ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2024 року м. ОдесаСправа № 916/1440/24
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Богатиря К.В.

суддів: Поліщук Л.В., Діброви Г.І.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма Дісна

на рішення Господарського суду Одеської області від 30.05.2024

по справі №916/1440/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма Дісна

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю ЮГВИНПРОМ

про стягнення 15 100,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина.

02.04.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма Дісна звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю ЮГВИНПРОМ про стягнення з останнього 15 100,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на понесення збитків внаслідок зазначення відповідачем недостовірної (неактуальної) інформації щодо виробленої та поставленої алкогольної продукції (товару) згідно договору поставки № 21/04/17 від 21.04.2017, зокрема: застосування невідповідного коду товарної підкатегорії УКТ ЗЕД для напою винного слабоалкогольного газованого напівсолодкого білого: "REGOLINO FRAGOLA BIANCO" /Преголіно Фрагола Б`янко (Prеgolino Fragola Bianco)/ (виробник ТОВ ЮГВИНПРОМ), що призвело до витрат позивача /відшкодування в повному обсязі витрати, які поніс ТОВ ОТК Європлюс у вигляді штрафних санкцій з боку контролюючих органів у зв`язку з поставкою товару із недостовірною (неактуальною) інформацією щодо коду товарної підкатегорії напою/ у розмірі, заявленому в позові.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду від 30.05.2024 в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма Дісна відмовлено у повному обсязі.

Судове рішення мотивоване відсутністю усіх складових елементів, необхідних для застосування відповідальності у вигляді відшкодування збитків, оскільки судом встановлено, що вірним є визначення коду УКТ ЗЕД напою винного слабоалкогольного газованого напівсолодкого білого Преголіно Фрагола Б`янко (Prеgolino Fragola Bianco) - , що свідчить про відсутність такого елементу як протиправність поведінки ТОВ ЮГВИНПРОМ у зазначенні неактуальної інформації про код УКТ ЗЕД напою винного слабоалкогольного газованого напівсолодкого білого Преголіно Фрагола Б`янко (Prеgolino Fragola Bianco) - .

Аргументи учасників справи.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма Дісна на рішення Господарського суду Одеської області від 30.05.2024 по справі №916/1440/24.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції в порушення приписів ст. 75 ГПК України безпідставно не були прийняті до уваги факти переюдиційного характеру, встановлені Восьмим апеляційним адміністративним судом у постанові від 09.10.2023 у №460/17676/22, зокрема щодо невідповідності коду товарної підкатегорії УКТ ЗЕД для напою винного слабоалкогольного газованого напівсолодкого білого Преголіно Фрагола Б`янко (Prеgolino Fragola Bianco), що в свою чергу свідчить про встановлення факту поставки відповідачем товару з недостовірною інформацією.

Керуючись викладеним вище, апелянт просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 30.05.2024 по справі №916/1440/24 повністю, та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу.

До Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю ЮГВИНПРОМ надійшов відзив на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма Дісна на рішення Господарського суду Одеської області від 30.05.2024 по справі №916/1440/24.

Відповідач вказує, що код відповідної продукції визначений уповноваженою діючим законодавством України установою Торгово-промисловою палатою України, крім того його відповідність підтверджується висновком експертизи Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 14 листопада 2023 року за № 25559/23-34. При цьому відповідач вважає безпідставними посилання апелянта на висновки, викладені в постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.10.2023 у справі №460/17676/22, оскільки відповідна справа не має жодного відношення до відповідача.

Керуючись викладеним вище, позивач просить апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма Дісна на рішення Господарського суду Одеської області від 30.05.2024 по справі №916/1440/24 залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 30.05.2024 по справі №916/1440/24 - без змін.

Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 916/1440/24 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Богатир К.В., судді Поліщук Л.В., Таран С.В., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.06.2024.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.07.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма Дісна на рішення Господарського суду Одеської області від 30.05.2024 по справі №916/1440/24 та призначено розгляд відповідної апеляційної скарги у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Розпорядженням керівника апарату Південно-західного апеляційного господарського суду № 391 від 26.08.2024, у зв`язку з перебування судді зі складу колегії суддів Таран С.В. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №916/1440/24.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.08.2024 справу №916/1440/24 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Богатиря К.В., суддів: Поліщук Л.В., Діброва Г.І.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.08.2024 прийнято справу №916/1440/24 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Дісна» на рішення Господарського суду Одеської області від 30.05.2024 до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Богатиря К.В., судді: Поліщук Л.В., Діброва Г.І.

Згідно з ч. 13 ст. 8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Статтею 270 ГПК України визначено, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Приписами частини 10 статті 270 ГПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Як вбачається з матеріалів справи, копія ухвали апеляційного господарського суду від 05.07.2024, якою відкрито апеляційне провадження у справі №916/1440/24, була отримана в електронному кабінеті позивачем 05.07.2024, відповідачем 05.07.2024.

Тобто учасники справи були повідомлені належним чином про розгляд апеляційним господарським судом апеляційної скарги в письмовому провадженні без виклику сторін.

Фактичні обставини, встановлені судом.

21.04.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма Дісна (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю ЮГВИНПРОМ (постачальник) укладено договір поставки № 21/04/17, за умовами якого постачальник виготовляє та передає покупцю у власність алкогольні напої (далі товар), а покупець приймає та оплачує товар.

Згідно п. 2.1 договору від 21.04.2017 № 21/04/17 постачальник гарантує, що поставлений товар є якісним, сертифікованим, відповідає вимогам ДСТУ, сертифікату якості виробника, іншим вимогам, які встановлені до даного товару в Україні. Одночасно з поставкою товару постачальник повинен надати підтверджуючі документи щодо відповідності санітарним та іншим нормам, стандартам та вимогам, встановленим чинним законодавством України для товарів даного виду.

Згідно п. 8.7 договору від 21.04.2017 № 21/04/17 у разі поставки товару неякісного, невідповідного чинним стандартам, вимогам ТУ, сертифікації, а також іншим вимогам чинного законодавства України, які призведуть до накладання штрафних санкцій на покупця (позивача) з боку органів державного нагляду та/або будь-яким іншим збиткам, постачальник (відповідач) зобов`язаний компенсувати покупцеві понесені документально підтверджені збитки в повному обсязі.

На виконання зазначеного договору, на замовлення позивача, в період з 01.01.2022 по 23.02.2022 відповідачем був поставлений товар в асортименті й кількості, визначеній в видаткових накладних № ЮП-0000005 від 05.01.2022, № ЮП-0000006 від 10.01.2022, № ЮП-0000016 від 12.01.2022 та податкових накладних від 05.01.2022 № 50105, 10.01.2022 № 100101, 12.01.2022 № 120103. Відповідно до вказаних накладних, серед поставленого товару позивачу був поставлений, зокрема: напій винний слабоалкогольний газований білий напівсолодкий ПРЕГОЛИНО ФРАГОЛА БЯНКО ("PREGOLINO FRAGOLA BIANCO", об`ємом 0,75 л, міцністю 5,0-8,5% (код УКТЗЕД ).

В подальшому, 21.01.2022 між позивачем та ТОВ ОТК Європлюс укладено договір поставки № 2021/99051/Є-П, за умовами якого був переданий у власність останнього (поставлений) для подальшої реалізації кінцевому споживачу у власних мережах ТОВ ОТК Європлюс, виходячи із наданої позивачем інформації про товар, у тому числі й за кодом УКТЗЕД , (податкові накладні від 26.01.2022 р. № 1901, від 27.01.2022 р. № 2108, від 10.02.2022 р. № 3333, від 21.02.2022 р. № 4299).

Відповідно до умов п. 1.3, 3.2 договору № 2021/99051/Є-П від 21.01.2022 позивач гарантував ТОВ ОТК Європлюс, що товар є сертифікованим, якість якого відповідає встановленим обов`язковим вимогам Державних стандартів та/або санітарним нормам, гігієнічним висновкам, технічним умовам/регламентам, та/або іншим вимогам, які діють на території України та пред`являються до даних товарів та підтверджуються відповідними документами.

Абзацом другим п. 6.16 цього договору визначено, що постачальник (позивач) зобов`язаний відшкодувати у повному обсязі витрати покупця (ТОВ ОТК Європлюс), пов`язані з порушенням постачальником п. 10.3 та 10.4 договору.

Постачальник (позивач) гарантує достовірність та актуальність інформації та зображень, кодів УКТЗЕД, літражу, міцності напою, виду товару тощо (п. 10.4 договору № 2021/99051/Є-П від 21.01.2022).

11.12.2023 позивач отримав від ТОВ ОТК Європлюс претензію/вимогу № 11/12/23-105 щодо компенсації витрат (відшкодування заподіяних збитків) у розмірі 15 100 грн. Зазначені вимоги обґрунтовувались тим, що за результатами проведення фактичної перевірки ГУ ДПС у Рівненській області (акті від 28.04.2022 №1329/Ж5/17-00-07- 05-17/30217001) було встановлено невідповідність товару коду товарної підкатегорії (УКТ ЗЕД) та мінімальним роздрібним цінам на такі алкогольні напої, а саме коду УКТЗЕД стосовно напою винного слабоалкогольного газованого білого напівсолодкого Преголіно Фрагола Б`янко (Ргеgоlіnо Fгаgоlа Віаncо), яке не є сидром або перрі.

Відносно ТОВ ОТК Європлюс були прийняті податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Рівненській області №05 від 13.05.2022 та Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків № від 19.05.2022 із штрафними санкціями 10 000,00 грн. та 5 100,00 грн. відповідно.

У червні 2022 року ТОВ ОТК Європлюс звернулося до суду з адміністративним позовом, предметом якого було визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Рівненській області від 13.05.2022 №05 та податкового повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 19.05.2022 № 3.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 22.05.2023 у справі № 460/17676/22 адміністративний позов ТОВ ОТК Європлюс до Головного управління ДПС у Рівненській області, Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задоволено повністю.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.10.2023 у справі №460/17676/22 апеляційна скарга Головного управління ДПС у Рівненській області, Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 22.05.2023 у справі № 460/17676/22 задоволена, рішення суду першої інстанції скасовано та у задоволенні позову ТОВ ОТК Європлюс відмовлено.

17 листопада 2023 року ТОВ Югвинпром звернулося до суду касаційної інстанції зі скаргою на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2023 року. У скарзі ТОВ Югвинпром зазначило, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції впливає на його права та обов`язки.

Ухвалою суду Верховного Суду від 07.12.2023 повернуто скаржнику касаційну скаргу ТОВ Югвинпром на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2023 року у справі за адміністративним позовом ТОВ ОТК Європлюс до ГУ ДПС у Рівненській області, Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень. В ухвалі зазначено, що предметом позову у цій справі є податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Рівненській області №05 від 13 травня 2022 року та Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №33 від 19 травня 2022 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) до ТОВ ОТК Європлюс. В ухвалі зазначено, що рішення суду, яким вирішено спір щодо податкового обов`язку платника податків - господарського товариства, не є рішенням про права, законний інтерес чи обов`язок іншого товариства, з огляду на визначений Конституцією України (стаття 67) та Податковим кодексом України (статті 36,38, пункт 87.7 статті 87) персоніфікованих характер податкового обов`язку, якщо тільки в самому рішенні прямо не зроблено такий висновок. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для повернення касаційної скарги ТОВ Югвинпром.

ТOB ОТК Європлюс здійснило оплату донарахованих штрафних санкцій в повному обсязі, що підтверджувалось наданими до претензії/вимоги від 11.12.2023 платіжними інструкціями № 194696 та 194697 від 30.11.2023.

Позивач, виконуючи вимоги договору поставки № 2021/99051/Є-П, на підставі претензії-вимоги від 11.12.2023, платіжною інструкцією кредитового переказу коштів від 12.12.2023 № 9202, відшкодував в повному обсязі витрати, які понесло ТОВ ОТК Європлюс у вигляді штрафних санкцій з боку контролюючих органів у зв`язку з поставкою товару із недостовірною (неактуальною) інформацією щодо коду товарної підкатегорії напою винного слабоалкогольного газованого напівсолодкого білого РREGOLINO FRAGOLA BIANCO (Виробник TОB ЮГВИНПРОМ).

Вважаючи, що сплачені позивачем кошти на користь ТОВ ОТК Європлюс є збитками, які спричинені з вини відповідача з огляду на те, що інформація щодо виробленої та поставленої алкогольної продукції (товару), згідно договору поставки № 21/04/17 від 21.04.2017, зокрема: напій винний слабоалкогольний газований напівсолодкий білий РREGOLINO FRAGOLA BIANCO (Виробник TОB ЮГВИНПРОМ) є недостовірною (неактуальною), позивач звернувся до суду із відповідним позовом.

Мотивувальна частина.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 2 ст. 269 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до ст. 144 Господарського кодексу України встановлено, що майнові права та майнові обов`язки суб`єкта господарювання можуть виникати, у тому числі, внаслідок заподіяння шкоди іншій особі.

За приписами частин першої-третьої статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

Частиною другою статті 224 Господарського кодексу України встановлено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до частини першої статті 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відшкодування збитків є однією з форм цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною (універсальною) саме в силу положень статті 22 Цивільного кодексу України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Вирішуючи спори про стягнення заподіяних збитків, господарський суд перш за все повинен з`ясувати правові підстави покладення на винну особу зазначеної майнової відповідальності.

Для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправна поведінка, 2) збитки, 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, 4) вина боржника.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Відсутність хоча б одного із зазначених елементів, що утворюють склад правопорушення, не дає підстави кваліфікувати поведінку боржника як правопорушення та, відповідно, не може бути підставою застосування відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності.

Отже, позивач повинен довести факт заподіяння йому збитків, розмір зазначених збитків, факт протиправної поведінки відповідача, а також причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою відповідача та заподіяними збитками. Відповідачу, в свою чергу, потрібно довести відсутність його вини у спричиненні збитків позивачу.

Статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як витікає з положень статей 77, 78 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до змісту статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З матеріалів справи, зокрема Експертного висновку № УТЕ-751 від 22 липня 2021 року вбачається, що ТОВ ЮГВИНПРОМ звернулось до Торгово-промислової палати України (регіональне відділення в Одеській області) з метою визначення коду продукції, для цілей оподаткування, який базується на Українській класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, Гармонізованій системі описання та кодування товарів та поясненнях до УКТ ЗЕД. За результатами проведеної експертизи експертом Торгово-промислової палати України визначено, що товару: напій винний слабоалкогольний газований напівсолодкий білий "ФІОРЛІНО ПЕСКА" ("FIORLINO PESCA"), напій винний слабоалкогольний газований напівсолодкий білий "ФІОРЛІНО ФРАГОЛА БЯНКО" ("FIORLINO FRAGOLA BIANCO"), напій винний слабоалкогольний газований напівсолодкий червоний "ФІОРЛІНО ФРАГОЛА РОССО" ("FIORLINO FRAGOLA ROSSO"), напій винний слабоалкогольний газований напівсолодкий білий "ФІОРЛІНО МОСКАТО" ("FIORLINO MOSCATO"), що виготовляються згідно ТУ У11.0-5:2020 та ТІ 6:202, ТІ 5:202, ТІ 4:202, ТІ 3:202 відповідно до вимог УКТ ЗЕД, поясненнями УКТ ЗЕД, функціональним призначенням та областю визначення, відповідає код - .

Колегія суддів зауважує, що код продукції визначено уповноваженою діючим законодавством України установою Торгово-промисловою палатою України (регіональне відділення в Одеській області), при цьому у відповідності до вимог частини другої статті 11 Закону України Про торгово-промислові палати в Україні методичні та експертні документи, видані торгово-промисловими палатами в межах їх повноважень, є обов`язковими для застосування на всій території України.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ТОВ ЮГВИНПРОМ зверталося до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз з низькою питань, зокрема з питанням наступного змісту:

- Яким характеристикам відповідають напій винний слабоалкогольний газований білий напівсолодкий Ргеgоlіnо Ргаgоlа Віаnко (біла полуниця), 0.75 л, 5-8,5% об, напій винний слабоалкогольний газований червоний напівсолодкий Ргеgоlinо Fгаgоlа Rоssо (червона полуниця) 0.75 л, 5-8,5% об, напій винний слабоалкогольний газований білий напівсолодкий Ргеgоlіnо Реsса 0.75 л, 5-8,5% об, напій винний слабоалкогольний газований білий напівсолодкий Ргеgоlіnо Моsсаtо 0.75 л, 5- 8,5% об, згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності? Просимо зазначити відповідний код.

В матеріалах справи наявний висновок Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 14 листопада 2023 року за № 25559/23-34, яким встановлено, що продукція відповідає товарної підкатегорії сидр та перрі, а отже її код згідно визначення підкатегорії УКТ ЗЕД - . Згідно висновку експертизи КНДІСЕ: Досліджувані зразки відповідають наступним визначальним товарним характеристикам згідно Українського класифікатора товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД):

Розділ IV готові харчові продукти; алкогольні та безалкогольні напої і оцет; тютюн та його замінники; продукти, з вмістом та без вмісту нікотини, призначені для вдихання без горіння; інші нікотинові продукти, призначені для забезпечення надходження нікотину в тіло людини.

Група Алкогольні та безалкогольні напої і оцет.

Товарна підпозиція -Інші зброджені напої (наприклад, сидр, перрі (грушевий напій), напій медовий); суміші із зброджених напоїв та суміші зброджених напоїв з безалкогольними напоями, в іншому місці не зазначені:

Товарна категорія --ігристі:

Товарна підкатегорія -сидр і пері.

Також ТОВ ЮГВИНПРОМ також надано укладений зовнішньоекономічний Контракт на поставку № УКР20/22 від 20 вересня 2022 року з ТОВ ДОМІНІКІ (Грузія), предметом поставки якого є постачання: напій винний слабоалкогольний газований напівсолодкий білий "ПРЕГОЛИНО ФРАГОЛА БЯНКО" ("PREGOLINO FRAGOLA BIANCO"), напій винний слабоалкогольний газований напівсолодкий червоний "ПРЕГОЛИНО ФРАГОЛА РОССО"("PREGOLINO FRAGOLA ROSSO") PREGOLINO PESCA"), напій винний слабоалкогольний газований напівсолодкий білий "ПРЕГОЛИНО МОСКАТО" ("PREGOLINO MOSCATO"), код за УКТ ЗЕД яких є спірним питанням між сторонами, а також вантажно-митні декларації (експортно-імпортна операція Україна-Грузія), з яких вбачається, що згідно міжнародної класифікації митні органи інших країн також визнають означену продукцію за кодом, зазначеним ТОВ ЮГВИНПРОМ, у документації на Продукцію.

З урахуванням вказаного, колегія суддів вважає, що відповідачем належними та допустимими доказами доведено, що код УКТ ЗЕД напою винного слабоалкогольного газованого напівсолодкого білого Преголіно Фрагола Б`янко (Prеgolino Fragola Bianco) є .

Таким чином, оскільки вірним є визначення коду УКТ ЗЕД напою винного слабоалкогольного газованого напівсолодкого білого Преголіно Фрагола Б`янко (Prеgolino Fragola Bianco) , відсутній такий елемент як протиправність поведінки ТОВ ЮГВИНПРОМ у зазначенні неактуальної інформації про код УКТ ЗЕД напою винного слабоалкогольного газованого напівсолодкого білого Преголіно Фрагола Б`янко (Prеgolino Fragola Bianco), за таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про не доведення позивачем вчинення відповідачем протиправної поведінки, яка б зумовила можливість покладення на останнього відповідальності та стягнення збитків, у зв`язку з чим вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма Дісна щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю ЮГВИНПРОМ збитків у сумі 15 100,00 грн є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Щодо доводів апелянта стосовно преюдиційного характеру фактів, встановлених в межах справи №460/17676/22, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиція - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Преюдиція ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішення у такій справі правовідносини.

Суб`єктивними межами є те, що у двох справах беруть участь одні й ті самі особи чи їх правонаступники, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини. Об`єктивні межі стосуються обставин, встановлених рішенням суду.

Преюдиційні обставини не потребують доказування, якщо одночасно виконуються такі умови: обставина встановлена судовим рішення; судове рішення набрало законної сили; у справі беруть участь ті самі особи, які брали участь у попередній справі, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини. Не потребують доказування обставини, встановлені рішення суду, тобто ті обставини, щодо яких мав місце спір і які були предметом судового розгляду. Не має преюдиційного значення оцінка судом конкретних обставин справи, які сторонами не оспорювалися, мотиви судового рішення, правова кваліфікація спірних відносин. Преюдиційне значення можуть мати ті факти, щодо наявності або відсутності яких виник спір, і які, зокрема зазначені у резолютивній частині рішення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2018 у справі №917/1345/14 зазначила, що преюдиційне значення у справі надається обставинам, встановленим судовим рішенням, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиційне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особи, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиційні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що спір у справі № 460/17676/22 виник між ТОВ ОТК Європлюс та ГУ ДПС у Рівненській області та Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків. Предметом позову у цій справі є податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Рівненській області №05 від 13 травня 2022 року та Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №33 від 19 травня 2022 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) до ТОВ ОТК Європлюс.

Відтак, оскільки в рамках справи № 460/17676/22 приймали участь не ті самі особи, що приймають участь у даній справі, колегія суддів вважає, що обставини, встановлені постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2023 року у справі № 460/17676/22 не є преюдиційними для даної справи.

Крім того, як слушно зауважив суд першої інстанції відповідно до ч. 7 ст. 75 ГПК України, правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для господарського суду.

Отже доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків, до яких дійшла колегія суддів та не доводять неправильність чи незаконність рішення, прийнятого судом першої інстанції.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Висновки апеляційного господарського суду.

Згідно статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Будь-яких підстав для скасування рішення Господарського суду Одеської області від 30.05.2024 по справі №916/1440/24 за результатами його апеляційного перегляду колегією суддів не встановлено.

За вказаних обставин оскаржуване рішення Господарського суду Одеської області від 30.05.2024 по справі №916/1440/24 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення із віднесенням витрат на оплату судового збору за подачу апеляційної скарги на апелянта.

Керуючись статтями 269-271, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма Дісна на рішення Господарського суду Одеської області від 30.05.2024 по справі №916/1440/24 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Одеської області від 30.05.2024 по справі №916/1440/24 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

Відповідно до ст. 287 ч. 3 ГПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню за винятком випадків, передбачених п.п. а), б), в), г) п. 2) ч. 3 ст. 287 цього Кодексу.

Постанову складено та підписано 28.08.2024.

Головуючий суддя К.В. Богатир

Судді Л.В. Поліщук

Г.І. Діброва