ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.08.2024р. Справа №905/894/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги», м.Дніпро

до відповідача Комунального закладу «Маріупольська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів №40 імені Миська Євгена Михайловича Маріупольської міської ради Донецької області», м.Маріуполь

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Комунального закладу департаменту освіти міської ради «Централізована бухгалтерія департаменту освіти», м.Маріуполь

про стягнення заборгованості в сумі 26288,28 грн., з яких: основна заборгованість в сумі 19053,91 грн., 3% річних в сумі 1302,33 грн. та інфляційне збільшення в сумі 5932,04 грн.

Суддя Левшина Г.В.

ВСТАНОВИВ:

без виклику сторін

1. Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги», м.Дніпро, позивач, звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Комунального закладу «Маріупольська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів №40 імені Миська Євгена Михайловича Маріупольської міської ради Донецької області», м.Маріуполь, про стягнення заборгованості в сумі 26288,28 грн., з яких: основна заборгованість в сумі 19053,91 грн., 3% річних в сумі 1302,33 грн. та інфляційне збільшення в сумі 5932,04 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору про постачання електричної енергії споживачу №3180 від 11.02.2021р.

2. Щодо порядку господарського судочинства під час розгляду справи судом:

Ухвалою суду від 24.06.2024р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/894/24; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Комунальний заклад департаменту освіти міської ради «Централізована бухгалтерія департаменту освіти» (, вул. Казанцева, 27-а, м.Маріуполь, Донецька область, 87515); встановлено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив; попереджено відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи; встановлено строк для подання позивачем відповіді на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позов; запропоновано Комунальному закладу департаменту освіти міської ради "Централізована бухгалтерія департаменту освіти" протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали надати письмові пояснення щодо позовних вимог.

Станом на дату винесення цього рішення відповідач правом на подання відзиву не скористався, будь-яких заяв та/або клопотань до суду не надав.

Одночасно, за висновками суду, Комунальний заклад «Маріупольська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів №40 імені Миська Євгена Михайловича Маріупольської міської ради Донецької області» було належним чином повідомлено про розгляд справи, враховуючи наступні обставини.

Відповідно до ч.5 ст.176 Господарського процесуального кодексу України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Частиною 11 ст.242 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

За допомогою підсистеми Автоматизованої системи "Діловодства спеціалізованого суду", судом встановлено, що у Комунального закладу «Маріупольська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів №40 імені Миська Євгена Михайловича Маріупольської міської ради Донецької області» не зареєстрований електронний кабінет в підсистемі ЄСІТС.

Адреса реєстрації відповідача на даний час: 87502, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Володимирська, буд. 27.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022р., вбачається, що вся територія Маріупольського району Донецької області тимчасово окупована з 05.03.2022р. та станом на теперішній час окупація не завершена.

Факт тимчасової окупації м.Маріуполь визнається судом загальновідомим, тому згідно приписів ст. 75 Господарського процесуального кодексу України не потребує доведення.

Згідно даних офіційного сайту ДП «Укрпошта» поштові відділення, які знаходяться на території м.Маріуполь тимчасово не обслуговуються, як наслідок, направлення поштової кореспонденції є неможливим.

Одночасно, ухвалу суду про відкриття провадження у справі було надіслано відповідачу на електронну пошту , яку зазначено позивачем та посилання на яку міститься в заяві-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу. Згідно довідки про доставку електронного листа зазначену ухвалу було отримано відповідачем 24.06.2024р.

Також, господарським судом Донецької області відповідно до ч.2 ст.12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» також вчинялися дії з повідомлення відповідача та третьої особи про винесену судом ухвалу про відкриття провадження у справі шляхом розміщення відповідної інформації на офіційному веб-сайті судової влади України.

Таким чином, враховуючи вжиті судом заходи щодо повідомлення відповідача та третьої особи з наявним судовим провадженням, суд виходить з принципу "презумпції обізнаності" останніх з наявним провадженням та згідно із ст.165 Господарського процесуального кодексу України вважає за можливе розглянути справу по суті заявлених вимог.

3. Встановлені судом обставини справи:

Закон України "Про ринок електричної енергії" визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Згідно із частиною 1 статті 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.

Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 14.06.2018р. №429 ТОВ "Донецькі енергетичні послуги" видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу.

Відповідно до п.1.2.8 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018р. №312 "Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії" (далі - Правила РРЕЕ) постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який є публічним договором приєднання та зміст якого визначається постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил), та укладається в установленому цими Правилами порядку. Постачальник універсальної послуги не може відмовити побутовому споживачу, малому непобутовому споживачу або іншому споживачу, який відповідно до законодавства має право на отримання універсальних послуг, електроустановки якого розташовані на території діяльності постачальника універсальної послуги, в укладенні такого договору за умови наявності у споживача чинного договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії.

Згідно п.3.1.7 Правил РРЕЕ договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником. У разі офіційного оприлюднення комерційної пропозиції електропостачальник не має права відмовити споживачу у приєднанні до договору на умовах цієї комерційної пропозиції, якщо технічні засоби вимірювання та обліку електричної енергії забезпечують виконання сторонами умов комерційної пропозиції. На вимогу споживача електропостачальник має надати письмовий примірник договору, підписаний з його боку. Якщо сторони досягли згоди щодо укладення договору на інших умовах, відмінних від тих, які містяться у комерційних пропозиціях, розміщених на офіційному сайті електропостачальника, договір укладається у паперовій формі. При цьому сторони можуть за взаємною згодою оформлювати додатки до договору, в яких узгоджуються організаційні особливості постачання електричної енергії. Такі додатки оформлюються у паперовій формі та підписуються обома сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.02.2021р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» (далі - позивач, постачальник) та Комунальним закладом «Маріупольська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів №40 імені Миська Євгена Михайловича Маріупольської міської ради Донецької області» (далі - відповідач, споживач), Комунальним закладом департаменту освіти міської ради «Централізована бухгалтерія департаменту освіти» (далі - третя особа, платник) укладено договір №3180 про постачання електричної енергії споживачу (далі - договір) на умовах комерційної пропозиції «Бюджет 2021» постачальника електричної енергії ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» (додаток №2 до договору).

Згідно з умовами п.1.1 договору, цей договір про постачання електричної енергії споживачу є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання споживача до цього договору, згідно із заявою-приєднанням, яка є додатком до цього договору.

За умовами п.2.1 договору постачальник продає електричну енергію CPV за ДК 021:2015 код 09310000-5 Електрична енергія споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Загальний обсяг постачання 63556 кВт*год.

У відповідності до п.3.1 договору, датою початку постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднанні, яка є додатком до цього договору, якщо інша дата не визначена комерційною пропозицією, але в будь-якому випадку не раніше строку початку дії цього договору.

Пунктом 5.1 договору сторони погодили спосіб визначення ціни за електричну енергію визначається в комерційній пропозиції постачальника. Споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за ціною, що на дату підписання цього договору становить 3,40 грн/кВт*год з ПДВ.

Загальна вартість договору становить 216090,40 грн. з урахуванням ПДВ, в т.ч. ПДВ 36015,07 грн., у тому числі:

- кошти місцевого бюджету: 35890,40 грн. з урахуванням ПДВ, в т.ч. ПДВ 5981,73 грн.;

- кошти відшкодування орендарів: 180200,00 грн., в т.ч. ПДВ 30033,33 грн.

Ціна електричної енергії має зазначатися постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим договором. У випадках застосування до споживача погодинних (диференційованих) цін на електричну енергію суми, вказані в рахунках, можуть відображати середню ціну, обчислену на базі різних погодинних (диференційованих) цін (п.5.4 договору).

Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (п.5.5 договору).

За умовами п.5.6 договору розрахунки споживача за цим договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника. При цьому, споживач не обмежується у праві здійснювати оплату за цим договором через банківську платіжну систему, онлайн переказ, поштовий переказ, внесення готівки через касу постачальника та в інший незаборонений законодавством спосіб. Оплата вартості електричної енергії за цим договором здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за куповану електричну енергію відповідно до умов цього договору. Поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника зазначається у платіжних документах постачальника, у тому числі у разі його зміни.

У відповідності до п.5.7 договору оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 робочих днів з моменту отримання його споживачем, або протягом 5 робочих днів від дати, зазначеної у комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого споживачем. Всі платіжні документи, що виставляються постачальником споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені сторонами цього договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних вебсайтів для отримання інформації про подання звернень, скарг та претензій щодо якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки.

Згідно з п.6.2 договору споживач зобов`язується, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього договору; мати діючий договір споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з оператором системи, на території здійснення ліцензованої діяльності якого приєднана до електричних мереж електроустановка споживача.

Постачальник має право отримувати від споживача оплату за поставлену електричну енергію (п.7.1 договору).

За умовами п.9.1 договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством.

Договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набуває чинності з дати подання споживачем заяви-приєднання, якщо інше не встановлено комерційною пропозицією. Умови цього договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної споживачем у заяві-приєднанні та сплати рахунку (квитанції) постачальника. Цей договір в частині виконання зобов`язань споживача щодо оплати діє до повного виконання споживачем таких зобов`язань (п.13.1 договору).

11.02.2021р. споживач приєднався до умов договору про постачання електричної енергії №3180 на підставі поданої заяви-приєднання (додаток до договору) на умовах комерційної пропозиції «Бюджет 2021» (фактична з розподілом).

Адреса об`єкта, ЕІС-код точки комерційного обліку (точки розподілу): м.Маріуполь, вул. Володимирська, 27. ЕІС-код 62Z418; 62Z950; 62Z647.

Оплата електричної енергії здійснюється споживачем в терміни, визначені пунктом 4 даної комерційної пропозиції, у формі оплати за фактично спожиту електричну енергію відповідно до даних комерційного обліку, на підставі самостійно сформованого акту-приймання передачі та погодженого у постачальника. Сторони узгодили, що погоджений у постачальника акт приймання-передачі, з зазначенням обсягу електричної енергії, ціни за одиницю товару та загальної суми до сплати, є належним доказом для підтвердження обсягу фактичного споживання електричної енергії у відповідному періоді (п.4.1 комерційної пропозиції).

Пунктом 5.1 комерційної пропозиції сторони погодили, що споживач здійснює повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії один раз на місяць за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії. Оплата за спожиту електричну енергію має бути здійснена споживачем у строк не більше 10-ти календарних днів після закінчення розрахункового періоду.

Рахунок формується споживачем самостійно в сервісі «Особовий кабінет» з моменту реєстрації споживача в сервісі не пізніше 24 годин після закінчення розрахункового періоду. В інших випадках рахунок формується та надається постачальником споживачу на підставі отриманих від споживача/оператора розподілу/адміністратора комерційного обліку даних. В таких випадках рахунок споживач отримує у відповідному енергоофісі постачальника не пізніше наступного дня після закінчення розрахункового періоду.

У разі неотримання споживачем рахунку в енергоофісі постачальника, або у сервісі «Особистий кабінет» в зазначені строки, постачальник направляє рахунок на ел. адресу споживача, зазначену в заяві-приєднання або розміщену на офіційному веб-сайті споживача (в такому випадку датою отримання рахунку вважається дата направлення постачальником ел. листа). У разі відсутності інформації про ел. адресу споживача, постачальник направляє рахунок споживачу рекомендованим листом, поштою (в такому випадку датою отримання рахунку споживачем вважається дата особистого вручення, що підтверджується підписом споживача та/або реєстрацією вхідної кореспонденції, або третій календарний день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується споживач).

Розрахунок (оплата) за фактично спожиту електричну енергію має здійснюватися споживачем у строк не більше 10 робочих днів після закінчення розрахункового періоду, не залежно від отримання рахунку (п.5.3 комерційної пропозиції).

За змістом п.п.10.1, 10.2 комерційної пропозиції договір набуває чинності з дати його підписання та укладається до 31.12.2021, якщо інший строк не узгоджено сторонами в додаткових угодах або іншій документації, згідно якої споживачем здійснювалась закупівля електричної енергії. Договір в частині взаєморозрахунків діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Відповідно до частини 6 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» дія договору може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі на початок наступного року в обсязі, що не перевищує 20% суми, визначеної у цьому договорі, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку.

Додатковою угодою №3 від 30.12.2021р. до договору про постачання (закупівлю) електричної енергії №3180 від 11.02.2021р. сторони погодили продовжити дію договору на строк до 15 березня 2022р. достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, раніше укладеного договору, а саме на суму 42785,90 грн., у тому числі ПДВ 7130,98 грн.:

- за рахунок місцевого бюджету - 7106,30 грн., у т.ч. ПДВ 1184,38 грн.;

- за рахунок відшкодування орендарів - 35679,60 грн., у т.ч. ПДВ 5946,60 грн.

У зв?язку із зміною з 01.01.2022р. регульованих цін за 1 кВт*год:

- тариф на послуги оператора системи передачі становить - 0,34564 грн/кВт*год (без ПДВ);

- тариф на послуги оператора системи розподілу становить - 1,28628 грн/кВт*год (без ПДВ).

Додаткова угода набирає чинності з дати її підписання, а її дія розповсюджується на розрахункові періоди з 01 січня 2022 року.

На виконання вказаних умов договору позивачем здійснювалось постачання електричної енергії в січні 2022 року на загальну суму 19053,91 грн., на підтвердження чого в додатках до позовної заяви додано акт про прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за січень 2022 року на суму 19053,91 грн. у кількості 3227 кВт*год.

Вказаний акт підписано лише з боку позивача.

Також позивачем додано до матеріалів справи сформований рахунок №3180 за спожиту електричну енергію за січень 2022 року на суму 19053,91 грн. з ПДВ.

На підтвердження направлення цих документів споживачу, позивачем надано роздруківки з електронної пошти представника позивача, за змістом яких останні було направлено на електронну адресу відповідача , вказану в заяві-приєднання.

30.05.2024р. позивач направив на електронну адресу відповідача претензію №24/8748 від 17.10.2023р. з вимогою сплатити грошові кошти за спожиту електричну енергію за січень 2022 року в сумі 19053,91 грн., а також 3% річних та інфляційні втрати, яка була залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Як зазначено позивачем, відповідач в порушення умов договору та комерційної пропозиції до нього своїх зобов`язань по оплаті фактично отриманої та спожитої за заявлений період електричної енергії не виконав, внаслідок чого станом на момент звернення до суду заборгованість відповідача перед позивачем за договором про постачання електричної енергії споживачу №3180 від 02.11.2021р. склала 19053,91 грн.

Несплата відповідачем боргу стала підставою стало підставою для нарахування 3% річних та інфляційних втрат, а також звернення позивача до суду з даним позовом.

4. Оцінка суду і визначені відповідно до встановлених обставин правовідносини:

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст.626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст.6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст.628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як встановлено, надані до справи копії заяви-приєднання до договору про постачання електричної енергії та додатки нього містять підпис представника відповідача у відповідній графі, який засвідчений фірмовою печаткою комунального закладу.

Відповідачем факт підписання та укладання договору на постачання електричної енергії шляхом підписання заяви-приєднання, додатків нього не спростовано, доказів оспорювання, визнання недійсними даних угод до матеріалів справи не надано.

При цьому, у договорі та додаткових угодах до нього, комерційній пропозиції сторонами узгоджено такі істотні умови договору, як його предмет, ціна, строк дії.

Суд встановив, що в даному випадку відносини між сторонами носять договірний характер, укладений між ними договір за своє правовою природою є договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу.

Статтею 275 Господарського кодексу України встановлено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України «Про ринок електричної енергії».

У відповідності до ч.1 ст.174 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Частинами 6, 7 статті 276 Господарського кодексу України встановлено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Електропостачальник зобов`язаний сплачувати своєчасно та в повному обсязі за електричну енергію, куплену на ринку електричної енергії, та послуги, що надаються на ринку електричної енергії (п.7 ч.2ст.57 Закон України «Про ринок електричної енергії»).

На виконання умов договору позивачем складено акт прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) до договору №3180 за січень 2022 року, згідно з яким кількість прийнятої-переданої (спожитої) електроенергії за показниками приладів обліку - 3227 кВт*год на суму 19053,91 грн. з ПДВ.

За змістом пункту 38 частини 1 статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» комерційний облік електричної енергії - сукупність процесів та процедур із забезпечення формування даних щодо обсягів виробленої, відпущеної, переданої, розподіленої, спожитої, імпортованої та експортованої електричної енергії у визначений проміжок часу з метою використання таких даних для здійснення розрахунків між учасниками ринку.

У відповідності до пункту 8 частини 1 статті 46 Закону України «Про ринок електричної енергії» оператор системи розподілу забезпечує комерційний облік відповідно до цього Закону, правил ринку та кодексу комерційного обліку, інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Пунктом 4.3 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018р., встановлено, що дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

Відповідно до п.4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.

До запуску електронної платформи Датахаб адміністратора комерційного обліку функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії, у тому числі адміністрування процедури зміни постачальника електричної енергії у межах території ліцензованої діяльності, виконує відповідний оператор системи розподілу (п.10 Постанови Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії).

Пунктом 8.6.1 Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого Постановою НКРЕКП від 14.03.2018р. за №311, визначено, що зчитування показників з лічильників, встановлених у споживачів, може здійснюватися споживачем, а також оператором системи або ППКО (у ролі ОЗД) відповідно до цього Кодексу та умов договору.

Так, на даний час саме оператори системи розподілу забезпечують комерційний облік електроенергії, тобто визначають обсяги відпущеної електричної енергії за розрахунковий період для кожного споживача.

Таким чином, оператор системи розподілу надає електропостачальнику дані щодо обсягів споживання електричної енергії споживачами, а електропостачальник, у свою чергу, на підставі отриманих від ОСР даних щодо обсягів споживання електричної енергії здійснює нарахування грошових коштів до сплати за спожиту електричну енергію.

На запит позивача, оператор системи розподілу, АТ «ДТЕК Донецькі електромережі», надав інформацію про обсяги спожитої відповідачем у січні 2022 року електричної енергії (3227 кВт*год), які і були відображені Товариством з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» в акті прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за січень 2022 року.

Таким чином, позивачем суду доведено, що на виконання умов договору позивач поставив відповідачу у січні 2022 року електроенергію у кількості 3227 кВт*год, доказів протилежного суду не надано.

З матеріалів справи вбачається, що акт прийняття-передавання за січень 2022 року та рахунок на оплату спожитої електричної енергії направлені на адресу електронної пошти відповідача.

Одночасно, враховуючи приписи п.п.4.1, 5.1 комерційної пропозиції, саме на споживача покладений обов`язок з самостійного формування акту приймання-передачі та погодження його у постачальника, а також обов`язок з самостійного формування рахунку.

Також, за п.5.3 комерційної пропозиції розрахунок (оплата) за фактично спожиту електричну енергію має здійснюватися споживачем у строк не більше 10 робочих днів після закінчення розрахункового періоду, не залежно від отримання рахунку.

Обсяг фактичного споживання відповідачем електричної енергії у січні 2022 році підтверджується належними доказами, відповідач не заперечує та не спростовує вказані в акті приймання-передачі обсяги споживання.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, враховуючи умови договору про постачання електричної енергії споживачу №3180 від 11.02.2021р. строк оплати спожитої електроенергії за січень 2022 року є таким, що настав.

На підставі вищенаведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 19053,91 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Розглядаючи позов в частині стягнення з відповідача на підставі ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України інфляційних втрат у сумі 5932,04 грн. та 3% річних у сумі 1302,33 грн., суд виходить з такого.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд зауважує, що у відповідності до положень ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Нарахування процентів та інфляційних втрат має компенсаційний, а не штрафний характер та, відповідно, особа не може бути звільнена від сплати процентів річних та інфляційних втрат у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, зокрема на підставі статті 617 Цивільного кодексу України.

Перевіривши за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості штрафних санкцій "Ліга. Закон" розрахунок 3% річних за простроченими зобов`язаннями відповідача по оплаті вартості електроенергії спожитої у січні 2021 року за період з 19.02.2022р. по 30.05.2024р. на суму 19053,91 грн., суд встановив його арифметично вірним, а тому суд задовольняє вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 1302,33 грн.

Перевіривши за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості штрафних санкцій "Ліга. Закон" розрахунок інфляційних втрат за простроченими зобов`язаннями відповідача по оплаті вартості електроенергії спожитої у січні 2022 року за період з березня 2022 року по квітень 2024 року на суму 19053,91 грн., суд встановив його арифметично невірним, в той час як вірна сума розрахунку за визначений позивачем період становить 5922,50 грн., яка підлягає стягненню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в цій частині.

Як визначає ст.73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Проаналізувавши встановлені у справі обставини, оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог у загальному розмірі 26278,74 грн., з яких: основна заборгованість в сумі 19053,91 грн., 3% річних в сумі 1302,33 грн. та інфляційне збільшення в сумі 5922,50 грн.

У відповідності до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати у вигляді судового збору покладаються на сторін пропорційно задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.13, 42, 74, 76, 129, 165, 178, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги», м.Дніпро до Комунального закладу «Маріупольська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів №40 імені Миська Євгена Михайловича Маріупольської міської ради Донецької області», м.Маріуполь про стягнення заборгованості в сумі 26288,28 грн., з яких: основна заборгованість в сумі 19053,91 грн., 3% річних в сумі 1302,33 грн. та інфляційне збільшення в сумі 5932,04 грн., задовольнити частково.

Стягнути з Комунального закладу «Маріупольська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів №40 імені Миська Євгена Михайловича Маріупольської міської ради Донецької області» (87502, Донецька область, м.Маріуполь, вул. Володимирська, буд. 27, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» (49001, м.Дніпро, вул. Січових Стрільців, буд. 4-Д; ) основну заборгованість в сумі 19053,91 грн., 3% річних в сумі 1302,33 грн., інфляційне збільшення в сумі 5922,50 грн., всього заборгованість в сумі 26278,74 грн., судовий збір в сумі 2421,52 грн.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення складено та підписано 28.08.2024р.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Г.В. Левшина