СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2024 року м. Харків Справа №905/362/24

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Радіонова О.О., суддя Істоміна О.А., суддя Медуниця О.Є.

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Грузди Ігоря Володимировича (вх. №1459 Д/3) на рішення Господарського суду Донецької області від 13.05.2024 (повний текст підписано 13.05.2024 у місті Харкові) у справі №905/362/24, суддя Демідова П.В.

за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", м. Київ

до відповідача Фізичної особи-підприємця Грузда Ігоря Володимировича, м. Маріуполь, Донецька область

про стягнення заборгованості в сумі 118 019,56 грн

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" через підсистему «Електронний суд» звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до Фізичної особи-підприємця Грузди Ігоря Володимировича про стягнення заборгованості в сумі 118 019,56 грн, з яких: 77 095,40 грн - заборгованість за кредитом, 40 924,16грн - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на порушення відповідачем зобов`язань за кредитним договором від 24.01.2022 в частині повернення кредитних коштів у передбачений договором термін та не сплату в повному обсязі відсотків, у зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 118 019,56 грн.

Ухвалою від 18.03.2024 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі №905/362/24; визначив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 13.05.2024 року позовну заяву АТ ПАТ Комерційний банк "Приватбанк" до Фізичної особи-підприємця Грузди Ігоря Володимировича про стягнення заборгованості в сумі 118 019,56 грн задоволено. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Грузди Ігоря Володимировича на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором №б/н від 24.01.2022 в розмірі 118019,56 грн, з яких: 77095,40 грн - заборгованість за кредитом, 40924,16грн - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії, а також судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн (а.с. 69-73).

В обгрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції дійшов наступних висновків. Підстави для призупинення дії виконання зобов`язань за договором відсутні. Сума кредиту в розмірі 77 095,40 грн є доведеною, обґрунтованою, підтверджується матеріалами справи та підлягає стягненню з відповідача. Відповідач ніяким чином не спростовує факту укладення договору, отримання кредитних коштів від банку та не заперечує факту невиконання зобов`язань з повернення отриманого кредиту після закінчення строку дії договору. Матеріали справи не містять доказів в підтвердження звернення відповідача до позивача з повідомленням про настання форс-мажорних обставин.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням відповідач, ФОП Грузда Ігор Володимирович звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою б/н від 03.06.2024, в якій просить суд скасувати ухвалу Господарського суду Донецької області від 18.03.2024 про відкриття провадження у справі. Скасувати рішення від 13.05.2024 у справі №905/362/24 із залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі, передбачених п.8 ч.1 ст. 226 ГПК України, провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержанням вимог, викладених у ст. ст. 162, 164, 172, 173, ГПК України і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Апелянт вважає, що рішення Господарського суду Донецької області від 13.05.2024 у справі №905/362/24 не відповідає вимогам, передбаченим ст. 236 ГПК України, тому воно є незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач послався на те, що «суд прийняв позовну заяву без підтвердження надіслання її копії і доданих до неї документів відповідачу, оскільки адреса проживання останнього - м. Маріуполь, тобто на окупованій території України. На думку скаржника, як позивачем так і Господарським судом Донецької області порушено норми господарського процесу. Позивач не виконав вимоги ст.ст. 164 ч.1 п.1, 172 ГПК України, а Господарський суд Донецької області відкрив провадження у справі без підтвердження надіслання копії позовної заяви з додатками відповідачу.

Помилковими відповідач вважає висновки суду про те, що Грузда І.В. змінивши місце проживання, може продовжувати займатись підприємницькою діяльністю для погашення кредиту.

Скаржник вважає, що здійснення телефонного дзвінка 24.02.2022 року до «Приватбанку» за номером вважається повідомленням про настання форс-мажорних обставин. Крім того, відповідач звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що звертатись до регіонального відділення ТПП України у нього не було фізичної можливості. Апелянт вважає, що на сьогодні належним підтвердженням обставин «форс-мажору» є довідка Торгово-промислової палати України або відповідних регіональних торгово-промислових палат».

Відповідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.06.2024 року сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Радіонова О.О., суддя Істоміна О.А, суддя Медуниця О.Є.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.06.2024, зокрема, апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Грузди Ігоря Володимировича на ухвалу Господарського суду Донецької області від 18.03.2024 та рішення Господарського суду Донецької області від 13.05.2024 у справі №905/362/24 залишено без руху. Зобов`язано скаржника усунути впродовж 10-ти днів з моменту отримання цієї ухвали встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме до Східного апеляційного господарського суду надати уточнення вимог апеляційної скарги з урахуванням положень пункту 4 частини другої статті 258 Господарського процесуального кодексу України щодо права оскарження в одному апеляційному провадженні лише одного судового рішення (процесуального документу) та докази надсилання копії апеляційної скарги (уточненої) позивачу з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу. Витребувано матеріали справи №905/362/24 із Господарського суду Донецької області.

21.06.2024 Східний апеляційний господарський суд намагався телефонограмою повідомити Фізичну особу-підприємця Грузду І.В., що ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.06.2024 у справі №905/362/24 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Грузда Ігоря Володимировича на ухвалу Господарського суду Донецької області від 18.03.2024 та рішення Господарського суду Донецької області від 13.05.2024 у справі №905/362/24 залишено без руху (а.с.87).

Втім, протягом робочого часу 21.06.2024 та 24.06.2024 телефонуючи за номером, який зазначено відповідачем в його апеляційній скарзі, абонент за вказаним номером за зв`язок не виходив, про що Східним апеляційним господарським судом 21.06.2023 було складено акт (а.с.88).

Ухвалу суду від 17.06.2024 було розміщено на офіційному сайті судової влади України (повідомлення а.с.89).

Також вказану ухвалу було відправлено судом на адресу, вказану відповідачем на поштовому конверті, у якому відправлялася апеляційна скарга на адресу Східного апеляційного господарського суду.

У строк встановлений судом, скаржник надіслав до апеляційного господарського суду заяву про усунення недоліків, до якої додано апеляційну скаргу з уточненими вимогами, у якій останній просить скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 13.05.2024 у справі №905/362/24 із залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі з підстав передбачених п.8 ч. 1 ст. 226 ГПК України (провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержанням вимог викладених у ст. ст. 162, 164, 172, 173 ГПК України і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк) та докази надсилання копії апеляційної скарги на адресу позивача, що свідчить про виконання скаржником вимог ухвали суду від 17.06.2024 (а.с.90-91).

26.06.2024 за вх. №8594 на виконання вимог ухвали суду від 17.06.2024 з Господарського суду Донецької області надійшли матеріали справи №905/362/24.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.07.2024, зокрема, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Грузда Ігоря Володимировича на рішення Господарського суду Донецької області від 13.05.2024 у справі №905/362/24. Розгляд апеляційної скарги Фізичної особи - підприємця Грузди Ігоря Володимировича на рішення Господарського суду Донецької області від 13.05.2024 у справі №905/362/24 вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Встановлено учасникам справи строк до 19.07.2024 року включно, для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв, клопотань та заперечень (у разі наявності) з доказами надсилання їх копії та доданих до них документів іншим учасникам справи.

19.07.2024 через підсистему «Електронний суд» (в межах строку) від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого АТ КБ «Приватбанк» просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Грузди Ігоря Володимировича на рішення Господарського суду Донецької області від 13.05.2024 №905/362/24 (а.с.112-117).

АТ КБ Приватбанк" не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає, що вимоги місцевого господарського суду були позивачем виконані в повному обсязі, в результаті чого Господарський суд Донецької області ухвалою від 18.03.2024 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі №905/362/24.

Матеріали справи не містять доказів в підтвердження звернення відповідача до позивача з повідомленням про настання форс-мажорних обставин.

Позивач вважає, що підстави для призупинення дії виконання зобов`язань за договором відсутні, а суд дійшов обгрунтованого висновку про задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до Фізичної особи-підприємця Грузда Ігоря Володимировича про стягнення заборгованості в сумі 118 019,56 грн.

Вищенаведений відзив на апеляційну скаргу судом апеляційної інстанції розглянуто, прийнято до уваги та долучено до матеріалів справи.

12.08.2024 від ФОП Грузда І.В. надійшло клопотання про зупинення виконання рішення Господарського суду Донецької області від 13.05.2024 у справі за позовом ПАТ «КБ «Приватбанк» до ФОП Грузда І.В. про стягнення заборгованості в сумі 118 019,56 грн, оскільки останнє не набрало законної сили (а.с.118-119).

Відповідно до ч. 2 ст.118 ГПК України заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених Кодексом.

Вказане клопотання судовою колегією залишається безь розгляду, оскільки подане відповідачем поза межами встановленого судом строку.

Клопотань від учасників справи про розгляд апеляційної скарги з їх повідомленням (викликом) до Східного апеляційного господарського суду не надходило.

За приписами частини 13 статті 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі, відзиві на апеляційну скаргу доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», ідентифікаційний код юридичної особи: 14360570. Місцезнаходження юридичної особи: Україна, 01001, місто Київ. вулиця Грушевського, будинок 1Д. Види економічної діяльності: 64.19 Інші види грошового посередництва (основний); 64.92 Інші види кредитування.

Відповідач - Фізична особа-підприємець Грузда Ігор Володимирович (ЄДРПОУ НОМЕР_1 . Місцезнаходження фізичної особи-підприємця: АДРЕСА_1 . Види економічної діяльності: 45.32 Роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів (основний).

З матеріалів справи вбачається, що 24.01.2022 ФОП Грузда Ігор Володимирович (клієнт, відповідач) підписанням заяви про приєднання до Умов та правил надання послуги "КУБ", приєднався до розділу " 1.1. Загальні положення" та підрозділу " 3.2.2. Умови та правила надання послуги "КУБ"" Умов та Правил надання банківських послуг (далі - Умови), що розміщені на сайті АТ КБ "ПРИВАТБАНК" (банк, позивач) pb.ua на дату укладення договору. Ця Заява та Умови разом складають кредитний договір між банком та клієнтом (а.с.18-24).

Відповідно до п.1.1 заяви, банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати клієнту строковий кредит для фінансування поточної діяльності клієнта та/або для придбання основних засобів в обмін на зобов`язання клієнта з повернення кредиту, сплати процентів та ін. винагород в обумовлені цим договором терміни.

Розмір кредиту: 250 000 (двiстi п`ятдесят тисяч) грн. (п.1.2 заяви). Строк кредиту: 12 місяців з дати видачі кредитних коштів (п.1.3 заяви).

У період з дати підписання заяви процентна ставка за користування кредитом перші 6 місяців дії кредиту становить 1,6 % в місяць від початкового розміру кредиту, починаючи з 7-го місяця користування кредитом - 1,4 % в місяць від початкового розміру кредиту (в т.ч. при достроковому погашенні кредиту) (п.1.4 заяви). Проценти за користування кредитом у разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитним договором: 4% в місяць від суми простроченої заборгованості (п.1.5 заяви). Порядок погашення заборгованості за кредитом: щомісяця рівними частинами до календарного числа місяця, в яке було надано кредит, включно із цим числом; погашення процентів щомісяця до календарного числа місяця, в яке було надано кредит, включно із цим числом (п.1.6 заяви).

Пунктом 3.2.2.1 Умов та правил надання Кредиту "Кредит КУБ" (далі -умов) банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати клієнту строковий "Кредит КУБ" (далі - послуга) для фінансування поточної діяльності клієнта та/або для придбання основних засобів в обмін на зобов`язання клієнта з повернення кредиту, сплати процентів в обумовлені цим договором терміни. Забороняється використання кредитних коштів для погашення кредитів і відсотків або іншої заборгованості за кредитними договорами, виплати дивідендів, надання фінансової допомоги. Істотні умови кредиту (сума кредиту, проценти за користування кредитом, розмір щомісячного платежу, порядок їх сплати) вказуються в заяві про приєднання до Умов та правил надання послуги "КУБ" (далі - Заява), а також в системі Приват24. Клієнт приєднується до послуги шляхом підписання кваліфікованим електронним підписом заяви в системі Приват24 або у сервісі "Paperless" або іншим шляхом, що прирівнюється до належного способу укладення сторонами кредитного договору.

Відповідно до підп.3.2.2.3.1, 3.2.2.3.1.2, 3.2.2.3.1.4 п.3.2.2.3 умов, повернення кредиту здійснюється щомісяця шляхом забезпечення клієнтом позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і в дати щомісячних внесків, зазначених у заяві. Строк користування кредитом зазначено у заяві про приєднання. Максимальний строк користування кредитом не може перевищувати 12 місяців з дати видачі кредитних коштів. Клієнт доручає банку щомісячно у строки, зазначені в заяві, здійснювати договірне списання з його рахунків, відкритих у банку, на погашення заборгованості за послугою у кількості та розмірі, зазначеному в кредитному договорі. Остаточним терміном погашення заборгованості за кредитом є дата повернення кредиту.

Згідно з п.3.2.2.3.2 умов, за користування послугою клієнт сплачує щомісячно на протязі всього терміну кредиту проценти за користування кредитом в розмірі та згідно графіку, визначених в заяві та тарифах. При несплаті процентів у строк, визначений графіком, вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання договору згідно з п.3.2.2.6.2.).

Клієнт зобов`язується (п.3.2.2.5 умов), зокрема: використовувати кредит на цілі, зазначені в п.3.2.2.1 (п.3.2.2.5.1); оплатити щомісячні проценти за користування кредитом згідно з п.3.2.2.3.2 (п.3.2.2.5.2); повернути кредит та здійснити інші платежі, передбачені договором, у терміни і в сумах, як встановлено в п.п.3.2.2.3.1., 3.2.2.3.2., 3.2.2.5.14., 3.2.2.6.2., а також зазначені в заяві, шляхом розміщення необхідних для планового погашення внеску коштів на своєму поточному рахунку (п.3.2.2.5.3); клієнт доручає банку списувати кошти з усіх своїх поточних рахунків у валюті кредиту для виконання зобов`язань з погашення кредиту, сплати процентів за його використання, а також з усіх своїх поточних рахунків у гривні для виконання зобов`язань з погашення штрафів та неустойки, в межах сум, що підлягають сплаті банку за цим договором, при настанні термінів платежів згідно з заявою (здійснювати договірне списання). Списання грошових коштів здійснюється відповідно до встановленого порядку, при цьому оформлюється меморіальний ордер. У разі недостатньої кількості коштів для оплати чергового платежу щодо послуги, сума неоплаченого платежу виноситься на прострочення до моменту погашення (п.3.2.2.5.6).

Банк має право (п.3.2.2.6 умов), зокрема: списувати грошові кошти з поточних рахунків клієнта згідно з п. 3.2.2.5.6. при настанні термінів будь-якого з платежів, зазначених у заяві або передбачених цим договором, у межах сум, що підлягають сплаті банку (п.3.2.2.6.4); у разі порушення клієнтом термінів виконання будь-якого з грошових зобов`язань, встановлених цим договором (за відсутності коштів у необхідних сумах на рахунках клієнта для здійснення повноважень банку згідно з п.3.2.2.5.6. цього договору), а також для сплати передбачених цим пунктом комісійних винагород, клієнт доручає банку здійснювати списання коштів з усіх поточних і депозитних рахунків клієнта в банку в порядку, передбаченому законодавством та цим договором. Для списання коштів з поточного рахунку клієнта банк оформляє меморіальний ордер, у реквізиті "Призначення платежу" якого зазначаються номер і дата (п.3.2.2.6.5).

Відповідно до п.п.3.2.2.9.1, 3.2.2.9.2, 3.2.2.9.3, 3.2.2.9.5, за користування кредитом у період з дати списання коштів з позикового рахунку до дат погашення кредиту згідно з п.п. 3.2.2.1., 3.2.2.3. цього договору клієнт сплачує проценти в розмірі, зазначеному в п.3.2.2.3.2. Нарахування процентів здійснюється щодня, при цьому проценти розраховуються на початковий розмір кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з 360 днів у році. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування процентів не враховується. Сплата процентів за користування кредитом здійснюється в дати платежів, зазначені у заяві (п. 3.2.2.3.1). Якщо повне погашення кредиту здійснюється в дату, що відрізняється від зазначеної в цьому пункті, то останньою датою погашення процентів, розрахованої від попередньої дати погашення по день фактичного повного погашення кредиту, є дата фактичного погашення кредиту. Погашення кредиту, сплата процентів за цим договором здійснюються у валюті кредиту.

Розрахунок і нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у терміни, вказані в заяві, кожного місяця, на наступний день після дня отримання клієнтом кредиту або дня погашення чергової частини боргу і проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом на первісну суму кредиту (п.3.2.2.9.7 умов).

Договір є чинним з моменту підписання клієнтом заяви про приєднання. Строк дії договору встановлюється з дня його укладання і до повного виконання сторонами зобов`язань за договором (п.3.2.2.11 умов).

Додатком №1 до заяви про приєднання до Умов та правил надання послуги "КУБ" №б/н від 24.01.2022 визначено графік погашення основної суми боргу та процентів за кредитом, відповідно до якого строк погашення кредиту 12 місяців, 1 місяць наступний за датою видачі кредиту, до дати зазначеної у п.1.6 заяви, сума боргу, яка включає суму кредиту та процентів, підлягає сплаті в розмірі 24 833,34грн кожного місяця протягом 1-6 місяців включно, в розмірі 24 333,34грн кожного місяця протягом 7-12 місяців включно (а.с.24 зворот.бік).

Заява про приєднання до Умов та правил надання послуги "КУБ" підписана із використанням електронного цифрового підпису сторін 24.01.2022, що підтверджується протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 05.03.2024 (а.с.25).

На виконання умов договору банком видано кредит в розмірі 250 000,00грн, що підтверджується випискою по рахунку відповідача з 24.01.2022 по 28.02.2024 (а.с.28).

Із зазначеної виписки вбачається, що сума заборгованості частково погашена відповідачем в розмірі 172 904,60 грн, у зв`язку з чим залишок заборгованості склав 77 095,40 грн.

Порушення відповідачем зобов`язань за кредитним договором від 24.01.2022 в частині повернення кредитних коштів у передбачений договором термін та не сплата в повному обсязі відсотків стало підставою для звернення позивача до суду із цим позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

Предметом позову у цій справі є матеріально-правова вимога Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до Фізичної особи-підприємця Грузди Ігоря Володимировича про стягнення заборгованості в сумі 118 019,56 грн, з яких: 77 095,40 грн - заборгованість за кредитом, 40 924,16 грн - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії.

Спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Господарським процесуальним кодексом України.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Положеннями частини 1 статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами статей 525, 526 цього Кодексу зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідач, підписавши анкету-заяву фактично уклав з позивачем публічний договір приєднання, який за своєю правовою природою є кредитним договором.

Спірні правовідносини виникли між сторонами у справі у зв`язку із неповерненням відповідачем наданих позивачем кредитних коштів.

Матеріалами справи підтверджується, що заборгованість відповідача за кредитом становить 77095,40 грн, 40924,16 грн - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії. Нарахованої згідно пунктів 3.2.2.3.2. та 3.2.2.9. Умов та п.1.4 Анкети-заяви.

Позивачем надано банківські виписки, які підтверджують заборгованість позичальника перед позивачем станом за період з 24.01.2022 по 28.02.2024.

Відповідачем не надано до суду першої інстанції та в матеріалах справи відсутні докази своєчасного та повного повернення вищевказаних сум кредитних коштів та процентів.

У зв`язку з порушенням боржником виконання зобов`язання за кредитним договором, в силу вимог статті 1050 Цивільного кодексу України банк не позбавлений можливості реалізувати своє право на дострокове повернення кредиту, в тому числі, як в позасудовому порядку, шляхом направлення відповідної вимоги, так і безпосереднього в судовому порядку шляхом подання відповідного позову.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно з частиною першої статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з частинами 1, 3 статті 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, - такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Отже, у межах кредитного договору позичальник отримує кредитні кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості.

Договірні зобов`язання мають виконуватися належним чином, а одностороння відмова від зобов`язань не допускається.

В апеляційній скарзі апелянт розміру заборгованості не спростовує, за наявності у матеріалах справи доказів, що дозволяють суду встановити розмір заборгованості, що не може бути підставою для відмови у задоволенні позову.

Щодо доводів апелянта про те, що суд прийняв позовну заяву без підтвердження надіслання її копії і доданих до неї документів відповідачу, оскільки, адреса проживання останнього - м. Маріуполь, тобто на окупованій території України та те, що позивачем і Господарським судом Донецької області порушено норми господарського процесу, судова колегія апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

П. 8 ч. 1 ст. 226 ГПК України унормовано, що суд залишає позов без розгляду, якщо: провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172, 173 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Матеріалами справи підтверджується, що вимоги суду позивачем були виконані в повному обсязі, в результаті чого Господарський суд Донецької області ухвалою від 18.03.2024 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі №905/362/24. 02.04.2024 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву б/н від 22.03.2024, в якому останній, зокрема, зазначив про неотримання позовної заяви, у зв`язку зі зміною місця знаходження (а.с.49-52).

Господарський суд ухвалою від 03.04.2024 зобов`язав позивача направити відповідачу копію позовної заяви, з додатками на адресу, яку відповідач самостійно визначив як адресу для листування ( АДРЕСА_2 ), докази направлення надати суду (а.с.56).

09.04.2024 від позивача через підсистему «Електронний суд» надійшла заява на виконання ухвали суду від 03.04.2024 (а.с.64).

До вказаної заяви було долучено докази в підтвердження направлення копії позовної заяви з додатками на адресу відповідача, а саме: опис, фіскальний чек та список 08.04.24р-95тип ФОП Грузда І.В. ( а.с. 66-67).

Крім того, у п.3 ухвали від 18.03.2024 року суд пропонував відповідачу "зареєструвати свій електронний кабінет в підсистемі "Електронний суду" та у строк не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження, подати до суду відзив на позовну заяву, оформлений відповідно до вимог статті 165 Господарського процесуального кодексу України, а також всі докази, що підтверджують заперечення проти позову; забезпечити направлення позивачу копії відзиву на позов та доданих до нього документів, докази на підтвердження такого направлення разом з відзивом надати суду.." (а.с. 44-45).

Проте, відповідачем вимоги суду не виконано, електронний кабінет не зареєстровано, кореспонденція за вказаною особисто адресою для листування не отримується, хоча правом на подання відзиву відповідач скористався.

Відповідно до ч. 7, ч. 8 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи.

Положення частини сьомої цієї статті застосовуються також у разі відсутності заяви про зміну номерів телефонів і факсів, адреси електронної пошти, які учасник судового процесу повідомив суду.

Таким чином, в разі коли учасник судового процесу своєчасно не довів про зміну свого місцезнаходження або засобів зв`язку до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю особу.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, який добросовісно інформує учасника справи з наміром забезпечити здійснення правосуддя, не повинен нести «ризик незнання» учасника, який надав суду свої адреси (поштові/електронні), але не користується ними чи не стежить за ними.

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика ЄСПЛ визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (ухвала Верховного Суду від 17.11.2022 у справі №560/5541/20, постанова від 30.11.2022 у справі №759/14068/19).

Судова колегія також враховує правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 28.04.2023 у справі №904/272/22, в якій Суд зазначив, що в умовах воєнного стану надсилання судових рішень на електронну пошту, яка зазначена учасником процесу в поданих ним документах як власна електронна адреса, є доцільним і спрямованим на досягнення мети, яка полягає у повідомленні учасника процесу про ухвалене судове рішення.

Судова колегія погоджується з висновками місцевого господарського суду про те що, оскільки останнім відомим місцем реєстрації та знаходженням відповідача є Донецька область місто Маріуполь, яке відповідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022, є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України та за розміщеною на офіційному веб-сайті поштового оператора АТ «Укрпошта» інформацією, відділення поштового зв`язку 87529 та інші відділення у місті Маріуполь тимчасово не функціонують, копія позовної заяви разом із додатками була направлена на електронну поштову адресу відповідача , яку він самостійно зазначив у анкеті-заяві клієнта фізичної особи-підприємця, або особи, яка провадить незалежну професійну діяльність про приєднання до умов і правил надання банківських послуг від 20.10.2020.

За таких умов, повернення позовної заяви місцевим господарським судом через відсутність можливості у позивача надіслати на адресу реєстрації відповідача, яка знаходиться на території, яка є тимчасово окупованою, копії позовної заяви з додатками, вважалося б проявом надмірного формалізму та непропорційності між застосованими засобами та поставленою метою, що є порушенням права позивача на справедливий судовий захист.

У даному випадку як позивачем так і судом першої інстанції здійснено всі можливі дії щодо забезпечення дотримання вимог процесуального законодавства в частині надсилання відповідачу позовної заяви з додатками.

Отже, доводи апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуального права спростовуються матеріалами справи та не можуть бути визнані підставою для скасування судового рішення.

Також у апеляційній скарзі відповідач зазначає, що банк порушив норми чинного законодавства та положення договору, оскільки почав стягувати кошти, не врахувавши ведення воєнного стану в країні та окупацію міста Маріуполь, де він здійснював підприємницьку діяльність, що є форс-мажорними обставинами, які можуть бути підставою для призупинення виконання зобов`язань за договором та підтверджуються листом ТТП від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1.

Судова колегія апеляційної інстанції вважає, що дані твердження відповідача були враховані місцевим господарським судом при розгляді справи і їм була надана відповідна оцінка.

Крім того, наявність форс-мажору не може бути підставою для невиконання безпосередньо зобов`язання.

Статтею 617 Цивільного кодексу України, а також статтею 218 Господарського кодексу України передбачено можливість звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо сторона договору доведе, що таке порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили (форс-мажору).

Частиною 2 статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" визначено, що форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору, зокрема, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, тощо.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні" введено в Україні воєнний стан із 05:30 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому продовжувався, і діє на даний час.

Торгово-промисловою палатою України було оприлюднено лист №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, яким повідомлено, що військова агресія Російської Федерації проти України є форс-мажорною обставиною (обставиною непереборної сили).

Щодо листа ТТП від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1, на який посилається відповідач, як на довідку про їх настання, суд зазначає, що він не містить ідентифікуючих ознак конкретного договору, контракту, угоди тощо, виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин, у зв`язку з чим не може вважатися сертифікатом відповідно до вимог Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" та Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили). Суд не може погодитися з позицією відповідача про те, що зазначений лист засвідчує залежність виконання ним грошових зобов`язань за спірним договором із початком воєнної агресії про, яке йдеться в листі ТТП.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 25.01.2022 по справі № 904/3886/21 форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер, а зацікавленій стороні необхідно довести (1) факт їх виникнення; (2) те, що обставини є форс-мажорними (3) для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Тобто, обставина стає форс-мажорною для сторін правовідносин щодо тих чи інших зобов`язань виключно у разі доведення неможливості виконання конкретних зобов`язань.

Такі обставини, як введення воєнного стану самі по собі не є абсолютними форс-мажорними обставинами, які позбавляють відповідача виконати свої грошові зобов`язання.

Факт військової агресії Російської Федерації проти України та бойові дії не можуть бути беззаперечними доказами наявності форс-мажору, за відсутності безпосереднього впливу на можливість здійснення оплати за договором.

Суд зауважує, що за загальним правилом настання форс-мажорних обставин звільняє від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за договором, при цьому не звільняє сторін від виконання самого зобов`язання, однак в договорі сторони мають право узгодити та встановити умови за яких виконання зобов`язань може відкладатись або призупинятись. При цьому, коли мова іде про такі наслідки пов`язані з настанням форс-мажорних обставин про які сторони домовилися у договорі, необхідно виходити саме з цих умов та реалізовувати їх у тому порядку, який погоджений в договорі.

Матеріали справи не містять доказів в підтвердження звернення відповідача до позивача з повідомленням про настання форс-мажорних обставин.

Апелянт, посилаючись на форс-мажорні обставини, має довести зв`язок між невиконанням зобов`язань та воєнними діями в Україні.

Апелянт таких належних та допустимих доказів суду не надав.

Відтак, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги до відповідача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Посилання скаржника на те, що здійснення телефонного дзвінка 24.02.2022 року до «Приватбанку» за номером вважається повідомленням про настання форс-мажорних обставин, та те, що звертатись до регіонального відділення ТПП України у відповідача не було фізичної можливості і що на сьогодні належним підтвердженням обставин «форс-мажору» є довідка Торгово-промислової палати України або відповідних регіональних торгово-промислових палат, судова колегія апеляційної інстанції вважає необґрунтованими та недоведеними. Оскільки, відповідачем не надано доказів здійснення такого дзвінка, зміст якого свідчив би про повідомлення про вказані обставини.

До того ж із виписки по рахунку 5812 за період з 24.01.2022 по 28.02.2024 вбачається, що клієнт ФОП Грузда І.В., код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 отримав кредит у розмірі 250000,00 грн - 24.01.2022. Погашення заборгованості здійснив 24.02.2022 у розмірі 20833,33 грн та 10.01.2024 у розмірі 152071, 27 грн. Разом 172904,30 грн. Інформація про те, коли ФОП Грузда І.В. виїхав із міста Маріуполь за кордон на лікування за програмою Благодійного Фонду Р. Ахметова «Я Маріуполь» та те, що лікування триватиме 9 місяців відсутня. Довідки про стан здоров`я, на яку останній посилається, матеріали справи не містять.

З огляду на викладене, враховуючи, що місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх фактичних обставин справи та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а також те, що доводи апеляційної скарги не спростовують правомірного та обгрунтованого рішенння суду першої інстанції, ухваленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Грузди Ігоря Володимировича на рішення Господарського суду Донецької області від 13.05.2024 у справі №905/362/24 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Донецької області від 13.05.2024 у справі №905/362/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 23.08.2024.

Головуючий суддя О.О. Радіонова

Суддя О.А. Істоміна

Суддя О.Є. Медуниця