УХВАЛА

23 серпня 2024 року

м. Київ

cправа № 918/690/23

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Бенедисюка І.М.

розглянувши матеріали касаційної скарги Здолбунівської міської ради,

на рішення Господарського суду Рівненської області від 14.11.2023,

додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 28.11.2023 та

постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 08.07.2024

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ком Еко Сервіс"

до Здолбунівської міської ради

про стягнення 1 060 835,14 грн

та за зустрічним позовом Здолбунівської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ком Еко Сервіс"

про розірвання договору і стягнення 50 000 грн,

ВСТАНОВИВ:

Здолбунівська міська рада (далі - Рада, скаржник) звернулася 05.08.2024 (згідно з поштовими відмітками) до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Рівненської області від 27.03.2023 та Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.06.2023 у справі № 918/1062/22 та ухвалити нове, яким задовольнити позовну заяву Здолбунівської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ком Еко Сервіс" про визнання недійсним договору № 54 від 04.06.2019. Крім того, в додатках до касаційної скарги додано заяву про зупинення виконання спірних судових актів.

Перевіривши дотримання форми та змісту касаційної скарги на відповідність вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), Верховний Суд встановив таке.

Відповідно до пункту 6 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинні бути зазначені вимоги особи, яка подає скаргу.

В прохальній частині касаційної скарги скаржник просить Суд: "скасувати рішення Господарського суду Рівненської області від 27.03.2023 та Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.06.2023 у справі № 918/1062/22 та ухвалити нове, яким задовольнити позовну заяву Здолбунівської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ком Еко Сервіс" про визнання недійсним договору № 54 від 04.06.2019."

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги Ради касаційна скарга подана на рішення Господарського суду Рівненської області від 14.11.2023, додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 28.11.2023 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 08.07.2024 у справі № 918/690/23.

Статтею 308 ГПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду; 3) скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд; 4) скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині; 5) скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині; 6) у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині; 7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої цієї статті.

Аналіз положень статей 290, 308 ГПК України дає підстави для висновку, що особа, яка подає касаційну скаргу має конкретно визначено, повно та однозначно вказати як судові рішення, що оскаржуються так і вимоги особи, яка подає касаційну скаргу. Тобто касаційна скарга має містити інформацію не лише про те, які судові рішення оскаржуються з датою прийняття, а й інформацію про те в якій саме частині судові рішення оскаржуються, які повноваження суд касаційної інстанції повинен застосувати за результатами перегляду оскаржуваних рішень.

Оскільки правильність оформлення касаційної скарги, її змісту та форми покладається саме на заявника касаційної скарги, а в прохальній частині касаційної скарги наявні різні вимоги за наслідками вчинення процесуальних дій судом, то колегія суддів дійшла висновку, що вказані вимоги касаційної скарги, поданої 05.08.2024 Ради у справі № 918/690/23, підлягають уточненню, шляхом усунення недоліків касаційної скарги.

Суд вважає касаційну скаргу такою, що оформлена з порушенням вимог пункту 6 частини другої статті 290 ГПК України.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За приписами підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставку судового збору за подання касаційної скарги на рішення господарського суду встановлено в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Підпунктом 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" [у редакції, що діяла на час подання (2023 рік) цієї позовної заяви] ставку судового збору за подання позовної заяви майнового характеру встановлено: 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду).

Підпунктом 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, що діяла на час подання (2023 рік) цієї позовної заяви) ставку судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру встановлено у розмірі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами підпункту 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду судовий збір становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною третьою статті 6 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до частини четвертої статті 6 Закону України "Про судовий збір" якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" у 2023 році з 1 січня встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб 2 684 грн.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що в липні 2023 році у справі № 918/690/23 подано позов до Господарського суду Рівненської області про стягнення 1 060 835,14 грн (з яких 1 050 000,00 грн - основна заборгованість, 8 505,00 - пеня, 2 330,14 грн - 3% річних). Рада звернулась до суду з зустрічним позовом до ТОВ "Ком Еко Сервіс" про: розірвання Договору №54 від 04.06.2019 через неналежне виконання ТОВ "Ком Еко Сервіс" взятих на себе обов`язків по виготовленню і переданню Здолбунівській міській раді готового робочого проекту "Будівництво дошкільного навчального закладу по вул. І. Богуна в м.Здолбунів"; стягнення 50 000,00 грн - здійсненої Здолбунівською міською радою часткової оплати за Договором №54 від 04.06.2019.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 14.11.2023: первісний позов задоволено; стягнуто з Ради суму боргу в розмірі 1 050 00 грн та штрафних санкцій у розмірі 10 835,14 грн за виконані роботи згідно Договору № 54 від 04.06.2019 року; стягнуто з Ради 15 912,53 грн судового збору; у задоволенні зустрічного позову про розірвання договору і стягнення 50 000 грн відмовлено.

Додатковим рішенням Господарського суду Рівненської області від 28.11.2024: заяву про ухвалення додаткового рішення у справі №918/690/23 - задоволено; Стягнуто з Ради суму понесених витрат по оплаті правничої допомоги у розмірі 20 000 грн.

Постановою апеляційного господарського суду від 08.07.2024 рішення господарського суду Рівненської області від 15.04.2024 та на додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 28.11.2023 у справі №918/690/23 залишено без змін.

У касаційній скарзі скаржник просить скасувати рішення Господарського суду Рівненської області від 14.11.2023, додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 28.11.2023 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 08.07.2024.

Отже, скаржник оскаржує судові рішення місцевого та апеляційного судів повністю (за первісним позовом та за зустрічним позовом).

Таким чином, за подання касаційної скарги заявнику необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 42 561,05 грн, який розраховується наступним чином:

1) за первісним позовом (1 майнова вимога): 1 060 835,14 грн 1,5 %х 200% х 0,8 = 31 825,05 грн;

2) за зустрічним позовом (1 майнова та 1 немайнова вимога): 2 684,00 грн х 2 х 200% = 10 736 грн.

Разом з тим, скаржником сплачено судовий збір у сумі 31 825,05 грн (підтверджується платіжною інструкцією від 23.07.2024 № 879 та інформацією із виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, Головним управлінням ДПС), тобто у меншому розмірі, ніж передбачено законодавством. Отже скаржнику слід доплатити судовий збір у сумі 10 736 грн.

Суд касаційної інстанції зазначає, що скаржнику необхідно усунути недоліки касаційної скарги та надати суду документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі, а саме: у сумі 10 736 грн за реквізитами рахунку для зарахування до державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним Судом:

- Отримувач коштів: ГУК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102;

- Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783;

- Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

- Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007;

- Код класифікації доходів бюджету: 22030102;

- Найменування податку, збору, платежу: "Судовий збір (Верховний Суд, 055)";

- Призначення платежу: "Судовий збір за розгляд касаційної скарги …на рішення …у справі №…".

Крім того, згідно з пунктом 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з відповідним посиланням на статтю 287 цього Кодексу. Перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень, наведений в частині другій статті 287 ГПК України, є вичерпним.

Верховний Суд зазначає, що поряд із обґрунтуванням норм права, застосованих судом апеляційної інстанції неправильно або з порушенням, на його думку, скаржник має одночасно викласти підстави для такого оскарження (разом чи окремо), визначених частиною другою статті 287 ГПК України: 1) послатися на висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладений у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку (із зазначенням в чому саме полягає невідповідність оскарженого судового рішення сформованій правозастосовчій практиці у подібних правовідносинах) (пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України); 2) описавши спірні правовідносини, належно обґрунтувати мотиви (з чітким посиланням на норму права: абзац, пункт, частину статті) необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні (пункт 2 частини другої статті 287 ГПК України); 3) пославшись на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах та конкретизувавши зміст правовідносин, скаржник має послатися на відповідну норму права, щодо якої відсутній висновок та обґрунтувати необхідність формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи (пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України); 4) посилаючись, як на підставу для оскарження судового рішення, на частини першу, третю статті 310 ГПК України, на скаржника покладається обов`язок обґрунтувати мотиви взаємозв`язку між ухваленням незаконного судового рішення та підставою для його касаційного оскарження, передбаченою статтею 287 цього Кодексу з урахуванням частини першої, третьої статті 310 ГПК України. При цьому скаржник має усвідомлювати, що наслідком обґрунтованої підставності для такого звернення буде скасування судового рішення з передачею справи на новий розгляд (пункт 4 частини другої статті 287 ГПК України).

Зазначена касаційна скарга в частині первісного позову подана на підставі пунктів 1, 4 частини другої статті 287 ГПК України з посиланням на пункти 1, 3 статті 310 ГПК України.

Щодо оскарження в частині зустрічного позову скаржником не наводиться детального опису правовідносин у контексті обґрунтування мотивів та підстав звернення з касаційною скаргою з чітким посиланням на норму права - відповідний пункт частини другої статті 287 ГПК України.

Таким чином, з урахуванням наведеного касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, а тому підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України. При цьому, з метою надання можливості учаснику справи скористатися своїми процесуальними правами, дотримання принципу пропорційності, реалізації засад змагальності, враховуючи завдання господарського судочинства, Верховний Суд вважає за доцільне встановити процесуальний строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю 10 днів з дня вручення цієї ухвали.

Щодо клопотання скаржника про зупинення виконання спірних судових актів, Верховний Суд зазначає таке.

Відповідно до статті 169 ГПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, або на вимогу суду заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

З огляду на те, що касаційна скарга Ради на спірні судові акти у справі № 918/690/23 підлягає залишенню без руху до усунення недоліків, клопотання про зупинення виконання спірних судових актів буде розглянуте Касаційним господарським судом після усунення недоліків касаційної скарги.

Керуючись статтями 169, 174, 234, 290, 292 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Здолбунівської міської ради на рішення Господарського суду Рівненської області від 14.11.2023, додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 28.11.2023 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 08.07.2024 у справі № 918/690/23 залишити без руху.

2. Надати Здолбунівській міській раді строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю 10 днів з дня вручення цієї ухвали.

3. Роз`яснити Здолбунівські міські раді, що в разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя І. Бенедисюк