ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2024 року Справа № 903/830/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Василишин А.Р. , суддя Бучинська Г.Б.

секретар судового засідання Гладка Л.А.

за участю представників сторін:

позивача: Мартьянова Л.В.

відповідача: Боричевський В.М

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу за апеляційної скаргою Приватного акціонерного товариства "Волиньобленерго" на рішення Господарського суду Волинської області від 08.11.2023 у справі №903/830/23, ухвалене суддею Якушевою І.О., повний текст рішення складено 20.11.2023 р.

за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

до Приватного акціонерного товариства "Волиньобленерго"

про стягнення 83 546 259 грн 96 коп.

До Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява №01/37201 від 01.08.2023 Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Волиньобленерго" 83 546 259,96 грн., з них: 68 058 636,99 грн. заборгованості за послугу на підставі договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління №0509-03041 від 27.06.2019, 1110363,44 грн. збитків, завданих інфляцією, 760023,42 грн. процентів річних, 11575477,01 грн. пені, 2041759,10 грн. штрафу.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 08.11.2023 р. у справі №903/830/23 позов задоволено частково. Закрито провадження у справі в частині стягнення з відповідача 68 058 636 грн. 99 коп. заборгованості. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Волиньобленерго" (вул.Єршова, 4, м.Луцьк, Волинська область, 43023, ) на користь Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго (вул. Симона Петлюри, 25, м. Київ, 01032, ) 11 575 477 грн. 01 коп. пені, - 760 023 грн. 42 коп. процентів річних, - 1 110 363 грн. 44 коп. збитків, завданих інфляцією, - 151 186 грн. 10 коп. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору. У задоволенні позову про стягнення 2 041 759 грн. 10 коп. штрафу відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду Волинської області від 08.11.2023 р. у справі №903/830/23 Приватне акціонерне товариство "Волиньобленерго" звернулося до Північно-західного апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить відкрити апеляційне провадження у справі № 903/830/23, рішення Господарського суду Волинської області від 08.11.2023 по справі № 903/830/23 скасувати та прийняти нове рішення у справі, яким відмовити у задоволенні позову повністю. Зменшити розмір штрафних санкцій (штрафу та пені), що можуть бути стягнені у даній справі з відповідача на користь позивача, на 95 %.

Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи № 903/830/23 у складі: головуючий суддя Петухов М.Г., суддя Гудак А.В., суддя Олексюк Г.Є.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.12.2023 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Волиньобленерго" на рішення Господарського суду Волинської області від 08.11.2023 у справі № 903/830/23 - залишено без руху.

21.12.2023 до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшла заява від представника Приватного акціонерного товариства "Волиньобленерго" про усунення недоліків апеляційної скарги у справі №903/830/23. Зокрема подано заяву про уточнення вимог апеляційної скарги на рішення Господарського суду Волинської області від 08.11.2023 р. у справі №903/830/23.

У заяві апелянт просить відкрити апеляційне провадження у справі №903/830/23. Рішення Господарського суду Волинської області від 08.11.2023 по справі №903/830/23 скасувати в частині стягнення з відповідача 11 575 477 грн. 01 коп. пені, 760023 грн. 42 коп. процентів річних, 1110363 грн. 44 коп. збитків, завданих інфляцією, та ухвалити нове рішення у справі, яким відмовити у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача 11575477 грн. 01 коп. пені, 760023 грн. 42 коп. процентів річних, 1110363 грн. 44 коп. збитків, завданих інфляцією. Також просить апеляційний суд у разі залишення апеляційної скарги без задоволення зменшити розмір штрафних санкцій (штрафу та пені), що можуть бути стягнені з відповідача на користь позивача, на 95 %.

Як вбачається з табелю обліку робочого часу КП "Діловодство спеціалізованого суду" головуючий суддя Петухов М.Г. у період 22.12.2023 по 05.01.2024 включно перебуває у відпустці.

Розпорядженням керівника апарату №01-05/949 від 22.12.2023 р. призначено повторний автоматизований розподіл справи №903/830/23.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено колегію суддів для розгляду справи № 903/830/23 у складі: головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Гудак А.В., суддя Олексюк Г.Є.

Ухвалами Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.12.2023 р відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Волиньобленерго" на рішення Господарського суду Волинської області від 08.11.2023 у справі №903/830/23, розгляд апеляційної скарги призначено на 01.02.2024 р.

17.01.2024р. на адресу апеляційного господарського суду надійшло клопотання від представника Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.01.2024 р. клопотання представника Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №903/830/23 - задоволено.

23.01.2024 р. представник Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" через систему «Електронний суд» надіслав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить долучити до матеріалів справи даний відзив на апеляційну скаргу та враховувати про розгляді справи №903/830/23. Рішення Господарського суду Волинської області від 08.11.2023 р. по справі №903/830/23 залишити без змін.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.02.2024 розгляд апеляційної скарги відкладено на "07" березня 2024 р. о 14:30 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001, м. Рівне, вул. Яворницького, 59 у залі судових засідань №2(ВКЗ).

Відповідно до відомостей табелю КП "Діловодство спеціалізованого суду" суддя-член колегії Гудак А.В. тимчасово непрацездатна в період з 04.03.2024 р. по 13.03.2024 р. включно.

Розпорядженням керівника апарату суду №01-05/104 від 06.03.2024 р. призначено заміну судді-члена колегії у судовій справі №903/830/23.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено колегію суддів для розгляду справи №903/830/23 у складі: головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Бучинська Г.Б., суддя Олексюк Г.Є..

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.03.2024 р. прийнято апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Волиньобленерго" на рішення Господарського суду Волинської області від 08.11.2023 у справі №903/830/23 до провадження колегією суддів Північно-західного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Бучинська Г.Б., суддя Олексюк Г.Є..

Ухвалою Північно - західного апеляційного господарського суду від 07.03.2024 зупинено провадження у справі №903/830/23 до завершення розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №911/1359/22 та оприлюднення повного тексту постанови. Зобов`язано сторін повідомити Північно-західний апеляційний господарський суд про усунення обставин, що спричинили зупинення провадження у справі.

05.06.2024 до суду надійшло клопотання Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про поновлення провадження у справі, яке мотивоване тим, що об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи закінчено перегляд в касаційному порядку справи №911/1359/22 та 19.04.2024 ухвалено постанову, загальний доступ до якої забезпечено 22.04.2024.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2024 р. поновлено апеляційне провадження у справі №903/830/23 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Волиньобленерго" на рішення Господарського суду Волинської області від 08.11.2023. Розгляд апеляційної скарги призначено на "15" серпня 2024 р. об 11:00 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33601, м. Рівне, вул. Яворницького, 59, у залі судових засідань №2(ВКЗ).

02.08.2024р. в системі "Електронний суд" була сформована заява представника Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.08.2024 р. клопотання представника Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №903/830/23 - задоволено.

Відповідно до відомостей табелю КП "Діловодство спеціалізованого суду" суддя Олексюк Г.Є. перебуває у відпустці з 05.08.2024 по 06.09.2024 включно .

Розпорядженням керівника апарату суду №01-05/763 від 14.08.2024 призначено заміну судді-члена колегії у судовій справі №903/830/23.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено колегію суддів для розгляду справи №903/830/23 у складі: головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Бучинська Г.Б., суддя Василишин А.Р.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.08.2024 р. прийнято апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Волиньобленерго" на рішення Господарського суду Волинської області від 08.11.2023 у справі №903/830/23 до провадження колегією суддів Північно-західного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Бучинська Г.Б., суддя Василишин А.Р..

В судовому засіданні 15.08.2024 представник скаржника підтримав доводи апеляційної скарги, просить її задоволити, скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення у справі, яким відмовити у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача 11 575 477 грн. 01 коп. пені, 760 023 грн. 42 коп. процентів річних, 1 110 363 грн. 44 коп. збитків.

Представник позивача заперечив проти доводів апеляційної скарги, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

1.Зміст рішення суду першої інстанції.

За результатом розгляду спору суд першої інстанції закрив провадження у справі в частині стягнення з відповідача 68 058 636,99 грн., оскільки відповідач оплатив заборгованість за надані послуги. Також, суд першої інстанції вказав, що позивач не довів, що відповідач відмовився від виконання зобов`язання з оплати наданих йому послуг. За таких обставин відсутні правові підстави для стягнення з відповідача штрафу у розмірі 2 041 759,10 грн. за відмову від виконання зобов`язання. Враховуючи приписи ст.ст.216, 230, 231 Господарського кодексу України, ст.ст.549, 611, 612 Цивільного кодексу України, з огляду на умову п. 6.1. договору №0509-03041 від 27.06.2019, укладеного між сторонами у справі, суд першої інстанції стягнув з відповідача на користь позивача 11 575 477,01 грн. пені. Оскільки відповідач не оплатив вартості послуг, наданих позивачем, у строк, узгоджений договором, задовольнив вимогу позивача про стягнення з відповідача 3% річних у сумі 760023,42 грн., інфляційні втрати у сумі 1110363,44 грн. (розрахунок а.с.11-13).

2.Узагальнені доводи апеляційної скарги та заперечення інших учасників справи

В апеляційній скарзі Приватне акціонерне товариство "Волиньобленерго" стверджує, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим з огляду на не з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи, а також на неправильне застосуванням судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт акцентує увагу на тому, що Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП), прийнято постанову «Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану»» від 25.02.2022 № 332.

26.04.2022 дану постанову НКРЕКП доповнено пунктом 16, згідно з яким на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування надати такі настанови - зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії.

Отже, нарахування та стягнення штрафних санкцій зупинене на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування.

НКРЕКП (Регулятор) прийняв постанову № 332 від 25.02.2022 (у редакції від 26.04.2022) в межах своїх повноважень. Тому має застосовуватись, у тому числі, підпункт 16 пункту 1, відповідно до якого зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії.

Настанова зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії, є не диспозитивною порадою, а імперативною вказівкою.

Також відповідач звертає увагу апеляційного суду й на те, що положення постанови НКРЕКП №332 від 25.02.2022 (зі змінами) тимчасово зупиняють нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії (подібна позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.08.2022 у справі №912/1941/21).

Вищенаведеним у сукупності спростовують висновок суду першої інстанції, викладений в оскаржуваному рішенні, щодо необов`язковості постанови НКРЕКП №332 від 25.02.2022 (зі змінами) як підзаконного нормативно-правового акта у договірних правовідносинах сторін цього спору.

Отже, на переконання відповідача, з огляду на наведені вище обставини та норми законодавства суд стягнув з відповідача пеню за період з грудня 2022 по травень 2023 незаконно, грубо порушивши наведені вище норми матеріального та процесуального права, а відтак вимоги позивача про стягнення з відповідача пені, нарахованої в розмірі 11 575 477, 01 грн., та штрафу в розмірі 2 041 759, 10 грн., є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Також, на переконання скаржника, суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального права, не застосувавши до спірних відносин пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, яким скасовано цивільну відповідальність щодо сплати неустойки (пені, штрафу), інфляційних втрат, 3 % річних за прострочення грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), на період дії воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.

Відтак, зважаючи на очевидну неспівмірність заявлених до стягнення сум санкцій у вигляді пені, штрафу, процентів річних і інфляційних втрат, відповідач вважає, що не є справедливим, коли наслідки невиконання боржником зобов`язання вочевидь більш вигідні для кредитора, ніж належне виконання такого зобов`язання.

З огляду на викладені обставини при вирішенні питання щодо зменшення розміру штрафних санкцій відповідач просить суд апеляційної інстанції задля дотримання принципу збалансованості інтересів сторін врахувати те, що відповідач є оператором системи розподілу електричної енергії на території Волинської області, при цьому чинні тарифи на послуги з розподілу електричної енергії ПрАТ «Волиньобленерго» із застосуванням стимулюючого регулювання, встановлені НКРЕКП, не передбачають витрат на сплату штрафних санкцій за порушення термінів оплати послуг з диспетчерського управління.

Заперечуючи доводи апеляційної скарги позивач у відзиві вказує на те, що зазначені в підпункті 16 пункту 1 Постанови №332 приписи є настановами, тобто рекомендаціями/порадами, які не мають обов`язкового характеру, не містять умов чи застережень про звільнення учасників ринку електричної енергії, в тому числі Відповідача, від сплати пені за порушення умов договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління. Крім цього, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Постановою № 332 не припинила дію умов укладеного між сторонами договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, зокрема в частині нарахування штрафних санкцій за порушення виконання грошового зобов`язання, а рекомендувала учасникам ринку електричної енергії зупинити нарахування та стягнення таких штрафних санкцій на відповідний період.

На підставі зазначеного вбачається, що позивачем правомірно нараховано відповідачу пеню та відсутні підстави для звільнення відповідача від відповідальності за неналежне виконання умов договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, укладеного між НЕК «Укренерго» та ПрАТ «Волиньобленерго».

Відтак, ПрАТ «Волиньобленерго» в апеляційній скарзі дійшов до помилкових висновків щодо обов`язковості застосування до спірних правовідносин положень Постанови № 332, відповідно апеляційна скарга є безпідставною та необґрунтованою.

ПрАТ «Волиньобленерго» в апеляційній скарзі дійшло до безпідставних та необґрунтованих висновків стосовно того, що начебто укладений між Позивачем та Відповідачем договір про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління має ознаки договору продажу товару в кредит та до спірних взаємовідносин начебто необхідно застосовувати п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України.

Із предмету та умов укладеного між позивачем та відповідачем Договору вбачається, що останньому притаманні умови договору поставки (стаття 714 ЦК України, стаття 265 ГК України).

Відповідач дійшов до безпідставних висновків, що начебто укладеному між сторонами Договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління №0509-03041 притаманні істотні умови договору продажу товару в кредит, який є різновидом договору купівлі-продажу.

Також, не підлягає застосуванню до спірних взаємовідносин п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України.

Однією із умов застосування положень даного пункту Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України є надання кредиту банком або іншим кредитодавцем

НЕК «Укренерго» не надає фінансових послуг та не має банківської ліценції, відповідно Позивач не являється ні фінансовою установою, ні банком.

Відповідно позивач не має будь-яких повноважень на укладення кредитного договору. Відтак, положення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України не розповсюджуються на договір про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління №0509-03041, укладений між позивачем та відповідачем.

Отже, як невиконання або неналежне виконання користувачем зобов`язання з оплати планового обсягу на умовах попередньої оплати, так і зобов`язання з оплати фактичного обсягу послуг, отриманих за розрахунковий місяць, є порушенням виконання грошового зобов`язання і передбачає застосування правових наслідків порушення зобов`язання та настання відповідальності за порушення грошового зобов`язання, зокрема, згідно з приписами статей 611, 625 Цивільного кодексу України.

На підставі зазначеного вбачається, що Господарським судом Волинської області винесено рішення від 08.11.2023 у справі №903/830/23 у відповідності до норм матеріального та процесуального права та відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги ПрАТ «Волиньобленерго».

3.Обставини справи, встановлені апеляційним судом.

27.06.2019 між НЕК Укренерго та Приватним акціонерним товариством Волиньобленерго (надалі - ПрАТ Волиньобленерго, відповідач) було укладено договір про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління №0509-03041 (надалі - договір).

Умови договору викладені в новій редакції додатковими угодами від 29.07.2019, від 30.12.2021 та від 03.01.2023.

Відповідно до п.п.1.1., 1.2. договору ОСП (оператор системи передачі, позивач) зобов`язується надавати послугу з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, а саме: управління режимами роботи ОЕС України з виробництва, передачі, забезпечення планових перетоків електричної енергії по міждержавних лініях зв`язку ОЕС України з енергосистемами суміжних країн, розподілу та споживання електричної енергії для забезпечення здатності енергосистеми задовольняти сумарний попит на електричну енергію та потужність у кожний момент часу з дотриманням вимог енергетичної, техногенної та екологічної безпеки (надалі - послуга), а користувач (відповідач) зобов`язується здійснювати оплату за надану послугу відповідно до умов цього договору.

Відповідно до п.п. 2.2. чинної редакції договору, оплата послуг здійснюється за тарифом, який встановлюється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (регулятором), відповідно до затвердженої нею методики та оприлюднюється ОСП на своєму офіційному веб-сайті https://ua.energy/. Тариф застосовується з дня набрання чинності постановою, якою встановлено тариф, якщо більш пізній строк не визначено такою постановою.

За змістом п. 2.3. договору обсяг наданої послуги визначається відповідно до розділу XI Кодексу системи передачі.

Пунктом 2.4. чинного договору передбачено, що вартість послуги за розрахунковий період визначається як добуток обсягу наданої послуги на значення тарифу, що діє у визначений розрахунковий період. На вартість послуги нараховується податок на додану вартість відповідно до законодавства України.

Відповідно до п. 2.5. договору розрахунок за надану послугу здійснюється на умовах часткової попередньої оплати вартості послуги за поточний розрахунковий період згідно із нижчезазначеною системою платежів і розрахунків:

до 10 числа розрахункового місяця - 35 % вартості послуги;

до 20 числа розрахункового місяця - 35 % вартості послуги;

до останнього банківського дня календарного місяця - 30 % вартості послуги.

Згідно з п.2.6. договору плановий обсяг послуги на розрахунковий період визначається на основі наданих користувачем повідомлень щодо планового обсягу послуги на розрахунковий період.

Згідно з п.2.7. договору користувач здійснює розрахунок з ОСП за послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління до 15 числа місяця наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів надання послуги, наданих виконавцем, або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою Системи управління ринком (надалі - СУР), або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу (надалі - сервіс) (автоматизована система, яка забезпечує функціонування електронного документообігу), з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису особи, уповноваженої на підписання документів в електронному вигляді.

Вартість наданої послуги за розрахунковий період визначається до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі даних, що надаються адміністратором комерційного обліку (надалі - АКО), акти приймання-передачі послуги направляються користувачам до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно).

Коригування обсягів та вартості наданої послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за уточненими даними комерційного обліку, що надаються АКО протягом 10 календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в СУР, що здійснюється на вимогу та в терміни, передбачені Правилами ринку.

Оплату вартості послуги, після коригування обсягів, користувач здійснює до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано акт коригування до акта надання послуги (включно).

Акти надання послуги та акти коригування до актів надання послуги у відповідному розрахунковому періоді виконавець направляє користувачу в електронній формі з використанням електронного підпису (із застосуванням сервісу) або надає користувачу два примірники в паперовому вигляді, підписані власноручним підписом зі своєї сторони.

Згідно з п. 3.3.2. договору виконавець має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за надану послугу.

Відповідне право кореспондується із установленим в п. 3.2.1. договору обов`язком користувача своєчасно та в повному обсязі здійснювати розрахунки за договором.

Пунктом 6.10. договору передбачено, що за необґрунтовану відмову від виконання своїх зобов`язань винна сторона сплачує іншій стороні штраф у розмірі 3 % від вартості послуг розрахункового періоду, у якому зафіксовано невиконання такого зобов`язання. Сплата штрафних санкцій за відмову від виконання своїх зобов`язань не звільняє сторони від виконання зобов`язання в натурі, крім випадку, коли управнена сторона відмовилася від прийняття виконання зобов`язання.

Пунктом 10.1. договору передбачено, що планові обсяги послуги користувач зобов`язаний подавати виконавцю до десятої доби місяця, що передує розрахунковому місяцю.

Згідно з п.10.6. договору (у редакції додаткової угоди від 30.12.2021 та аналогічній редакції додаткової угоди від 06.01.2023) будь-які документи; що створюються/укладаються сторонами під час виконання договору (у тому числі акт надання послуги або акт коригування до акта наданої послуги), можуть бути підписані сторонами як у паперовій формі шляхом проставлення власноручного підпису уповноваженої особи на час тимчасового нефункціонування сервісу, про що виконавець зобов`язаний повідомити на своєму вебсайті, так і в електронній формі з використанням електронного підпису (за винятком випадків, коли використання електронного підпису прямо заборонено Законом) за допомогою сервісу, який забезпечує юридично значимий електронний документообіг між сторонами та знаходиться в мережі Інтернет за посиланням: https://online.ua.energy/. Один документ повинен бути підписаний обома сторонами в один і той самий спосіб (залежно від форми документа).

Відповідно до п.10.7. договору (в редакції додаткової угоди від 30.12.2021 та аналогічній редакції додаткової угоди від 06.01.2023), рахунки, акти надання послуги, акти коригування до актів надання послуги, акти звірки розрахунків та повідомлення вважаються отриманими стороною:

- у день їх доставки кур`єром, що підтверджується квитанцією про вручення одержувачу, що підписується його уповноваженим представником;

- у день особистого вручення, що підтверджується підписом уповноваженого представника одержувача та/або реєстрацією вхідної кореспонденції.

Електронний документ, який направляється стороною на виконання договору через сервіс, вважається одержаним іншою стороною з часу набуття документом статусу Доставлено у сервісі.

Сторони визнають, що електронний документ, сформований, підписаний та переданий за допомогою сервісу, є оригіналом та має повну юридичну силу, породжує права та обов`язки для сторін, та визнається рівнозначним документом ідентичним документу, який міг би бути створений однією зі сторін на паперовому носії та скріплений власноручними підписами уповноважених осіб.

На виконання умов договору впродовж грудня 2022 - травня 2023 року позивач надав, а відповідач отримав послугу на загальну суму 79 607 881,27 грн.

Проте, станом на час звернення позивача з позовом до суду (03.08.2023) відповідач не виконав зобов`язання і не оплатив вартості наданих йому послуг за спірний період, заборгованість становила 68 058 636,99 грн. Крім того, Приватне акціонерне товариство Національна енергетична компанія Укренерго нарахувало для Приватного акціонерного товариства "Волиньобленерго" 1110363,44 грн. збитків, завданих інфляцією, 760023,42 грн. процентів річних, 11575477,01 грн. пені, 2041759,10 грн. штрафу.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 08.11.2023 р. у справі №903/830/23 позов задоволено частково. Закрито провадження у справі в частині стягнення з відповідача 68 058 636 грн. 99 коп. заборгованості. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Волиньобленерго" (вул.Єршова, 4, м.Луцьк, Волинська область, 43023, ) на користь Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго (вул. Симона Петлюри, 25, м. Київ, 01032, ) 11 575 477 грн. 01 коп. пені, - 760 023 грн. 42 коп. процентів річних, - 1 110 363 грн. 44 коп. збитків, завданих інфляцією, - 151 186 грн. 10 коп. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору. У задоволенні позову про стягнення 2 041 759 грн. 10 коп. штрафу відмовлено.

4.Правові норми, які застосовуються апеляційним судом до спірних правовідносин.

Згідно із ст.173 ГК України та ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 193 ГК України та статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобов`язання. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст.216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно із статтями 230, 231 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, яку відповідач зобов`язаний сплатити за невиконання чи неналежне виконання господарського зобов`язання. Якщо розмір штрафних санкцій не визначено, санкції застосовуються у розмірі, передбаченому договором.

Відповідно до ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

5. Правова позиція апеляційного суду стосовно обставин справи і доводів апеляційної скарги.

Перевіривши додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга відповідача частково обґрунтована та підлягає до часткового задоволення, з огляду на наступне.

Предметом даного спору є стягнення боргу, пені, штрафу, інфляційних втрат і річних за договором надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління.

Станом на час звернення позивача з позовом до суду (03.08.2023) відповідач не виконав зобов`язання і не оплатив вартості наданих йому послуг за спірний період, заборгованість становила 68 058 636,99 грн.

Однак, у процесі судового розгляду відповідач перерахував позивачу суму заборгованості у розмірі 68 058 636,99 грн., що підтверджується копію платіжної інструкції №7774 від 29.09.2023 на суму 12 485 515,10 грн., копію платіжної інструкції №1908 від 30.10.2023 на суму 55 573 121,89 грн.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо, зокрема, відсутній предмет спору.

З огляду на те, що відповідач оплатив заборгованість за надані послуги на загальну суму 68 058 636,99 грн., суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що провадження у справі в частині стягнення з відповідача 68 058 636,99 грн. на підставі п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України слід закрити у зв`язку із відсутністю предмету спору.

Щодо вимоги про стягнення 2 041 759,10 грн. штрафу колегія суддів зазначає наступне.

Особливості господарсько-правової відповідальності визначені у Господарському кодексі України. За змістом частини 1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Правовою підставою для застосування до сторони господарського зобов`язання штрафу є порушення стороною правил здійснення господарської діяльності, невиконання чи неналежне виконання господарського зобов`язання (ст. 230 ГК України).

Велика Палата Верховного Суду у справі №904/4156/18 зазначила, що за змістом наведених положень ГК України господарське правопорушення може полягати як у порушенні нормативно встановлених правил здійснення господарської діяльності, так і у порушенні договірних зобов`язань. Господарсько-правова відповідальність за порушення договірних зобов`язань також поділяється на встановлену законом і договірну. Необхідною умовою для застосування такої відповідальності є визначення у законі чи у договорі управненої та зобов`язаної сторони, виду правопорушення, за вчинення якого застосовується відповідальність, штрафних санкцій і конкретного їх розміру.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, який надав тлумачення пункту 6.11. договору, що зміст цього пункту договору не передбачає відповідальності користувача послуг у формі штрафу саме за несвоєчасну оплату послуг за договором.

Оскільки застосування штрафу пов`язується умовами договору саме з необґрунтованою відмовою від виконання зобов`язань, доведення наявності таких обставин є обов`язком позивача. Натомість матеріали справи не містять доказів відмови відповідача від виконання зобов`язань за договором.

Підтвердженням тієї обставини, що відповідач не відмовлявся від здійснення оплати отриманих ним послуг є також сплата відповідачем основного боргу під час судового розгляду.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у даному випадку відсутні правові підстави для стягнення з відповідача штрафу у розмірі 20 417 59,10 грн. за відмову від виконання зобов`язання.

Скаржник в апеляційній скарзі заперечує проти стягнення з нього 11 575 477 грн. 01 коп. пені, 760 023 грн. 42 коп. процентів річних, 1 110 363 грн. 44 коп. збитків, завданих інфляцією.

Щодо підстав для нарахування та стягнення інфляційних втрат та річних, колегія суддів зазначає наступне.

Право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних передбачено ст.625 ЦК України і є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат та 3% річних на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах №703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц, постанови Верховного Суду від 04.10.2019 у справі №915/880/18, від 26.09.19 у справі №912/48/19, від 18.09.2019 у справі №908/1379/17 тощо).

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції та 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу (постанова Верховного Суду від 05.07.2019 у справі № 905/600/18).

Враховуючи, що обґрунтованою сумою основного боргу на дату звернення до суду першої інстанції була 68 058 636,99 грн судовою колегією перевірено розрахунок інфляційних втрат та 3% річних, в межах визначеного позивачем періоду нарахування та встановлено, що до стягнення підлягає проценти річних у сумі 760 023,42 грн. та інфляційних втрат у сумі 1 110 363,44 грн..

Щодо заявленої до стягнення суми пені, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

З матеріалів справи вбачається, що здійснивши перевірку нарахованої пені, керуючись приписами статей 216, 230, 231 ГК України, статей 549, 611, 612 ЦК України та з огляду на умову п.6.1. Договору суд першої інстанції дійшов висновку, що заявлені до стягнення 11 575 477,01 грн пені обчислено арифметично вірно та обґрунтовано.

Крім того, посилаючись на ухвалу Касаційного господарського суду від 09.08.2023 у справі №911/1359/22 місцевий суд дійшов висновку, що пп.16 п.1 постанови НКРЕКП №332 свідчить про те, що рекомендації (настанови) надано лише учасникам ринку електричної енергії щодо зупинення нарахування та стягнення штрафних санкцій, що не є тотожним забороні учасникам ринку електричної енергії звертатися до суду з відповідним позовом. А оскільки суд не входить до сфери урядування НКРЕКП тому зобов`язаний розглянути спір по суті вимог та застосувати норми договору та закону, які регулюють спірні правовідносини.

З таким висновком не погоджується суд апеляційної інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Матеріалами справи підтверджується, що на дату звернення до суду з позовом, відповідач порушив зобов`язання за Договором в частині своєчасної оплати 68 058 636,99 грн за надані послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління.

Відповідно до статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

В силу ст.216, ч.1 ст.218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин право-порушення у сфері господарювання; одним з видів господарських санкцій згідно ч.2 ст.217 ГК України, є штрафні санкції.

Як визначено ч.1 ст.230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Укладеним сторонами договором передбачена відповідальність за порушення виконання грошового зобов`язання за договором у вигляді пені.

Так, згідно п.6.1. Договору, за внесення платежів, передбачених главою 2 цього Договору, з порушенням термінів користувач сплачує виконавцеві пеню в розмірі 0,1% від суми боргу за кожен день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України. Оплата пені здійснюється за окремим рахунком.

У зв`язку із порушенням строків оплати за надані послуги позивачем за період з 11.12.2022 по 10.07.2023 р. нараховано та заявлено до стягнення 11 575 477,01 грн пені.

Поруч з цим, судом першої інстанції не було враховано постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №332 від 25.02.2022 "Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану, якою надано настанови учасникам ринку електричної енергії, які є обов`язковими для застосування.

Так, пунктом 5 вказаної постанови (доповненим згідно постанови НКРЕКП від 27.02.2022 №333) рекомендовано учасникам ринку електричної енергії на період дії особливого періоду зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України Про ринок електричної енергії.

Підпунктом 16 пункту 1 постанови №332 (доповненим згідно постанови №413 від 26.04.2022) зупинено нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України Про ринок електричної енергії між учасниками ринку електричної енергії на період воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування.

Відповідна постанова у вказаній частині не визнана недійсною в установленому порядку.

При цьому, повноваження НКРЕКП визначені Законом України Про Національну комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, п.1 ч.2 ст.17 якого установлено, що регулятор має право приймати рішення з питань, що належать до його компетенції, які є обов`язковими до виконання.

Як визначено п.1 ч.1 ст.2 вказаного Закону, регулятор, яким є НКРЕКП, здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг, зокрема у сфері енергетики: діяльності з виробництва, передачі, розподілу, постачання електричної енергії, зберігання енергії; діяльності з організації купівлі-продажу електричної енергії на ринку на добу наперед та внутрішньодобовому ринку, забезпечення купівлі електричної енергії за зеленим тарифом, трейдерської діяльності тощо.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону, регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України.

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 6 Закону України Про ринок електричної енергії до повноважень Регулятора на ринку електричної енергії належать, зокрема, затвердження правил ринку, правил ринку на добу наперед та внутрішньодобового ринку, кодексу системи передачі, кодексу систем розподілу, кодексу комерційного обліку, правил роздрібного ринку, порядку розподілу пропускної спроможності міждержавних перетинів, який включає в тому числі положення щодо особливостей розподілу пропускної спроможності міждержавних перетинів з третіми державами, інших нормативно-правових актів та нормативних документів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Згідно пункту 4 частини четвертої статті 6 Закону України Про ринок електричної енергії Регулятор має право приймати рішення, що є обов`язковими до виконання учасниками ринку.

Крім того, згідно статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, отже, норми вказаної постанови, з урахуванням формулювання пункту про розповсюдження його дії на увесь період воєнного стану, поширюють свою дію на спірні правовідносини сторін.

Частиною 4 ст.236 ГПК України, яка кореспондується з положеннями ч.6 ст.13 Закону України Про судоустрій і статус суддів, встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, досліджуючи можливість застосування положень постанови НКРЕКП №332 від 25.02. 2022 до вимог позивача про стягнення пені, колегія суддів звертається до правового висновку Верховного Суду, викладеного в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.04.2024 у справі №911/1359/22.

Зокрема, Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 19.04.2024 р. у справі № 911/1359/22 виснувала, що рішення Регулятора щодо порядку застосування норм про відповідальність учасників на ринку електроенергії не суперечать нормам Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України про відповідальність у договірних відносинах з огляду на те, що Регулятор в силу Закону наділений повноваженнями унормовувати договірні відносини суб`єктів господарювання, що проводять свою діяльність у сфері енергетики, у тому числі в частині відповідальності за невиконання (неналежне виконання) договірних зобов`язань на ринку електричної енергії.

Такі рішення Регулятора не скасовують встановлену нормами Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України відповідальність за порушення договірних зобов`язань для учасників ринку електроенергії. Натомість Регулятор, який наділений повноваженнями нормативного регулювання договірних відносин на ринку електроенергії, з метою забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії, під час особливого періоду, в межах наданих йому Законом повноважень, тимчасово зупинив нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України Про ринок електричної енергії, між учасниками ринку електричної енергії.

Об`єднана палата звернула увагу, що норми постанови №332 від 25.02.2022 (у редакції від 27.02.2022 №333, у редакції від 26.04.2022 ) прийняті Регулятором в межах своїх повноважень.

Таким чином, хоча постанова НКРЕКП №332 від 25.02.2022 має нижчу юридичну силу порівняно з Цивільним кодексом України та Господарським кодексом України, втім її норми є обов`язковими до виконання всіма учасниками ринку та мають застосовуватись останніми у своїй господарській діяльності на ринку електроенергії, зокрема, які уклали між собою двосторонні договори відповідно до статті 66 Закону України Про ринок електричної енергії, що також обумовлено положеннями статті 179 Господарського кодексу України, яка встановлює нормативне обмеження вільного розсуду сторін господарського договору при визначенні його умов у разі укладання типового договору.

Об`єднана палата також виходить з того, що Регулятор визначив модель поведінки як зупинення нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України Про ринок електричної енергії між учасниками ринку електричної енергії, та вказав чітко визначений період, а саме на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування, а не скасував нарахування та стягнення штрафних санкцій або увільнив від їх нарахування або стягнення.

Враховуючи вищевказані помилкові висновки місцевого господарського суду, правову позицію Верховного Суду та виходячи з того, що договірні відносини сторін підпадають під дію постанови НКРЕКП №332 від 25.02.2022, норми якої є обов`язковими до виконання всіма учасниками ринку, колегія суддів дійшла висновку про безпідставність нарахування 11 575 477,01 грн пені, що зумовлює відмову в задоволенні цієї вимоги позивача та скасування рішення місцевого господарського суду в цій частині.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що апеляційним судом встановлені наявні підстави для часткового задоволення апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Волиньобленерго", що зумовлює скасування рішення Господарського суду Волинської області від 08.11.2023 з підстав ст.277 ГПК.

6. Висновки за результатами апеляційного розгляду.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що в апеляційній скарзі Приватного акціонерного товариства "Волиньобленерго" наведено достатні та переконливі доводи, на підставі яких колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду Волинської області від 08.11.2023 у справі №903/830/23 не відповідає вимогам щодо повного та достовірного встановлення обставин, які підлягали встановленню господарським судом.

За таких обставин, враховуючи положення статті 275 та статті 277 ГПК України апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Волиньобленерго" на рішення Господарського суду Волинської області від 08.11.2023 у справі №903/830/23 слід задовольнити частково та скасувати рішення Господарського суду Волинської області від 08.11.2023 у справі №903/830/23 в частині стягнення 11 575 477,01 грн пені та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у цій частині.

Здійснити розподіл судових витрат у відповідності до ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Волиньобленерго" на рішення Господарського суду Волинської області від 08.11.2023 у справі №903/830/23- задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Волинської області від 08.11.2023 у справі №903/830/23 скасувати в частині стягнення 11 575 477,01 грн пені та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у цій частині.

Резолютивну частину рішення Господарського суду Волинської області від 08.11.2023 у справі №903/830/23 викласти в такій редакції:

"1. Провадження у справі в частині стягнення з відповідача 68 058 636 грн. 99 коп. заборгованості закрити.

2. Позов задовольнити частково.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Волиньобленерго" (вул. Яремчука Назарія, 4, м. Луцьк, Волинська область, 43023, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (вул.Симона Петлюри, 25, м. Київ, 01032, )

- 760 023 грн. 42 коп. процентів річних,

- 1 110 363 грн. 44 коп. збитків, завданих інфляцією,

- 28 055,80 витрат, пов`язаних з оплатою судового збору за подання позовної заяви.

4. У задоволенні позову про стягнення 11 575 477,01 грн пені та 2 041 759 грн. 10 коп. штрафу відмовити."

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (вул. Симона Петлюри, 25, м. Київ, 01032, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Волиньобленерго" (вул. Яремчука Назарія, 4, м. Луцьк, Волинська область, 43023, ) 208 358,59 витрат пов`язаних з оплатою судового збору за подання апеляційної скарги.

Господарському суду Волинської області видати накази.

Постанова суду апеляційної інстанції в порядку ст.284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк та в порядку встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №903/830/23 повернути Господарському суду Волинської області.

Повний текст постанови складений "23" серпня 2024 р.

Головуючий суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Василишин А.Р.

Суддя Бучинська Г.Б.