ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2024 року м.Дніпро Справа № 904/5570/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач) суддів: Іванова О.Г., Паруснікова Ю.Б.,

секретар судового засідання : Зелецький Р.Р.

від скаржника: ЗагоруйкоА.А., представник АТ КБ "ПриватБанк";

арбітражний керуючий - ліквідатор ТОВ "КАНДЕЛЛА" Чичва О.С.;

від кредитора: Осипов О.О., представник ТОВ "АГРО КОМПЛЕКТ";

інші представники сторін у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 17.04.2024 року у справі №904/5570/20 (суддя Владимиренко І.В.)

за заявою арбітражного керуючого Чичви О.С. про стягнення невиплаченої суми основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора у справі № 904/5570/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "КАНДЕЛЛА" (, 49000, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, будинок 32) у розмірі 617 924, 27 грн., враховуючи принцип пропорційності, з наступних кредиторів в такому розмірі: АТ КБ "ПРИВАТБАНК" (код: 14360570, адреса: 01001, м. Київ, Печерський район, вулиця Грушевського, будинок 1Д) - 546 430, 43 грн.; ТОВ "АГРОКОМПЛЕКТ"" (код: 39205544, адреса: 49100, м. Дніпро, вул. Княгині Ольги, 22) - 69 578, 27 грн.; ТОВ "Дніпровський елеватор" (код: 41657211, адреса: Україна, 51909, Дніпропетровська обл., місто Кам`янське, проспект Конституції, будинок 17А) -1 915, 57 грн. та видачі наказів по справі № 904/5570/20

Кредитори:

1. Акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК"

2. Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро Комплект"

3. Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровський елеватор"

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "КАНДЕЛЛА" (49000, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 32; )

про визнання банкрутом ,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 17.04.2024 року у справі №904/5570/20 заяву арбітражного керуючого Чичви О.С. № 02-07/112 від 26.01.2024 року про стягнення невиплаченої суми основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора у справі № 904/5570/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "КАНДЕЛЛА" (, 49000, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, будинок 32) у розмірі 617 924,27 грн., враховуючи принцип пропорційності, з наступних кредиторів в такому розмірі: АТ КБ "ПРИВАТБАНК" (код: 14360570, адреса: 01001, м. Київ, Печерський район, вулиця Грушевського, будинок 1Д) - 546 430,43 грн.; ТОВ "АГРОКОМПЛЕКТ" (код: 39205544, адреса: 49100, м. Дніпро, вул. Княгині Ольги, 22) - 69 578,27 грн.; ТОВ "Дніпровський елеватор" (код: 41657211, адреса: Україна, 51909, Дніпропетровська обл., місто Кам`янське, проспект Конституції, будинок 17А) -1 915,57 грн. та видачі наказів - задоволено.

Стягнуто з Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; ) на користь арбітражного керуючого Чичви Олега Сергійовича (свідоцтво №448 від 19.03.2013 року, адреса: 49044, м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, 49а, оф. 65/2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), основну грошову винагороду за виконання повноважень ліквідатора ТОВ "КАНДЕЛЛА" за період з березня 2021 року по грудень 2023 року в загальній сумі 546 430,43 грн. (п`ятсот сорок шість тисяч чотириста тридцять грн. 43 коп.), що дорівнює 88,43% пропорційному стягненню з кредитора визнаним вимогам.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Комплект" (49100, м. Дніпро, вул. Княгині Ольги, 22; ) на користь арбітражного керуючого Чичви Олега Сергійовича (свідоцтво №448 від 19.03.2013 року, адреса: 49044, м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, 49а, оф. 65/2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), основну грошову винагороду за виконання повноважень ліквідатора ТОВ "КАНДЕЛЛА" за період з березня 2021 року по грудень 2023 року в загальній сумі 69 578,27 грн. (шістдесят дев`ять тисяч п`ятсот сімдесят вісім грн. 27 коп.), що дорівнює 11,26% пропорційному стягненню з кредитора визнаним вимогам.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровський елеватор" (51909, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, проспект Конституції, будинок 17А; ) на користь арбітражного керуючого Чичви Олега Сергійовича (свідоцтво №448 від 19.03.2013 року, адреса: 49044, м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, 49а, оф. 65/2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), основну грошову винагороду за виконання повноважень ліквідатора ТОВ "КАНДЕЛЛА" за період з березня 2021 року по грудень 2023 року в загальній сумі 1 915,57 грн. (одна тисяча дев`ятсот п`ятнадцять грн. 57 коп.), що дорівнює 0,31% пропорційному стягненню з кредитора визнаним вимогам.

Ухвала суду першої інстанції обґрунтована наступним:

- 15.01.2024 року на засіданні комітету кредиторів прийнято, крім іншого, рішення погодити звіт про нарахування та виплату основної та додаткової грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "КАНДЕЛЛА" (, 49000, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, будинок 32) на суму 624 161,20 грн. та 3 981,82 грн. відповідно; погодити звіт про витрати у процедурі ліквідації Товариства з обмеженою відповідальністю "КАНДЕЛЛА" (, 49000, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, будинок 32);

- за наслідком проведеної ліквідаційної процедури з боку ліквідатора боржника було складено та подано до господарського суду звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс ТОВ "КАНДЕЛЛА", який було розглянуто та затверджено за наслідком судового засідання 23.01.2024 року;

- на вказаному судовому засіданні було розглянуто та затверджено Звіт ліквідатора ТОВ "КАНДЕЛЛА" про нарахування та виплату основної грошової винагороди арбітражного керуючого у справі про банкрутство ТОВ "КАНДЕЛЛЛА";

- станом на дату звернення із даною заявою непогашеною залишається основна грошова винагорода арбітражного керуючого Чичви О.С. за здійснення ним повноважень у справі про банкрутство ТОВ "КАНДДЕЛЛА" у розмірі 617 924,27 грн.;

- Кодексом України з процедур банкрутства гарантовано надання послуг арбітражному керуючому за грошову винагороду, що має виплачуватись арбітражному керуючому щомісяця, тому у випадку, коли оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється не за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника, то така оплата повинна здійснюватися за рахунок коштів кредиторів, виходячи із принципу пропорційності їх грошовим вимогам;

- Кодекс України з процедур банкрутства не ставить визначення джерела оплати послуг арбітражного керуючого та порядок розподілу витрат на оплату послуг ліквідатора в залежність від майнового стану кожного кредитора у справі про банкрутство, правового статусу кредитора (особа, заснована на приватній чи державній формі власності, державний орган, громадська організація тощо), від джерел фінансування того чи іншого кредитора, а також від майнових результатів арбітражного керуючого у справі про банкрутство;

- не виявлення ліквідатором боржника в процедурі ліквідації майна боржника чи інших його активів та грошових коштів, не впливає на оплату його послуг, за відсутності встановлених судами обставин неналежного виконання ліквідатором своїх обов`язків;

- надання послуг професійного (ліцензованого) арбітражного керуючого відбувається на платній основі, оскільки безпосередньо Кодексом встановлені мінімальні гарантії щодо оплати послуг арбітражного керуючого - ліквідатора на рівні трьох мінімальних заробітних плат, а також встановлені спеціальні джерела оплати послуг та відшкодування витрат арбітражного керуючого, а саме: за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі.

Таким чином, господарський суд дійшов висновку про безумовне право арбітражного керуючого Чичви О.С. на оплату грошової винагороди в межах здійсненних повноважень ліквідатора у справі № 904/5570/20.

У зв`язку з відсутністю у банкрута будь-яких майнових активів, покладення оплати грошової винагороди арбітражного керуючого за період виконання повноважень ліквідатора здійснено судом виходячи із принципу пропорційності грошових вимог кредиторів.

Не погодившись з ухвалою суду, Акціонерне товариство Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" оскаржило її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення господарським судом норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, а саме ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 175, 231, 244, 236 ГПК України, - що відповідно до ст.ст. 271, 280 ГПК України, є підставою для скасування оскаржуваної ухвали в повному обсязі й прийняття по справі нового рішення.

Скаржник вважає, що:

- судом безпідставно затверджено звіт про основну винагороду, яка має сплачуватись виключно за виконання арбітражним керуючим повноважень ліквідатора, а не за період, коли він лише значився ліквідатором;

- як вбачається з матеріалів справи про банкрутство ТОВ "КАНДЕЛЛЛА", строк ліквідаційної процедури значно перевищує строк, який був встановлений для проведення ліквідаційної процедури. Вказаний строк постійно продовжувався за ініціативи ліквідатора. При цьому, продовження строків ліквідаційної процедури було викликано наявністю ініційованих учасниками справи про банкрутство судових спорів, які були направлені на задоволення вимог кредиторів. Однак, такі судові процеси ініціювались виключно кредиторами та фактично були здійснені у зв`язку з неякісним виконанням ліквідатором своїх безпосередніх повноважень. Жодних процесуальних дій у даних справах ліквідатором не здійснювалось;

- за весь час ліквідаційної процедури ліквідатором не забезпечено здійснення активних заходів, направлених на виявлення додаткових активів Боржника та наповнення ліквідаційної маси за рахунок визнання недійсними укладених до моменту відкриття провадження у справі про банкрутство угод, а також не забезпечено повного та своєчасного виконання всього комплексу необхідних дій, направлених на проведення ліквідаційної процедури;

- саме у зв`язку з неналежним виконанням арбітражним керуючим Чичвою О.С. своїх повноважень, строк ліквідаційної процедури значно перевищив встановлений для цього термін та призвів до збільшення витрат для її проведення, зокрема - основної грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора у справі про банкрутство ТОВ "КАНДЕЛЛЛА";

- як вбачається з ухвали місцевого господарського суду від 23.01.2024 року у справі про банкрутство ТОВ "КАНДЕЛЛЛА", аналізу повноти та своєчасності вжитих ліквідатором заходів здійснено не було. Висновки господарського суду Дніпропетровської області у даному випадку зводяться виключно до посилань на положення чинного законодавства, що передбачають можливість отримання арбітражним керуючим винагороди за виконання повноважень ліквідатора у справі про банкрутство. При цьому, повнота, правомірність та обґрунтованість дій ліквідатора у справі про банкрутство ТОВ "КАНДЕЛЛЛА" фактично не досліджувались.

Враховуючи вищевикладене, АТ КБ "ПРИВАТБАНК" вважає, що ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 17.04.2024 року прийнята з неповним встановленням фактичних обставин справи, внаслідок чого необґрунтовано задоволено заяву арбітражного керуючого Чичви О.С. про стягнення основної грошової винагороди арбітражного керуючого пропорційно з кредиторів Боржника у справі про банкрутство ТОВ "КАНДЕЛЛЛА".

Апелянт просить:

- скасувати ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 17.04.2024 року у справі №904/5570/20;

- зупинити дію виконання судового наказу від 17.04.2024 року у даній справі.

У відзиві на апеляційну скаргу арбітражний керуючий Чичва О.А. спростовує доводи скаржника.

Вважає оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою. Просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Звертає увагу, що ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 23.01.2024 року у даній справі, якою, в тому числі, було затверджено звіт про нарахування та виплату основної та додаткової винагороди арбітражного керуючого у справі про банкрутство ТОВ "КАНДЕЛЛА", є чинною, не оскаржувалась жодним учасником провадження, у тому числі і апелянтом, та підлягає виконанню.

Сам факт затвердження основної винагороди ліквідатора боржника, а також розміру даної винагороди, не заперечується і є визнаним.

Інші сторони по справі відзиви на апеляційну скаргу не надали.

Відповідно до ч.3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судове засідання з`явились представники скаржника, ТОВ "Агро Комплект" та арбітражний керуючий Чичва О.С. Інші учасники справи явку представників не забезпечили, правом участі у судовому засіданні не скористались.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України).

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Частиною 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 12 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород.

Відповідно до статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства розмір основної винагороди за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією становить п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання арбітражним керуючим повноважень керуючого реструктуризацією.

Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень.

Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі.

Частиною 6 статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що арбітражний керуючий не менше одного разу на два місяці звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на засіданнях зборів кредиторів (у процедурі банкрутства фізичної особи) чи комітету кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - перед забезпеченим кредитором.

Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений зборами кредиторів (у процедурі банкрутства фізичної особи) чи комітетом кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - забезпеченим кредитором.

Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації, реструктуризації заборгованості, погашення боргів подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

Джерела виплати грошової винагороди передбачені в Кодексі України з процедур банкрутства.

Так, Кодексом України з процедур банкрутства гарантовано надання послуг арбітражному керуючому за грошову винагороду, що має виплачуватись арбітражному керуючому щомісяця.

Тому у випадку, коли оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється не за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника, то така оплата повинна здійснюватися за рахунок коштів кредиторів, виходячи із принципу пропорційності їх грошовим вимогам.

Кодекс України з процедур банкрутства не ставить визначення джерела оплати послуг арбітражного керуючого та порядок розподілу витрат на оплату послуг ліквідатора в залежність від майнового стану кожного кредитора у справі про банкрутство, правового статусу кредитора (особа, заснована на приватній чи державній формі власності, державний орган, громадська організація тощо), від джерел фінансування того чи іншого кредитора, а також від майнових результатів арбітражного керуючого у справі про банкрутство.

Тобто, не виявлення ліквідатором боржника в процедурі ліквідації майна боржника чи інших його активів та грошових коштів, не впливає на оплату його послуг, за відсутності встановлених судами обставин неналежного виконання ліквідатором своїх обов`язків.

Отже, надання послуг професійного (ліцензованого) арбітражного керуючого відбувається на платній основі, оскільки безпосередньо Кодексом встановлені мінімальні гарантії щодо оплати послуг арбітражного керуючого - ліквідатора на рівні трьох мінімальних заробітних плат, а також встановлені спеціальні джерела оплати послуг та відшкодування витрат арбітражного керуючого, а саме: за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі.

Згідно з частин 1, 4, 7 статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Європейський Суд з прав людини (рішення від 28.03.2006 року за заявою №31443/96 у справі "Броньовський проти Польщі") зазначив, що принцип верховенства права зобов`язує державу поважати і застосовувати запроваджені нею закони, створюючи правові й практичні умови для втілення їх в життя. Відмова від авансування, відсутність майна боржника або ж відсутність інших джерел для покриття на виплату винагороди арбітражному керуючому можна розцінювати як примушування до безоплатної праці, що забороняється та прирівнюється до рабства в контексті статті 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та інших міжнародних актів (зокрема, Конвенції 1926 року про заборону рабства, Конвенції Міжнародної організації праці про примусову чи обов`язкову працю 1930 року, ратифіковану Україною 10.08.1956, Конвенції Міжнародної організації № 105 про скасування примусової праці 1957 року, ратифікованої Україною 05.10.2000), резолюції Економічної і Соціальної Ради ООН (ЕКОСОС) 1996 року тощо) та суперечить ст. 43 Конституції України.

Судом встановлено, що ліквідатором арбітражним керуючим Чичвою О.С. заявлено до стягнення з кредиторів АТ КБ "Приватбанк", ТОВ "Агро Комплект", ТОВ "Дніпровський елеватор" оплати основної грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора ТОВ "КАНДЕЛЛА" за період з березня 2021року по грудень 2023 року у розмірі 617 924,27 грн.

Звіт про нарахування основної грошової винагороди арбітражному керуючому Чичві О.С. за виконання повноважень ліквідатора у справі № 904/5570/20 про банкрутство ТОВ "КАНДЕЛЛА" за період з березня 2021 року по грудень 2023 року на зазначену суму був затверджений ухвалою господарського суду від 23.01.2024 року.

З огляду на це є необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що в порушення частини 6 статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражним керуючим Чичвою О.С. не було додержано п`ятиденний строк для подання ним звіту про нарахування та виплату грошової винагороди. Дане питання, як було вказано, вирішено іншою ухвалою господарського суду у цій справі, яка набрала законної сили. Докази іншого скаржником не надано.

Щодо посилання апелянта про те, що у суду були відсутні підстави для затвердження звіту ліквідатора про основну винагороду, щодо невчинення ліквідатором необхідних дій та затягування процедури ліквідації боржника, ці доводи не входять в предмет апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали і відхиляються судом.

Суд першої інстанції звернув увагу в оскаржуваній ухвалі, що матеріали справи не містять доказів оскарження дій чи бездіяльності арбітражного керуючого Чичви О.С. та прийняття за результатами розгляду такої скарги відповідного судового рішення.

За приписами частин 1, 2 статті 30 Кодексу України з процедур банкрутств арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду.

Відповідно до статті 12 Кодексу України з процедур банкрутств арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право: звертатися до господарського суду та суду загальної юрисдикції у випадках, передбачених цим Кодексом, отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.

Законодавством визначено декілька джерел для здійснення оплати послуг ліквідатора, у тому числі і за рахунок коштів кредиторів, виходячи з принципу пропорційності їх грошовим вимогам.

Згідно з частиною 4 статті 48 Кодексу України з процедур банкрутств конкурсні кредитори мають на зборах кредиторів кількість голосів, пропорційну сумі вимог кредиторів, включених до реєстру вимог кредиторів за результатами попереднього засідання господарського суду та кратну одній тисячі гривень.

За приписами частини 1 статті 64 Кодексу України з процедур банкрутств кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді задовольняються в першу чергу.

Відповідно до частини 3 статті 64 Кодексу України з процедур банкрутств у разі недостатності коштів, одержаних від продажу майна банкрута, для повного задоволення всіх вимог однієї черги вимоги задовольняються пропорційно до суми вимог, що належить кожному кредитору однієї черги.

Таким чином, керуючись принципом пропорційності голосів кредиторів кількості їх грошових вимог відповідно до статті 48 Кодексу України з процедур банкрутств, суд обґрунтовано застосував такий принцип пропорційності і до розподілу між кредиторами витрат з оплати основної грошової винагороди ліквідатора.

Апелянтом не спростовано, що у боржника кошти та будь-які майнові активи відсутні. Тому покладення оплати основної грошової винагороди арбітражного керуючого за період виконання повноважень ліквідатора у справі на кредиторів за реєстром, пропорційно сумам визнаних вимог, є правомірним, оскільки вказане положення закріплене законодавством як одне із джерел для здійснення оплати послуг арбітражного керуючого.

При цьому, відмова від здійснення оплати послуг арбітражного керуючого за відсутності майна у боржника або ж відсутність інших джерел для покриття витрат на виплату послуг арбітражному керуючому можна розцінювати як відмову в можливості отримання гарантованої Законом та Кодексом оплати послуг і тим самим примушення його виконувати повноваження за відсутності оплати праці, суперечить статті 43 Конституції України та статті 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (аналогічний правовий висновок викладено, зокрема, в постановах Верховного Суду від 15.07.2020 року у справі № Б14/040-07/15-08, від 14.08.2019 року у справі № 5/80-10).

Законодавець не ставить визначення джерела оплати послуг арбітражного керуючого в залежність від майнового стану ініціюючого кредитора у справі про банкрутство, правового статусу кредитора (особа, заснована на приватній чи державній формі власності, державний орган, громадська організація тощо), а також від джерел фінансування того чи іншого кредитора.

Судом встановлено, що кредиторами у цій справі не створювався фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого, господарської діяльності боржник не здійснював та не було виявлено активів, кошти від реалізації яких можливо було б спрямувати на оплату грошової винагороди ліквідатора та відшкодування його витрат.

Встановивши факт невиконання у добровільному порядку зобов`язання щодо оплати послуг арбітражного керуючого, господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про примусове стягнення з таких кредиторів відповідних грошових сум шляхом винесення судового рішення та видачі наказу.

Відповідно до частин 1,2 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Колегія суддів вважає також необхідним зазначити, що згідно положення частини 1 статті 9 Конституції України та Закону України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7, 11 до Конвенції, Закону України від 23.02.2006 року №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Суду у справі "Трофимчук проти України" no. 4241/03 від 28.10.2010 року Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Відповідно до статей 7, 13 Господарського процесуального кодексу України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не доведена, висновки оскаржуваної ухвали апелянтом не спростовано, тому скарга не підлягає задоволенню. Судові витрати за її розгляд згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України слід покласти на Акціонерне товариство Комерційний банк "ПРИВАТБАНК".

Керуючись ст.ст. 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 17.04.2024 року у справі №904/5570/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 02.09.2024 року.

Головуючий суддя Т.А. Верхогляд

Суддя О.Г. Іванов

Суддя Ю.Б. Парусніков