ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"26" серпня 2024 р. м. Київ Справа № 911/191/24
Суддя Господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження
заявуТовариства з обмеженою відповідальністю «Регіональна газова компанія» від 23.04.2024 (вх. № суду 3316 від 23.04.2024)
про ухвалення додаткового судового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу
у справіГосподарського суду Київської області № 911/191/24
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональна газова компанія»
до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз»
простягнення 242101,02 грн.
без повідомлення (виклику) сторін
Ухвалою Господарського суду Київської області від 25.04.2024 у даній справі прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональна газова компанія» від 23.04.2024 (вх. № суду 3316 від 23.04.2024) про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу до розгляду. Вирішено здійснювати розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональна газова компанія» про ухвалення додаткового судового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без призначення судового засідання. Запропоновано Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» до 21.05.2024 подати до суду заперечення чи пояснення на заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональна газова компанія» про ухвалення додаткового судового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Через систему «Електронний суд» від Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» надійшло клопотання від 03.05.2024 (вх. № суду 4767/24 від 03.05.2024) про зменшення витрат на оплату правничої допомоги до 2421,01грн., з підстав, які зводяться до того, що визначена позивачем сума витрат на професійну правничу допомогу не відповідає критеріям реальності та розумності та підлягає зменшенню.
До суду 06.05.2024 надійшла ухвала Північного апеляційного господарського суду від 02.05.2024, якою суд апеляційної інстанції, у зв`язку з надходженням апеляційної скарги Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» на ухвалу Господарського суду Київської області від 05.04.2024 у даній справі про повернення зустрічної позовної заяви, витребував у Господарського суду Київської області матеріали справи № 911/191/24.
З огляду на витребування матеріалів даної справи до суду вищої інстанції, ухвалою Господарського суду Київської області від 08.05.2024 у даній справі суд повідомив сторін, що розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональна газова компанія» від 23.04.2024 (вх. № суду 3316 від 23.04.2024) про ухвалення додаткового судового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відкладено та буде продовжено після повернення матеріалів справи 911/191/24 з суду вищої інстанції.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2024, ухвалу Господарського суду Київської області від 05.04.2024 у даній справі залишено без змін. Матеріали господарської справи № 911/191/24 повернуті до Господарського суду Київської області.
Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональна газова компанія» від 23.04.2024 (вх. № суду 3316 від 23.04.2024) про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сукупності з матеріалами справи, суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно з ч. 1 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (ч. 2 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України).
Враховуючи, що позивач в межах строку визначено положеннями Господарського процесуального кодексу України зробив відповідну заяву про подачу суду доказів, що підтверджують розмір понесених ним судових витрат та у строк визначений ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України подав суду відповідні докази на підтвердження понесення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд прийняв заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональна газова компанія» від 23.04.2024 (вх. № суду 3316 від 23.04.2024) про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу до розгляду.
Відповідно до ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Враховуючи, що рішення у даній справі ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у справі, то подана заявником заява про стягнення витрат на правову допомогу також розглядається без повідомлення (виклику) сторін у справі.
Згідно положень ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні, а також порядок і умови надання правової допомоги, права й обов`язки адвокатів визначаються Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно з ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Регіональна газова компанія» (далі замовник) та Адвокатським об`єднанням «Правовий альянс» (далі виконавець) укладено договір про надання правової допомоги від 30.03.2018 № 300318-1/01/043/18 (далі договір), відповідно до умов якого в порядку та на умовах визначених цим договором, виконавець зобов`язався надавати комплекс послуг правової допомоги, а замовник приймати та оплачувати їх (п. 1.1 договору).
Відповідно до додаткової угоди від 15.01.2024 до договору (далі додаткова угода), виконавець зобов`язався надати замовнику правову допомогу в ході здійснення позовної роботи щодо стягнення на користь ТОВ «Регіональна газова компанія» з АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» заборгованості в розмірі 217728 грн. та 3% річних, інфляційних втрат, пені за договором № 06/344/17-МА від 30.12.2016, в тому числі, забезпечити представництво прав та охоронюваних законом інтересів замовника при розгляді даної справи судами.
Дана додаткова угода укладена з метою стягнення заборгованості в розмірі 217728 грн., 3% річних, інфляційних втрат та пені за договором № 06/344/17-МА від 30.12.2016 в судовому порядку (п. 1.3 додаткової угоди).
Згідно з п. 3.2 додаткової угоди сторони погодили, що за умови прийняття судом першої інстанції рішення на користь замовника, замовник додатково зобов`язується сплатити виконавцю гонорар успіху в розмірі 9000 грн., включно з ПДВ. Оплата коштів, передбачених цим пунктом, здійснюється протягом 20 календарних днів з дня ухвалення рішення судом першої інстанції.
Цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє в частині надання послуг з 01.04.2018 по 31.12.2024 включно, а в частині проведення розрахунків до їх повного завершення (п. 5.1 договору в редакції додаткової угоди від 01.12.2023 № 10 до договору).
Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (аналогічний висновок викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, постанові Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 159/583/19).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідач через систему «Електронний суд» подав до суду клопотання від 03.05.2024 (вх. № суду 4767/24 від 03.05.2024) про зменшення витрат на оплату правничої допомоги до 2421,01грн., з підстав, які зводяться до того, що з аналізу матеріалів справи вбачається, що за своєю категорією вказана справа є малозначною та підлягала вирішенню у порядку спрощеного провадження без проведення судового засідання; спір, який виник між сторонами у справі відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із неналежним виконанням договору, даний спір є незначної складності; у спорах такого характеру, за відсутності протиріч між наявними у справі документами щодо факту невиконання зобов`язання та нарахування 3% річних та інфляційних втрат, судова практика є сталою; застосування великої кількості законів та підзаконних актів спірні правовідносини не передбачають; матеріали справи не містять великої кількості документів, на дослідження та збирання б яких адвокат витратив значний час. Наявний в матеріалах справи розрахунок інфляційних втрат та 3 % річних не потребує значного часу. Крім того, у Господарському суді Київської області наразі перебувають інші справи за позовом ТОВ «РГК» до АТ «Київоблгаз», які містять процесуальні документи того ж змісту, обґрунтовані такими ж доводами та поясненнями, а також посиланням на нормативну-правову базу, що і в цій справі. Зокрема це справи: 911/182/24, 911/185/24, 911/189/24, 911/391/24, 911/785/24. Також, як вбачається з наданих позивачем доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу 9000 грн. із суми, що просить стягнути ТОВ «РГК» складає гонорар успіху. Відповідач вважає, що у суду не має жодної правової підстави стягувати з АТ «Київоблгаз» на користь ТОВ «РГК» вказану суму, оскільки гонорар успіху в справах такої складності взагалі недоречний. З урахування вищенаведеного, АТ «Київобгаз» не погоджується з тим, що витрати на оплату правничої допомоги, які має понести ТОВ «РГК», в даному випадку мають повністю покладатись на акціонерне товариство, оскільки розмір таких витрат не є співмірним із складністю справи, розумним, дійсно необхідним, неминучим та пропорційним предмету спору. За таких обставин, враховуючи вищевикладене у сукупності, виходячи з приписів чинного господарського процесуального законодавства, з урахуванням усіх аспектів і складності цієї справи, обсягу наданих адвокатських послуг і виконаних робіт у межах розгляду справи № 911/191/24, виходячи з характеру спірних правовідносин, обсягу матеріалів справи, враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, а також те, що обставини справи свідчать, що справа є малозначною і підготовка до її розгляду не потребувала аналізу великої кількості доказів та законодавства, значних затрат часу та правових знань, розмір витрат на правничу допомогу потребує зменшення.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (такий висновок міститься в п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц , в п. 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, п. 24 додаткової постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.02.2022 у справі № 903/326/21).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - ухвалення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою та дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу (такий висновок міститься в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 12 січня 2023 року у cправі № 911/272/21, від 12.01.2023 у справі № 910/8342/21, від 20 грудня 2022 року у cправі № 910/6310/21).
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Отже, при оцінці наданого стороною розміру гонорару адвоката, суд застосовує ряд критеріїв (дійсність, обґрунтованість, розумність, реальність, пропорційності, співмірність) та факти на підтвердження таких критерії (складність справи, значення справи для сторін, фінансовий стан сторін, ринкові ціни адвокатських послуг і т.п.).
Критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема наданих у підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.
Таким чином, з урахуванням конкретних обставин, суд може обмежити заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Решта витрат на професійну правничу допомогу пов`язаних із розглядом справи у розмірі 3000 грн. підлягають розподілу відповідно до вимог ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позовні вимоги позивача задоволені в повному обсязі, то відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу покладається судом на відповідача.
З огляду на викладене, суд частково задовольняє заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональна газова компанія» від 23.04.2024 (вх. № суду 3316 від 23.04.2024) про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст. 129-1 Конституції України, ст. 13, 74, 123, 126, 129, 221, 232-233, 236-238, 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.
Дане додаткове рішення Господарського суду Київської області набирає законної сили у строк та порядку передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у строк визначений ст. 256 ГПК України в порядку передбаченому ст. 257 ГПК України з врахуванням пп. 17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України.
Дата складання та підписання повного тексту додаткового рішення 26.08.2024.
Суддя Ю.В. Подоляк