ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" серпня 2024 р.м. ХарківСправа № 922/2155/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Трофімова І.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Керівника Лозівської окружної прокуратури Харківської області (64602, Харківська обл., м. Лозова, вул. Богданівська, 17) в інтересах держави в особі: 1) Лозівської міської ради (64602, Харківська обл., м. Лозова, вул. Ярослава Мудрого, 1) 2) Управління житлово-комунального господарства та будівництва Лозівської міської ради (64602, Харківська обл., м. Лозова, вул. Козацька, 5)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельник" (61144, м. Харків, вул. Героїв праці, 17, кв. 343)
про стягнення 45'653 грн
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Керівник Лозівської окружної прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі: 1) Лозівської міської ради та 2) Управління житлово-комунального господарства та будівництва Лозівської міської ради звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельник", в якій просить суд стягнути з останнього збитки в сумі 45'653 грн, завдані неналежним виконанням умов договору № 545 від 04.12.2019.

Судові витрати зі сплати судового збору позивач просить покласти на відповідача.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 26.06.2024 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі № 922/2155/24, розгляд справи було вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Будь-яких заяв або клопотань, про можливість подання яких було роз`яснено ухвалою Господарського суду Харківської області від 26.06.2024, на адресу суду від учасників справи не надходило, як і не надходило клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до ст. 252 ГПК України.

Відповідач своїм правом на захист не скористався, відзив на позов не надав. Разом з цим, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 26.06.2024 направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення (з відміткою судова повістка) на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 61144, м. Харків, вул. Героїв праці, 17, кв. 343 .

Але судова кореспонденція повернута поштою на адресу суду із позначкою "інші причини".

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно з ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу пункту 5 частини 6 статті 242 ГПК України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвал суду.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 названого Закону, для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень"). Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі №922/2155/24 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Таким чином, усім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано, під час розгляду справи, обумовлені чинним ГПК України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Отже, за висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив такі обставини.

04.12.2019 між Управлінням житлово-комунального господарства та будівництва Лозівської міської ради Харківської області (Позивач 2, Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельник" (Відповідач, Підрядник) укладено договір № 545 (надалі - Договір) щодо виконання робіт з реконструкції нежитлового приміщення, розташованого за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул. Козацька, буд. 3, нежитлове приміщення №1 (ДК 021:2015: 45454000-4 - Реконструкція).

Згідно з п. 1.2. Договору основні параметри, склад та обсяги робіт, що доручаються до виконання Підряднику, визначені проектно-кошторисною документацією.

Відповідно до п. 3.1. Договору сума договору визначена на основі договірної ціни становить 6'741'013,20 грн (шість мільйонів сімсот сорок одна тисяча тринадцять грн, 20 коп.), в тому числі ПДВ - 1'123'502,20 грн (один мільйон сто двадцять три п`ятсот дві грн 20 коп.).

У 2019 році зобов`язання за договором мають бути виконані на загальну суму 133'746,00 грн (сто тридцять три тисячі сімсот сорок шість грн 00 коп.), в тому числі ПДВ - 22'291,00 грн (двадцять дві тисячі двісті дев`яносто одна грн 00 коп.).

У 2020 році зобов`язання за договором мають бути виконані на загальну суму 6'607'267,20 грн (шість мільйонів шістсот сім тисяч двісті шістдесят сім грн 20 коп.), в тому числі ПДВ - 1'101'211,20 грн (один мільйон сто одна тисяча двісті одинадцять грн 20 коп.).

Згідно з п. 4.3.1. Договору Підрядник зобов`язаний забезпечити виконання робіт у встановлені згідно з календарним графіком (планом) виконання робіт строки.

Відповідно до п. 4.3.2. Договору Підрядник зобов`язаний забезпечити роботи матеріальними ресурсами, відповідати за їх якість, відповідність вимогам, установленим нормативними документами та проектно-кошторисною документацією.

В силу п. 4.3.5. Договору Підрядник зобов`язаний забезпечити виконання робіт, якість яких відповідає вимогам, встановленим умовам цього Договору, технічному завданню, проектно-кошторисній документації, державним будівельним нормам і правилам,.

Відповідно до п. 4.4.2. Договору Підрядник має право залучати до виконання робіт за згодою Замовника субпідрядників в обсязі не більше 20% від загальної суми договору.

Відповідно до п. 2.1. Договору Підрядник розпочинає виконання робіт протягом 3 (трьох) календарних днів з дня виконання Замовником зобов`язань щодо передачі проектно-кошторисної документації та дозвільної документації, і зобов`язується завершити виконання робіт:

- запланованих згідно Календарного графіку (плану) на 2019 рік - не пізніше 24 грудня 2019 року;

- запланованих згідно Календарного графіку (плану) на 2020 рік - не пізніше 24 грудня 2020 року.

Відповідно до п. 2.2. Договору строк виконання робіт: до 31 грудня 2020 року. Початок та закінчення робіт за договором визначається календарним графіком (планом) виконання робіт, що є невід`ємним додатком № 2 до цього Договору.

Відповідно до п. 2.4. Договору строки можуть бути змінені тільки за взаємною згодою Сторін з внесенням відповідних змін у Договір у разі виникнення документально-підтверджених обставин, що можуть вплинути та строки виконання робіт (будівництва об`єкта), у тому числі затримки фінансування витрат Замовника.

Відповідно до п. 3.2. Договору розрахунки проводяться шляхом: оплати Замовником, на підставі норм Постанови КМУ № 117 від 23 квітня 2014 року "Про здійснення попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти" п.1. п.п.3 абз. 1, Постанови КМУ № 1764 від 27.12.2001 року п. 19 попередньої оплати (авансу) на організацію виконання робіт та придбання матеріалів в розмірі 30 (тридцяти) % від вартості робіт, що фінансуються в 2019 році за рахунок коштів міського бюджету та становить 40'123,80 грн (сорок тисяч сто двадцять три гривні вісімдесят коп.), в тому числі ПДВ - 6687,30 грн (шість тисяч шістсот вісімдесят сім грн 80 коп).

Згідно з п. 3.7. Договору розрахунок за виконані роботи здійснюється протягом 5 банківських днів з дати отримання Замовником бюджетного призначення на фінансування закупівлі на свій реєстраційний рахунок.

Згідно з п. 3.6. чинного на час виникнення спірних правовідносин Національного стандарту України "Правила визначення вартості будівництва" ДСТУ Б Д.1.1-1:2013, який прийнято відповідно до наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 293 від 05.07.2013 та відповідно до п. 1.2., а також ч. 3 ст. 11 Закону України "Про будівельні норми" є обов`язковим до застосування, локальний кошторис - первинний кошторисний документ, який визначає кошторисну вартість окремих видів будівельних робіт та витрат по будинках, будівлях, спорудах будь-якого призначення, лінійних об`єктах інженерно-транспортної інфраструктури і складається на підставі обсягів робіт, що визначені при розробленні проектної документації.

Крім того пунктами 6.4.1., 6.4.2. Національного стандарту України "Правила визначення вартості будівництва" ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 передбачено, що взаєморозрахунки за обсяги виконаних робіт проводяться за період, встановлений в договорі (щомісячно, за етап тощо). При визначенні вартості виконаних обсягів робіт і проведенні взаєморозрахунків за виконані роботи по об`єктах будівництва, зведення яких здійснюється за рахунок державних коштів, застосовуються примірні форми первинних облікових документів "Акт приймання виконаних будівельних робіт" (примірна форма "КБ-2в) і "Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (примірна форма № КБ-3)".

Відповідно до акту № 1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2019 року та актів №№ 2-3 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2020 року за формою КБ-2в по договору № 545 від 04 грудня 2019 року вартість виконаних робіт складає 964'982,40 грн. Акти КБ-2В підписані сторонами укладеного договору.

Відповідно до висновку будівельно-технічної експертизи Харківського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/121-21/9424-БТ від 30.05.2022 на дослідження надані акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2019 року та акти №№2-3 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2020 року за формою КБ-2в по договору № 545 від 04 грудня 2019 року.

В даних актах зазначені обсяги та перелік виконаних робіт. Вартість виконаних робіт за цими актами складає 964'982,40 грн (дев`ятсот шістдесят чотири тисячі дев`ятсот вісімдесят дві гривні 40 коп.).

Відповідність фактично виконаних робіт зазначених у актах №1-3 приймання виконаних робіт по договору № 545 від 04.12.2019 встановлювалась за результатами обстеження.

При дослідженні об`єкту, характер та перелік робіт прийнято за актами на виконані роботи, а обсяги робіт - виходячи з проведених вимірів та обстеження об`єкту в натурі.

За проведеними вимірами та обстеженням об`єкту в натурі були встановлені фактичні обсяги робіт.

В результаті обстеження встановлено, що металопластикові вікна за типом ВП-4 проекту фактично відповідають та вставлені по типу ВП-10 - мають різну площу. За актом №1 приймання виконаних будівельних робіт за 2019 рік по договору № 545 від 04.12.2019 1 кв.м. цих типів вікон коштує однаково. Тобто перерахунок уставлених та демонтованих вікон проводиться за фактичною площею. Вузол обліку холодної води виконаний в не повному обсязі та не відповідає даним вказаним в акті виконаних робіт. Фактичний обсяг прокладеного трубопроводу опалення та їх ізоляція трубками із спіненого каучуку, поліетилену відповідає обсягу вказаному в актах виконаних робіт. Під час дослідження встановлено, що обсяг фактично встановлених радіаторів стальних менший за обсяг вказаного в акті № 2 приймання виконаних будівельних робіт за 2020 рік по договору № 545 від 04.12.2019. 3 тридцяти одного радіатора встановлено тільки двадцять чотири. Фірма виробник встановлених радіаторів "Energy", хоча за актом виконаних робіт повинна бути "Kermi". Сім не встановлених радіаторів різного типу та розміру знаходились упакованими на об`єкті, що враховано в розрахунку вартості не виконаних робіт. З усього вказаного обсягу розділу "Вентиляція" встановлена не відповідність в обсязі вказаному в акті та обсязі за фактом роботи "Прокладання повітроводів з оцинкованої сталі класу н [нормальні] товщиною 0,7 мм, периметром до 2400 мм" та її ізоляції.

Виходячи з вищенаведеного, експерти дійшли висновку, що обсяги фактично виконаних будівельних робіт з реконструкції нежитлового приміщення, розташованого за адресою: Харківська область м. Лозова. вул. Козацька, буд. 3, нежитлове приміщення №1 не відповідають обсягам зазначеним в актах №№1-3 приймання виконаних будівельних робіт за 2019-2020 роки по договору № 545 від 04.12.2019.

Вартість фактично не виконаних робіт по об`єкту: "Реконструкція нежитлового приміщення розташованого за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул. Козацька, буд. 3, нежитлове приміщення №1" зазначених в актах №№1-3 виконаних робіт за 2019-2020 роки по договору № 545 від 04.12.2019, укладеного між Управлінням житлово-комунального господарства Харківської області та ТОВ "Будівельник" складає 45'653,00 грн (сорок п`ять тисяч шістсот п`ятдесят три гривні).

Прокурор вважає, що внаслідок порушень, допущених ТОВ "Будівельник" під час виконання вищезазначеного договору Лозівській міській територіальній громаді спричинені збитки на загальну суму 45'653 грн.

Такі обставини стали підставою для звернення Прокурора до суду з цим позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Щодо підстав представництва прокурором інтересів держави в особі органів місцевого самоврядування - Лозівської міської ради та Управління житлово-комунального господарства та будівництва Лозівської міської ради, суд зазначає таке.

Відповідно до вимог ст. 131-1 Конституції України прокуратура, окрім інших функцій, здійснює представництво інтересів держави в суді у випадках та порядку, визначеному законом.

Частиною 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Лозівська міська рада є органом, який наділений повноваженнями щодо розпорядження коштами місцевого бюджету та контролю їх використання розпорядниками нижчого рівня, у тому числі Управлінням житлово-комунального господарства та будівництва Лозівської міської ради Харківської області, та є належним позивачем у справі.

Матеріали справи містять листи Лозівської окружної прокуратури, які були направлені на адреси Позивачів в порядку ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Враховуючи викладене, прокурором доведено та судом встановлено наявність достатніх правових підстав для звернення прокурора з даним позовом до Господарського суду Харківської області в інтересах Лозівської міської ради та Управління житлово-комунального господарства та будівництва Лозівської міської ради.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд відзначає наступне.

За положеннями ч.ч.1, 2 ст.11 Цивільного Кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 202 Цивільного Кодексу України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених Господарського кодексу України.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею ст. 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частиною 4 ст. 882 Цивільного кодексу України передбачено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Відповідно до ст. 857 Цивільного кодексу України робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а у разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру.

Так наявними матеріалами справи підтверджується, що на виконання умов Договору між сторонами було складено та підписано акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2019 року та акти №№ 2-3 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2020 року за формою КБ-2в на загальну суму 964'982,40 грн.

Позивачем 2, відповідно до наявних в матеріалах справи платіжних доручень, було сплачено Відповідачу грошові кошти на загальну суму 551'649,40 грн.

Позовні вимоги мотивовані неправомірним завищенням вартості робіт за Договором, у зв`язку з чим у Відповідача виникло зобов`язання відшкодувати збитки, які визначені, виходячи із здійснення надмірної плати за роботи у розмірі 45'653 грн.

Суд установив, що постановою старшого слідчого відділення №1 СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області від 19.04.2021 було призначено судову будівельно-технічну експертизу у кримінальному провадженні №0000021 від 12.02.2021.

На вирішення судової експертизи поставлене запитання:

"Чи відповідають обсяги та вартість фактично виконаних робіт об`єкту Реконструкції нежитлового приміщення розташованого за адресою: Харківська область м. Лозова, вул. Козацька, буд. 3, нежитлове приміщення №1 (ДК 021:2015: 45454000-4 - Реконструкція), обсягам та вартості виконаних робіт зазначених у актах виконаних робіт №1, №2, №3 (КБ-2в, КБ-3)?".

Як убачається з висновку будівельно-технічної експертизи Харківського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/121-21/9424-БТ від 30.05.2022 обсяги фактично виконаних будівельних робіт з реконструкції нежитлового приміщення, розташованого за адресою: Харківська область м. Лозова. вул. Козацька, буд. 3, нежитлове приміщення №1 не відповідають обсягам зазначеним в актах №№1-3 приймання виконаних будівельних робіт за 2019-2020 роки по договору № 545 від 04.12.2019. Вартість фактично не виконаних робіт по об`єкту: "Реконструкція нежитлового приміщення розташованого за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул. Козацька, буд. 3, нежитлове приміщення №1" зазначених в актах №№1-3 виконаних робіт за 2019-2020 роки по договору № 545 від 04.12.2019, укладеного між Управлінням житлово-комунального господарства Харківської області та ТОВ "Будівельник" складає 45'653,00 грн (сорок п`ять тисяч шістсот п`ятдесят три гривні).

Згідно зі ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Частиною 2 ст. 224 Господарського кодексу України встановлено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Статтею 225 Господарського кодексу України передбачено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Статтею 883 Цивільного кодексу України передбачено, що підрядник відповідає за недоліки збудованого об`єкта, за прострочення передання його замовникові та за інші порушення договору (за недосягнення проектної потужності, інших запроектованих показників тощо), якщо не доведе, що ці порушення сталися не з його вини. За невиконання або неналежне виконання обов`язків за договором будівельного підряду підрядник сплачує неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки в повному обсязі.

З аналізу вищенаведених норм убачається, що вони передбачають відповідальність за неналежне виконання своїх зобов`язань за договором та необхідність відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням зобов`язань.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; наявність збитків; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо).

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до вимог ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Верховний Суд у постанові від 05.02.2020 за результатами розгляду справи №461/3675/17 чітко вказав на те, що висновок експерта, підготовлений у рамках кримінального провадження особою, яка є атестованим судовим експертом, відповідає положенням статті 102 ЦПК України, тому останній може бути допустимим доказом, оскільки експертиза проведена у кримінальному провадженні містила інформацію щодо предмета доказування у цивільному провадженні, незважаючи на те, що на момент розгляду справи вирок у кримінальній справі не ухвалений.

Так, до позовної заяви керівника Лозівської окружної прокуратури Харківської області з метою доведення складу цивільного правопорушення в діях уповноважених осіб ТОВ "Будівельник", прокурором подано докази, здобуті в рамках кримінального провадження № 00000121 від 12.02.2021, у тому числі висновок експерта, що підтверджує протиправність поведінки Відповідача та розмір заподіяних збитків, які підлягають оцінці судом на підставі вимог ст. 86 ГПК України в рамках господарського провадження.

З огляду на вищевикладене, враховуючи наявний в матеріалах справи висновок будівельно-технічної експертизи по даній справі, який не був спростований Відповідачем, суд вважає наявними підстави для покладення на Відповідача відповідальності у вигляді відшкодування збитків у розмірі 45'653 грн.

На підставі викладеного, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі в сумі 45'653 грн.

Згідно зі ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати прокурора по сплаті судового збору покладаються на Відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельник" (61144, м.Харків, вул. Героїв праці, 17, кв. 343; ) на користь Лозівської міської територіальної громади в особі Управління житлово-комунального господарства та будівництва Лозівської міської ради Харківської області (64602, Харківська обл., м. Лозова, вул. Козацька, 5; ) збитки в сумі 45'653 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельник" (61144, м.Харків, вул. Героїв праці, 17, кв. 343; ) на користь Харківської обласної прокуратури (, банк отримувач: Державна казначейська служба України м. Київ, рахунок UA0007171, код класифікації видатків бюджету - 0901010) судовий збір сплачений за подання позовної заяви в сумі 3028 грн.

Видати накази після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у порядку і строки, встановлені ст. 254, 256, 257 ГПК України.

Учасники справи:

Прокурор: Керівник Лозівської окружної прокуратури (64602, Харківська обл., м.Лозова, вул. Богданівська, 17).

Позивач 1: Лозівська міська рада (64602, Харківська обл., м. Лозова, вул. Ярослава Мудрого, 1).

Позивач 2: Управління житлово-комунального господарства та будівництва Лозівської міської ради (64602, Харківська обл., м. Лозова, вул. Козацька, 5).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельник" (61144, м.Харків, вул. Героїв праці, 17, кв. 343; ).

Суддя І.В. Трофімов