ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"14" серпня 2024 р. Cправа № 902/553/24

Господарський суд Вінницької області у складі судді Маслія І.В., при секретарі судового засідання Глобі А.С.

За участю представників сторін

позивача Чистякова Т.О., ордер серії АА №1446946 від 22.05.2024 (в режимі ВКЗ)

відповідача не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "МАЙЯЛОГІСТИК" (вул. Жмеринська, 4 кв. 164, м. Київ, 03170)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙД ЛАЙНС РІТЕЙЛ" (вул. Волошкова, буд. 51а, м. Вінниця, 21034; вул. Героїв УПА, 72, м. Львів, 79018)

про стягнення 1 043 853,42 грн.

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "МАЙЯЛОГІСТИК" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙД ЛАЙНС РІТЕЙЛ" про стягнення 1 043 853,42 грн заборгованості, з яких 955 728,00 грн - основного боргу, 7 645,82 грн - інфляційних втрат, 7 442,14 грн. - 3% річних та 73 037,46 грн - пені.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором про надання послуг перевезення вантажів автомобільним транспортом №26/06-2023 від 26.06.2023 року, в частині повної оплати за надані послуги.

Ухвалою суду від 14.05.2024 відкрито провадження у справі №902/553/24 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 10 червня 2024 року.

22.05.2024 до суду від представника позивача надійшла заява про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 23.05.2024 задоволено заяву представника позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

На визначену судом дату в судове засідання 10.06.2024 з`явилась представник позивача в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, відповідач правом участі свого представника в судовому засіданні не скористався.

За наслідками судового засідання, суд протокольними ухвалами відклав підготовче засідання на 01.07.2024 о 10:00 год та задовольнив усне клопотання представника позивача про проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Враховуючи неявку у судове засідання відповідача, суд ухвалою від 12.06.2024 повідомив останнього про дату, час та місце наступного судового засідання у порядку визначеному ст. 120, 121 ГПК України.

На визначену судом дату в судове засідання 10.06.2024 з`явилась представник позивача в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, відповідач правом участі свого представника в судовому засіданні не скористався, про розгляд справи був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, згідно якої ухвала від 12.06.2024 доставлена до електронного кабінету в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд» 12.06.2024 о 17:56.

За наслідками судового засідання, суд протокольною ухвалою закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 14.08.2024 о 15:30 год. Крім того, задовольнив усне клопотання представника позивача про проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Враховуючи неявку у судове засідання відповідача, суд ухвалою від 03.07.2024 повідомив останнього про дату, час та місце наступного судового засідання у порядку визначеному ст. 120, 121 ГПК України.

На визначену судом дату в судове засідання 10.06.2024 з`явилась представник позивача в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, відповідач правом участі свого представника в судовому засіданні не скористався, про розгляд справи був повідомлений належним чином та в установленому законом порядку.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.

Також суд зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р. (Закон України від 17.07.1997 р. № 475/97 - ВР), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993 р.), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999 р.).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").

Суд нагадує, що роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 р. у справі "Красношапка проти України").

Роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див.рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010).

До того ж організація провадження таким чином, щоб воно було швидким та ефективним, є завданням саме національних судів (див. рішення Суду у справі Білий проти України, no. 14475/03, від 21.10.2010).

Відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України, ч.2 ст.178 ГПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно із ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи положення ст.ст.13,74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами без явки в судове засідання представника відповідача.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити, крім того зазначив, що докази понесених витрат на правничу допомогу будуть подані протягом 5 днів з дня ухвалення рішення.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 14.08.2024 судом долучено до матеріалів справи вступну та резолютивну частину рішення без його проголошення, в зв`язку з неявкою сторін на її проголошення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

26 червня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "МАЙЯЛОГІСТИК" (позивач, в договорі Перевізник/Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙД ЛАЙНС РІТЕЙЛ" (відповідач, в договорі Замовник) було укладено Договір № 26/06-2023 про надання послуг перевезення вантажів автомобільним транспортом (надалі - Договір) в п. 1.1. якого визначено, що Замовник доручає, а Перевізник бере на себе зобов`язання надати послуги з перевезення вантажів автомобільним транспортом у внугрішньоукраїнському сполученні, відповідно до Заявок Замовника, а Замовник зобов`язується прийняти послуги та оплатити на умовах, визначених у цьому Договорі.

Конкретні умови по перевезенню оформлюються заявками Замовника на перевезення Вантажу, в яких передбачаються умови для належного виконання Договору. Послуги надаються автотранспортними засобами, які належать Перевізнику на законних підставах, перелік транспортних засобів, якими будуть надаватись послуги перевезення зазначено в Додатку 1 (п. 1.2. та п. 1.3 Договору)

Заявка на перевезення Вантажу повинна бути складена в письмовій формі і скріплена печатками та підписами Замовника та Перевізника, та є невід`ємною частиною даною Договору. Заявка повинна містити інформацію про істотні умови кожного конкретною перевезення (групи однотипних перевезень), а саме: кількість, найменування, пункті відправлення та призначення вантажу; найменування Вантажовідправника та Вантажоодержувача; дата завантаження та розвантаження або час перевезення; умови перевезення; додаткові вимоги та інші умови, узгоджені Сторонами. Подання Заявки відбувається попередньо шляхом її надсилання Перевізнику, після надсилання Замовник в телефонному режимі повідомляє представників Перевізника про надсилання заявки за номером телефону. Сторони погодили, що Заявка складається в одній з таких форм: а) паперова, підписана сторонами та скріплена печаткою; б) електронна в виді скан-копїї паперової, підписаної та скріпленої печатками, та направлена на електронну адресу перевізника. в) електронна, завірена електронним цифровим підписом в системі «М.Е.Док.» (п. 2.1. 2.4. Договору).

Отримавши Заявку Перевізник зобов`язується протягом 3(трьох) годин надати відповідь, щодо можливості її виконання, на електронну адресу Замовника, вказану в цьому Договорі. Перевізник подає транспортні засоби для завантаження у строки, вказані у прийнятій Заявці Замовника. Приймання вантажу Перевізником виконується шляхом повного контролю водієм за завантаженням та розміщенням вантажу в транспортному засобі. Завантажені автомобілі повинні мати відповідні приладдя для пломбування Замовником (вантажовідправником). Завантаження вантажу здійснюється Замовником (вантажовідправником), якщо інше не встановлено за домовленістю сторін. Час завантаження одного транспортного засобу повинен бути достатнім для завантаження, але не має перевищувати 15-х годин від моменту прибуття транспортного засобу Перевізника в пункт завантаження, якщо інше не встановлено за домовленістю сторін. Після прибуття в пункт призначення Перевізник негайно інформує про це Замовника повідомленням шляхом телефонного або факсимільного зв`язку (п. 2.5. та п. 2.10. Договору).

За фактично надані послуги Замовник сплачує Виконавцеві винагороду згідно, рахунків Перевізника та Актів здачі-приймання послуг, підписаних обома Сторонами (п. 4.1. Договору).

Договірна вартість транспортних послуг за цим договором зазначається у кожній Заявці, що є невід`ємною частиною цього договору. Загальна вартість Договору складається з вартості послуг перевезення, наданих за цим договором, відображеної у заявках. За фактом виконання перевезення Сторони складають та підписують Акт здачі-приймання послуг. У разі виникнення додаткових витрат, пов`язаних із наданням послуг з перевезення, які не могли бути передбачені перед початком виконання перевезення, перебували поза впливом Перевізника та погоджені з Замовником, Замовник зобов`язується оплатити їх Перевізнику, за умови надання Перевізником документів, що підтверджують ці витрати (п. 4.2.- 4.4. Договору).

У випадку невчасної оплати, Замовник виплачує Перевізнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожну повну добу затримки оплати. Нарахування штрафних санкцій, які зазначені в п.6.1. цього Договору починається з 20- го дня прострочення оплати (п. 6.1. та п. 6.2. Договору).

Договір вступає в силу з моменту підписання і діє до "31" грудня 2023 року (п. 9.1. Договору).

Даний договір обопільно підписаний та скріплений печатками сторін.

Як зазначено позивачем у позовній заяві, ТОВ «Майялогістик» чесно та сумлінно виконує договірні зобов`язання за вище вказаним договором. Однак зі сторони ТОВ «Трейд Лайне Рітейл» утворилась заборгованість в розмірі 955 728,00 грн. перед позивачем, у зв`язку з чим ТОВ «Майялогістик» попередньо звернулась до відповідача з листом- претензією, який був надісланий з описом вкладення та отриманий стороною відповідача в якому просили негайно вжити всіх відповідних заходів для усунення заборгованості перед позивачем.

Вище вказаний лист було проігноровано, окрім листа претензії ТОВ «Майялогістик» було направлено також акт звірки в якому чітко прослідковується заборгованість в розмірі 955 728,00 грн. Однак станом на дату звернення з цим позовом до Господарського суду Вінницької області відповідач ніяк не зреагував для вирішення спору в поза судовому порядку, у зв`язку з чим ТОВ «Майялогістик» було змушене звернутись з даною позовною заявою до суду.

Судом встановлено наступне.

На виконання умов договору №26/06-2023 від 26 червня 2023 року позивачем було надано, а відповідачем прийнято послуги перевезення на загальну суму 1855728,00 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи Актами наданих послуг, Заявками на перевезення, ТТН, відомостями про параметри транспортного засобу та видатковими накладними.

Відповідачем, в свою чергу, з порушенням визначеного договором строку було оплачено надані позивачем послуги на загальну суму 900 000,00 грн, що підтверджується обопільно підписаними Актами звірки взаємних розрахунків за період грудень 2023 лютий 2024.

Не оплаченими залишились послуги за договором в розмірі 955 728,00 грн.

Позивач направив на адресу відповідача претензію, яка залишена останнім без реагування, що і стало підставою звернення позивача до суду з вимогою про стягнення з відповідача 1 043 853,42 грн заборгованості, з яких 955 728,00 грн - основного боргу, 7 645,82 грн - інфляційних втрат, 7 442,14 грн. - 3% річних та 73 037,46 грн - пені.

У визначені судом строки відповідач не скористався правом подачі відзиву чи будь яких доказів або заперечень щодо спростування заявлених позовних вимог.

З врахуванням встановлених обставин суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст взятих сторонами зобов`язань свідчить про те, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються главою 63 Цивільного кодексу України "Послуги. Загальні положення", главою 64 Цивільного кодексу України "Перевезення".

За положеннями ст.ст. 901, 908, 909 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення. За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Факти здійснення позивачем перевезень вантажів підтверджуються обопільно підписаними Актами надання послуг, заявками на перевезення, ТТН та видатковими накладними.

Відповідач за надані послуги розрахувався частково, що підтверджується наявними в матеріалах справи обопільно підписаними Актами звірки взаємних розрахунків за період грудень 2023 лютий 2024.

Таким чином неоплаченими залишились послуги в загальному розмірі 955 728,00 грн.

Доказів того, що відповідач станом на день прийняття рішення здійснив повну оплату отриманих послуг, суду не надано.

Згідно зі ст. 629 ЦК України укладення договору передбачає відповідність останнього встановленим законодавством вимогам, і його умови не суперечать положенням нормативно-правових актів. Отже, належним чином укладений договір є обов`язковим для сторін і повинен добросовісно виконуватись.

Так, за приписами ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтями 525 та 526 ЦК України, що кореспондуються за змістом з положеннями ст. 193 ГК України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому, згідно приписів ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач, в порушення прийнятих на себе зобов`язань за договором № 26/06-2023 про надання послуг перевезення вантажів автомобільним транспортом від 26.06.2023 провів часткову оплату за надані послуги, крім того, остаточної оплати вартості наданих позивачем послуг на суму 955 728,00 грн здійснено не було.

В результаті викладеного, господарський суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача основної заборгованості у розмірі 955 728,00 грн. є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Крім суми основного боргу позивач просить стягнути з відповідача 7 645,82 грн - інфляційних втрат, 7 442,14 грн. - 3% річних та 73 037,46 грн - пені.

Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 230 ГК України встановлено, що у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання, він зобов`язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, пеня, штраф).

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України - неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6.1. та 6.2. Договору у випадку невчасної оплати, Замовник виплачує Перевізнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожну повну добу затримки оплати. Нарахування штрафних санкцій, які зазначені в п.6.1. цього Договору починається з 20- го дня прострочення оплати.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, інфляційних втрат та 3% річних, суд встановив, що вони здійснені вірно та в установленому законом та договором порядку, тому 7 645,82 грн - інфляційних втрат, 7 442,14 грн. - 3% річних та 73 037,46 грн пені підлягають задоволенню в межах вимог заявлених позивачем.

Як визначає ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За таких обставин, позов підлягає задоволенню судом повністю.

В зв`язку з задоволенням позовних вимог витрати по сплаті судового збору, у відповідності до ст. 129 ГПК України, покладаються судом на відповідача.

Керуючись статтями 2, 3, 7, 13, 46, 73, 74, 76-80, 86, 91, 113, 118, 123, 126, 129, 232, 233, 236, 238, 240, 241, 242, 252, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙД ЛАЙНС РІТЕЙЛ" (вул. Волошкова, буд. 51а, м. Вінниця, 21034; вул. Героїв УПА, 72, м. Львів, 79018, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МАЙЯЛОГІСТИК" (вул. Жмеринська, 4 кв. 164, м. Київ, 03170, ) 955 728,00 грн - основного боргу, 7 645,82 грн - інфляційних втрат, 7 442,14 грн. - 3% річних, 73 037,46 грн пені та 15942,80 грн. - відшкодування витрат на сплату судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Примірник повного судового рішення надіслати сторонам в зареєстровані електронні кабінети в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд».

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення (ч.1 ст.256 ГПК України).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано (ч.1 ст.241 ГПК України).

Апеляційна скарга подається у порядку, визначеному ст. 256, 257 ГПК України.

Повне рішення складено 26 серпня 2024 р.

Суддя Ігор МАСЛІЙ

віддрук. прим.:

1 - до справи