номер провадження справи 24/89/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2024 Справа № 908/1242/24

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Азізбекян Тетяни Анатоліївни, за участю секретаря судового засідання Зеленцовій К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи 908/1242/24

за позовом Запорізької міської ради (пр. Соборний, буд. 206, м. Запоріжжя 69105, ідентифікаційний код 04053915)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Промислові інновації (69065, м. Запоріжжя, пл. Інженерна, буд. 1, )

про стягнення 1 243 283,77 грн.

за участю представників:

від позивача: Михайловський Д.С., посвідчення № 1108 від 17.02.2023

від відповідача: не прибув

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області 23.04.2024 звернулась Запорізька міська рада з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Промислові інновації про стягнення 1 243 283,77 грн. заборгованості за договором оренди землі № 00025 від 20.02.2018 за період з 01.01.2021 по 31.12.2023.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 23.04.2024 здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/1242/24 та визначено до розгляду судді Азізбекян Т.А.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 20.02.2018 між Запорізькою міською радою та ТОВ «Промислові інновації» укладено договір оренди землі № 00025, на виконання умов якого Запорізька міська рада передала відповідачу в строкове платне користування земельну ділянку площею 0,3353 га, кадастровий номер земельної ділянки: :03:045:0055 для розташування центру з виробництва, гарантійного та сервісного обслуговування автомототехніки, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний (Леніна), 3. Оскільки відповідач у 2021, 2022, та 2023 роках орендну плату за користування земельною ділянкою не сплачував взалі, заборгованість за період з 01.01.2021 по 31.12.2023 становить 1243283,77 грн. Просить суд на підставі ст. ст. 11, 16, 377, 509, 525, 526, 530, 759, 762 Цивільного кодексу України, ст. 83, 120, 206 Земельного кодексу України, Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 173, 193, 283 Господарського кодексу України, позов задовольнити.

24.04.2024 позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов шляхом накладання арешту на нерухоме майно: об`єкт незавершеного будівництва - центр по виробництву, гарантійному та сервісному обслуговуванню автомототехніки літ. Д (2), загальною площею 215985 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 26497607.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 24.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження, та відкрито провадження у справі №908/1242/24, присвоєно справі номер провадження 24/89/24. Підготовче судове засідання призначити на 21.05.2024. Заяву позивача про забезпечення позову прийнято та призначено до розгляду у підготовчому засіданні 21.05.2024.

Ухвалою суду від 21.05.2024 відкладено розгляд заяви про забезпечення позову до 17.06.2024 та відкладено підготовче засідання на 17.06.2024.

Ухвалою суду від 17.06.2024 відмовлено в задоволенні заяви Запорізької міської ради про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладання арешту на нерухоме майно. Закрито підготовче провадження. Розгляд справи по суті призначено на 19.07.2024.

Відповідно до ст. 222 ГПК України здійснювалося фіксування судового засідання 19.07.2024 за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідачі в судове засідання не прибув, відзив на позовну заяву, у встановлений ухвалою суду по справі строк не надали, про поважність причин неподання відзиву суд не повідомив, правову позицію у справі не висловив.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі № 908/1242/24 направлялася судом відповідачу на поштову адресу та повернута суду з відмовіткою Укрпошта за закінченням терміну зберігання.

Крім того, ухвала господарського суду Запорізької області у справі № 908/31242/24 опублікована на офіційному веб-сайті судової влади України.

Отже, суд вважає, що ним вжито достатньо заходів для повідомлення відповідачів про відкриття провадження та відкладення розгляду у справі № 908/3327/23.

Судом також враховано, що відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, не лише на суд покладається обов`язок належного повідомлення сторін про час та місце судового засідання, але й сторони повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Про хід розгляду справи відповідач міг дізнатись з офіційного веб-порталу Судової влади України «Єдиний державний реєстр судових рішень»://reyestr.court.gov.ua/. Названий веб-портал згідно з Законом України «Про доступ до судових рішень» № 3262-IV від 22.12.2005 є відкритим для безоплатного цілодобового користування.

Також судом враховано, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа «Скопелліті проти Італії» від 23.11.1993), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа «Папахелас проти Греції» від 25.03.1999).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).

Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі «Красношапка проти України», від 02.12.2010 «Шульга проти України», від 21.10.2010 «Білий проти України»).

Відзив на адресу суду від відповідача не надійшов, як і будь-яких клопотань чи заяв до суду від відповідача не надходило.

Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Оскільки судом належним чином виконано обов`язок та вжито заходи щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, неявка в судове засідання представника відповідача не перешкоджає розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача за наявними матеріалами.

В засіданні 19.07.2024 судом, в порядку ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Суд повідомив строк виготовлення повного тексту рішення та роз`яснив порядок і строк його оскарження.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

УСТАНОВИВ:

20.02.2018 Запорізька міська рада (Орендодавець) та товариство з обмеженою відповідальністю «Промислові інновації» (Орендар) уклали договір оренди землі № 00025, за умовами якого (п. 1) Орендодавець, відповідно до рішення тридцять дев`ятої сесії п`ятого скликання Запорізької міської ради № 87/36 від 24 березня 2010 року надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для розташування центру з виробництва, гарантійного та сервісного обслуговування автомототехніки, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний (Леніна), 3.

Відповідно до п. 2 договору, земельна ділянка належить Запорізькій міській раді на праві комунальної власності.

В оренду передається земельна ділянка площею 03353 га, кадастровий номер земельної ділянки: :03:045:0055 (п. 3).

Згідно п. 6 договрору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: 12 315 837 грн. 24 коп. (дванадцять мільонів триста п`ятнадцять тисяч вісімсот тридцять сім грн. 24 коп.) в цінах 2017 року.

Відповідно до п. 11 договору, договір укладено до 24.03.2029.

Пунктом 12 договору встановлено, що орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі та в розмірі 369 475 грн. 12 коп. (триста шістдесят дев`ять тисяч чотириста сімдесят п`ять грн. 12 коп.), що складає три відсотки нормативної грошової оцінки за календарний рік в цінах 2017 року.

Відповідно до п. 14 договору орендна плата вноситься щомісячно рівними частинами протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця на розрахунковий рахунок місцевого бюджету Управління Державної казначейської служби України у Комунарському районі міста Запоріжжя Запорізької області 0005 отримувач: Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області, МФО 813015, , код 18010600.

Пунктом 22 договрору обумовлено, що передача земельної ділянки Орендарю здійснюється Орендодавцем на умовах, що визначені у договорі, за актом прийому-передачі земельної ділянки, який підписується сторонами і є невід`ємним додатком де договору. Передача земельної ділянки Орендарю здійснюється за актом її приймання-передачі.

Відповідно до п. 31 договору Орендодавець має право вимагати від Орендаря своєчасного та повного внесення орендної плати (п. 31.4.).

Орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі вносити орендну плату (п. 34.4.).

Встановлено, що власником земельної ділянки загальною площею 0,3353 га, кадастровий номер :03:045:0055 за адресою: м. Запоріжжя, пр.Соборний, 3 (далі - земельна ділянка) є територіальна громада міста Запоріжжя, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта майна № 373895455 від 11.04.2024.

Як вбачається з матеріалів справи Запорізька міська рада виконала покладені на неї зобов`язання передбачені договором, та передала орендарю земельну ділянку загальною площею 0,3353 га, кадастровий номер :03:045:0055 за адресою: м. Запоріжжя, пр.Соборний, 3, а орендар прийняв вказану земельну ділянку в оренду, що підтверджується підписаним між сторонами актом прийому-передачі.

За таких умов, у орендаря за результатами підписання договору виник обов`язок щомісячно рівним частинами протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця на розрахунковий рахунок місцевого бюджету сплачувати орендну плату.

Відповідно до повідомлення Департаменту фінансової та бюджетної політики Запорізької міської ради від 29.02.2024 за № 06.1-14/358 за наявними даними інформаційно-аналітичної системи управління плануванням та виконанням місцевих бюджетів «LОGІКА», через яку у відповідності до норм Постанови Кабінету Міністрів України від 16.06.2021 № 627 здійснюється інформаційна взаємодія між органами, що контролюють справляння надходжень бюджету та органами місцевого самоврядування, товариством з обмеженою відповідальністю «Промислові інновації» у період з 01.01.2021 по 31.12.2023 оплата до бюджету Запорізької міської територіальної громади за кодом класифікації доходів бюджету 18010600 «Орендна плата з юридичних осіб» не здійснювалась.

Згідно ст. 289 Податкового кодексу України, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, зазначеної в технічній документації з нормативної грошової оцінки земель та земельних ділянок.

Відповідно до п. 34.6. Договору орендар зобов`язаний самостійно щорічно індексувати розмір орендної плати відповідно до індексації нормативної грошової оцінки земель, згідно з чинним законодавством.

Відповідно до даних офіційного сайту Державної податкової служби України (httрs://tах.gоv.uа/nоvе-рrо-роdаtkі-nоvіni-/рrіnt-553960.html) Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру на виконання статті 289 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) листом від 11.01.2022 № 6-28-0.222-275/2-22 повідомила про значення коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок за 1996-2021 роки.

Відповідно до даних з офіційного сайту Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (https://land.gov.ua/pro-indeksatsiiu-normatyviioi-hroshovoi otsinky-zemel-za-2022-rik/) значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок за 2022 рік становить для земель і земельних ділянок - ІД5.

Значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок за попередній рік застосовується для розрахунку податкового зобов`язання на наступний рік.

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки (НГО) земель і земельних ділянок за 2017-2021 роки (2017 рік - 1,0; 2018 рік - 1,0; 2019 рік - 1,0; 2020 рік - 1,0; 2021 рік - 1,1; 2022 рік-1,15).

Таким чином: розмір річної орендної плати за 2021 рік, відповідно до умов Договору становить: НГО в цінах 2021 року * 3% = НГО в цінах 2017 року * (К2017-2020) + 3% = 12 315 837,24 грн. * 1 *3% = 369 475,12 грн;

розмір річної орендної плати за 2022 рік, відповідно до умов Договору становить: НГО в цінах 2022 року * 3% = НГОв цінах 2017 року * (К2017-2021) * 3% = 12 315 937,24 грн. * 1,1 *3% = 13 547 420,9 * 3% = 406 422,63 грн;

розмір річної орендної плати за 2023 рік, відповідно до умов Договору становить: НГО в цінах 2023 року * 3% = НГОв цінах 2017 року * (К2017-2022) * 3% = 13 547 420,9 грн. * 1,15*3% = 15 579 534 * 3% = 467 386,02 грн.

Позивач розраховує розмір заборгованості орендної плати за період 01.01.2021-31.12.2021, 01.01.2022-31.12.2022, 01.01.2023-31.12.2023 відповідно до умов Договору, враховуючи повідомлення Департаменту фінансової та бюджетної політики Запорізької міської ради від 29.02.2024 за № 06.1-14/358.

Відповідно до повідомлення Департаменту фінансової та бюджетної політики ЗМР у 2021-2023 роках оплата до бюджету Запорізької міської територіальної громади за кодом класифікації доходів бюджету 18010600 «Орендна плата з юридичних осіб» не здійснювалась.

Таким чином, оскільки відповідач у 2021-2023 роках орендну плату за користування земельною ділянкою не сплачував взагалі, заборгованість, що підлягає стягненню за період з 01.01.2021 по 31.12.2023 становить: 369 475,12 грн. + 406 422,63 грн. + 467 386,02 грн. = 1243283,77 грн.

Предметом позову у даній справі є стягнення з ТОВ «Промислові інновації» 1 243 283,77 грн. заборгованості за договором оренди землі № 00025 від 20.02.2018 за період з 01.01.2021 по 31.12.2023.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд задовольняє позовні вимоги, виходячи з такого.

Відповідно до статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природніресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Суб`єктами права на землі комунальної власності згідно ст. 80 Земельного кодексу України, є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, незалежно від того, зареєстрована земельна ділянка за територіальною громадою, чи ні.

Правовідносини сторін за договором оренди землі регулюються спеціальним Законом України «Про оренду землі», Земельним кодексом України, Податковим кодексом України та загальними нормами Цивільного та Господарського кодексів України.

Відповідно до ст. 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування; землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до Закону.

У ст. 206 Земельного кодексу України та ст. 270 Податкового кодексу України визначено, що використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати.

Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 270 Податкового кодексу України (розділ «Податок на майно») об`єктами оподаткування платою за землю є об`єкти оподаткування орендною платою - земельні ділянки державної та комунальної власності, надані в користування на умовах оренди.

Передача прав володіння і користування земельною ділянкою згідно статті 206 Земельного кодексу України, пп. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України здійснюється за плату, що має вноситися на користь міської територіальної громади, на підставі договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до вимог статті 124 ЗК України передача землі в оренду здійснюється на підставі цивільно-правової угоди.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі -це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

За положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Тож, згідно положень ст. 21 Закону України «Про оренду землі» та підпункту 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Цивільні зобов`язання виникають з підстав, передбачених ст. 11 ЦК України, зокрема з договорів та інших правочинів.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 ГК України, яка кореспондується з приписами ст. 759 ЦК України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з ч. 1 статті 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

За приписами пункту 287.1 статті 287 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (пункт 287.3 статті 287 Податкового кодексу України).

За змістом ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до приписів ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Виходячи із змісту вищенаведених норм права, на відповідача покладено обов`язок щодо повної та своєчасної сплати орендних платежів за користування земельної ділянкою за договором

Між тим, за відповідачем за період з 01.01.2021 по 31.12.2023 рахується заборгованість зі сплати орендної плати за земельну ділянку загальною площею 0,3353 га, кадастровий номер :03:045:0055 за адресою: м. Запоріжжя, пр.. Соборний, 3 в розмірі 1243283,77 грн.

Оренда плата є одним із основних джерел наповнення міського бюджету, а отже існуюча заборгованість відповідача з орендної плати за землю порушує інтереси територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради в частині позбавлення можливості ефективного використання права комунальної власності та недоотримання місцевим бюджетом відповідного доходу, які можуть бути використані для задоволення її нагальних потреб.

Оскільки відповідач не є власником земельної ділянки, а податковий орган не є стороною договору оренди за яким стягується заборгованість, між сторонами існують господарські відносини, то повноваженнями стягувати орендну плату за договором оренди земельної ділянки, укладеним між відповідачем та позивачем у даному спорі, наділена саме Запорізька міська рада як орендодавець та власник земельної ділянки, що є предметом оренди.

Враховуючи, що відповідач у період з 01.01.2021 по 31.12.2023 орендну плату за користування земельної ділянки не сплачував, то заборгованість, що підлягає стягненню за вказаний період 1243283,77 грн.

Відповідно до ч., ч. 1-4 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 74 ГПК України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивач надав всі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

Відповідач позовні вимоги не спростував, правом на заперечення проти заявлених до стягнення сум не скористався, свого документально та нормативно обґрунтованого контррозрахунку суду не подав, доказів виконання зобов`язання за договором оренди землі та сплати заявленої до стягнення суми заборгованості не надав.

З урахуванням вищевикладеного вимоги позивача є обґрунтованими, заснованими на законі, доведеними, туму суд задовольняє позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь Запорізької міської ради заборгованість за договором оренди землі № 00025 від 20.02.2018 за період з 01.01.2021 по 31.12.2023 в розмірі1243283,77 грн.

Згідно зі ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

При цьому суд зазначає, що статтею 11 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачено, що виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Відповідно до статті 51 Закону України «Про місцеве самоврядування» виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень.

В ст. 61 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування самостійно складають та схвалюють прогнози відповідних місцевих бюджетів, розробляють, затверджують і виконують відповідні місцеві бюджети згідно з Бюджетним кодексом України.

Самостійність місцевих бюджетів гарантується власними та закріпленими за ними на стабільній основі законом загальнодержавними доходами, а також правом самостійно визначати напрями використання коштів місцевих бюджетів відповідно до закону.

Згідно зі ст. 64 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» видатки, які здійснюються органами місцевого самоврядування на потреби територіальних громад, їх розмір і цільове спрямування визначаються відповідними рішеннями про місцевий бюджет.

Видатки місцевого бюджету формуються відповідно до розмежування видатків між бюджетами, визначеного Бюджетним кодексом України, для виконання повноважень органів місцевого самоврядування.

В ст. 22 Бюджетного кодексу України за обсягом наданих повноважень розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.

Статтею 1 Бюджетного кодексу України визначено, що головні розпорядники бюджетних коштів - бюджетні установи в особі їх керівників, які відповідно до статті 22 цього Кодексу отримують повноваження шляхом встановлення бюджетних призначень.

В ч. 2 ст. 22 Бюджетного кодексу України встановлено, що головними розпорядниками бюджетних коштів за бюджетними призначеннями, визначеними іншими рішеннями про місцеві бюджети можуть бути виключно: виконавчі органи та апарати місцевих рад, структурні підрозділи виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників.

Головні розпорядники коштів місцевих бюджетів визначаються рішенням про місцевий бюджет (ч. 4 ст. 22 Бюджетного кодексу України).

З огляду на викладене, бюджетне законодавство України не передбачає можливості Запорізької міської ради бути розпорядником бюджетних коштів.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до повноважень міської ради віднесено розгляд прогнозу місцевого бюджету, затвердження місцевого бюджету, внесення змін до нього затвердження звіту про виконання відповідного бюджету.

22.12.2023 Запорізькою міською радою прийнято рішення № 759 «Про бюджет Запорізької міської територіальної громади на 2024 рік». Згідно з додатком 3 до рішення № 75 головним розпорядником бюджетних коштів визначено Виконавчий комітет Запорізької міської ради.

Запорізька міська рада не є розпорядником бюджетних коштів та не має рахунків в фінансових установах. Головним розпорядником коштів, який здійснює видатки є Виконавчий комітет Запорізької міської ради.

Таким чином, Виконавчий комітет Запорізької міської ради є головним розпорядником бюджетних коштів в м. Запоріжжі, який здійснює заходи, що реалізуються за рахунок коштів бюджету, в тому числі щодо сплати судового збору за подачу позовних заяв та інших заяв до суду для захисту прав та інтересів територіальної громади в особі Запорізької міської ради. А тому, сплачений судовий збір за подання позовної заяви підлягає стягненню саме на користь Виконавчого комітету Запорізької міської ради.

Керуючись ст.ст. 129, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислові інновації» (, адреса: 69065, м. Запоріжжя, площа Інженерна, буд. 1) на користь Запорізької міської ради (, адреса: 69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206) заборгованість за договором оренди землі № 00025 від 20.02.2018 за період з 01.01.2021 по 31.12.2023 в розмірі 1 243 283 (один мільйон двісті сорок три тисячі двісті вісімдесят три) грн. 77 коп. на розрахунковий рахунок UА0008479, отримувач: Головне управління казначейства у Запорізькій області, , код 18010600.

Видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислові інновації» (, адреса: 69065, м. Запоріжжя, площа Інженерна, буд. 1) на користь Виконавчого комітету Запорізької міської ради (, адреса: 69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206) судовий збір, сплачений при подачі позовної заяви в розмірі 14919 (чотирнадцять тисяч дев`ятсот дев`ятнадцять) грн 41 коп. отримувач Виконавчий комітет Запорізької міської ради, рахунок UА0034816, , банк отримувача: Державне казначейська служба України м. Київ.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28.08.2024

Суддя Т.А. Азізбекян