустрічною позовною заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 )

до Комунального підприємства «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (вул. Софіївська, 68, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, )

про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Полтавської області надійшла зустрічна позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, в якій він просить:

1. Визнати неправомірними дії комунального підприємства " Теплоенерго " по нарахуванню споживачу ОСОБА_1 по об`єкту: вбудоване нежитлове приміщення площею 44,7 кв.м. в будинку АДРЕСА_2 заборгованості в сумі 29 832,76 грн., нарахованої як оплату начебто мавших місце отриманих послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

2. Визнати відсутність обов`язку у споживача ОСОБА_1 по об`єкту: вбудоване нежитлове приміщення площею 44,7 кв.м. в будинку АДРЕСА_2 сплачувати заборгованість в сумі 29 832,76 грн., нараховану як оплату начебто мавших місце отриманих послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

3. Зобов`язати комунальне підприємство "Теплоенерго" виключити з особового рахунку споживача ОСОБА_1 по об`єкту: вбудоване нежитлове приміщення площею 44,7 кв.м. в будинку АДРЕСА_2 дані про наявність у нього обов`язку сплатити заборгованість в сумі 29 692 ,53 грн., нараховану як оплату начебто мавших місце отриманих послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Розглянувши матеріали даної позовної заяви, суд дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на наступне.

Згідно з частиною 1 статті 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору врегульовано Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011 р. № 3674-VI (із змінами та доповненнями).

Пунктом 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Розміри ставок судового збору встановлено пунктом 2 статті 4 вказаного Закону, зокрема, за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (частина 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір").

Статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено у 2024 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня - 3028 гривень.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви, позивачем заявлено три немайнові вимоги.

В даному випадку, за подання до господарського суду позову немайнового характеру позивач повинен сплатити судовий збір у розмірі 9084 грн.

До матеріалів позовної заяви не залучено доказів сплати судового збору, що суперечить викладеному вище.

Посилання позивача щодо застосування до спірних правовідносин положень Закону України "Про захист прав споживачів" як правової підстави звільнення від сплати судового збору суд не оцінює як правомірне з огляду на таке.

Системний аналіз положень Закону України «Про захист прав споживачів» доводить, що для того, щоб особа була звільнена від сплати судового збору, недостатньо зазначити, що це є позов про захист прав споживачів, оскільки такий позов повинен містити предмет та обставини, які вказують на порушення прав позивача як споживача послуг. Тобто, предмет та підстави позову повинні вказувати на те, що такий позов пов`язаний з порушенням права споживача, з зазначенням такого права та способу захисту відповідно до положень, передбачених Законом України «Про захист прав споживачів».

Згідно з преамбулою Закону України "Про захист прав споживачів" цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

За ч. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 1 цього Закону споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

З матеріалів позовної заяви вбачається, спірні правовідносини сторін пов`язані з підприємницькою діяльністю позивача - Фізичною особою-підприємцем.

Отже, фізична особа-підприємець, яка придбаває, замовляє чи використовує продукцію (послуги) для потреб, пов`язаних з підприємницькою діяльністю, не може вважатися споживачем в розумінні Закону України "Про захист прав споживачів" та не звільняється від сплати судового збору.

Таким чином, позивач не є споживачем у розуміння вимог Закону України «Про захист прав споживачів» тому посилання позивача на ч.3 ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів», відповідно до якої споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, є безпідставними.

За викладеного, дана позовна заява подана без додержання вимог, викладених у ст. 164 ГПК України.

Відповідно до статті 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки подана Фізичною особою - підприємцем позовна заява не відповідає вимогам ст. 164 ГПК України, суд вважає за необхідне залишити її без руху та надати строк для усунення недоліків.

З урахуванням наведеного вище, позивачу слід усунути зазначені недоліки позовної заяви шляхом надання заяви про усунення недоліків позовної заяви з відповідними документами та надання доказів про направлення копій відповідних документів на адресу відповідача.

Суд відзначає, що з метою усунення встановлених недоліків позивач має подати докази сплати судового збору у встановленому розмірі та порядку.

Позивач також має право відкликати позовну заяву для виправлення недоліків.

Відповідно до ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 162, 164, 172, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Залишити зустрічну позовну заяву без руху.

2. Надати позивачу за зустрічним позовом строк для усунення недоліків позовної заяви - 3 дні з дня вручення позивачу даної ухвали.

3. Копію ухвали направити позивачу за зустрічним позовом по справі.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України: http://pl.arbitr.gov.ua

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Киричук О.А.