ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2024м. ДніпроСправа № 904/2673/24

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Панна С.П. при секретарі судового засідання Скородумовій Л.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області, 51200, м.Новомосковськ, вул.Гетьманська, 5, в інтересах держави в особі Піщанської сільської ради, 51283, Дніпропетровська область, Новомосковський район, село Піщанка, вул.Центральна, 4,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гвідос Плюс", 01042, місто Київ, вул.Маккейна Джона, будинок 40,

про скасування державної реєстрації речових прав та зобов`язання повернути земельні ділянки

Представники сторін:

від Прокуратури: Тавлеєв Олександр Олександрович, прокурор

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Новомосковська окружна прокуратура Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Піщанської сільської ради звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд:

- скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, площею 96,8773 га, кадастровий номер :01:064:1000, яка розташовується на території Піщанської сільської ради Новомосковського району, проведену за товариством з обмеженою відповідальністю «ГВІДОС ПЛЮС» () на підставі рішення державного реєстратора виконавчого комітету Зеленодольської міської ради Дніпропетровської області №70300897 від 20.11.2023 (номер запису про інше речове право 52600232);

- зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю «ГВІДОС ПЛЮС» () повернути земельну ділянку, площею 96,8773 га, кадастровий номер :01:064:1000, яка розташовується на території Піщанської сільської ради Новомосковського району Піщанській сільській об`єднаній територіальній громаді в особі Піщанської сільської ради ();

- стягнути з відповідача у справі на користь Дніпропетровської обласної прокуратури (реквізити отримувача: 49044, м. Дніпро, пр-т Дмитра Яворницького, 38, МФО 820172, р/р UA0000291 в ДКСУ в м. Київ код за , код класифікації видатків бюджету 2800) сплачений судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням норм законодавства під час державної реєстрації права оренди на земельну ділянку та полягає у фактичному користуванні відповідачем землею без законних підстав, за відсутності волі її власника.

Ухвалою суду від 20.06.2024р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 23.07.2024.

Відповідач не скористався своїм правом, не направив до суду відзив на позовну заяву. Направлена на адресу відповідача копія ухвали суду від 20.06.2024р. повернулась з відміткою «Укрпошти» - "повернення за зворотною адресою: Закінчення встановленого терміну зберігання".

Суд звертає увагу, що адреса, підтверджена відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, є офіційним місцезнаходженням відповідача. Отже, лише відповідач за власним волевиявленням не скористався правом отримати кореспонденцію від суду, а тому відповідач вважається таким, що повідомлений про розгляд справи.

Суд наголошує на тому, що ухвала суду надсилалася відповідачу завчасно, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958.

Відповідно до п.5 ч.6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Господарський суд прийшов до висновку, що незнаходження відповідача за його адресою реєстрації, що має наслідком неотримання кореспонденції суду про повідомлення щодо часу та місця розгляду даної справи, не може прийматися до уваги судом, оскільки свідчить, що неотримання ухвал суду відповідачем відбулося саме з його вини. Відповідач, у разі незнаходження за його адресою реєстрації, повинен був докласти зусиль про отримання поштових відправлень за цією адресою. Крім того, неотримання ухвал суду відповідачем у вказаному випадку не може бути причиною для порушення законного права позивача на розумний строк розгляду його справи.

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №910/15442/17 та від 04.12.2018 у справі №921/32/18.

Крім того, Верховний Суд в постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 зазначив, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

Крім того, суд звертає увагу, що до позовної заяви додані докази направлення позивачем відповідачу копії позовної заяви з додатками, що також свідчить про належне повідомлення відповідача (обізнаність відповідача про подання позивачем позову до суду) (правова позиція викладена у постанові Північного апеляційного господарського суду від 25.10.2022 у справі №910/1384/21).

Таким чином, відповідач вважається таким, що належно повідомлений про дату, час та місце судових засідань.

Ухвалою суду від 23.07.2024р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 22.08.2024р.

21.08.2024р. до суду від позивача надійшла заява про участь без їх участі.

В судове засідання з`явився представник Прокуратури. Представники позивача та відповідача в судове засідання не з`явились, про місце, день та час судового засідання були належним чином повідомлені.

В судовому засідання оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є встановлення обставин вчинення державної реєстрації права оренди земельної ділянки, наявність підстав для її вчинення, наявність підстав для її скасування та повернення земельної ділянки державі.

На підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 29.10.2019 №4-3225/15-19 СГ, акту приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 29.10.2019 та додатку до нього Піщанській сільській об`єднаній територіальній громаді в особі Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області передано із державної у комунальну власність земельну ділянку сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту із кадастровим номером :01:064:1000, площею 96,8773га.

Рішенням Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 26.11.2019 №5-29/VII прийнято земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 4680,3439 га у комунальну власність Піщанської сільської об`єднаної територіальної громади в особі Піщанської сільської ради згідно з додатком до Акта.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 15.10.2020 право власності на земельну ділянку із кадастровим номером:01:064:1000, площею 96,8773га зареєстровано за Піщанською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області (номер відомостей про речове право: 38750946; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 232).

14.11.2023 державним реєстратором виконавчого комітету Зеленодольської міської ради Дніпропетровської області Водяник О.О. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відомості про державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку із кадастровим номером :01:064:1000, площею 96,8773га, яка розташовується на території Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, за ТОВ «ГВІДОС ПЛЮС» ().

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права оренди проведено на підставі рішення органу місцевого самоврядування Піщанської сільської ради №44-33/УІІІ від 22.09.2023 та договору оренди землі від 26.10.2023, укладеного між Піщанською сільською радою та ТОВ «ГВІДОС ПЛЮС».

Як вбачається з договору оренди землі від 26.10.2023, укладеного між Піщанською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гвідос Плюс" (орендар) орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку із кадастровим номером :01:064:1000, яка розташована за межами населених пунктів на території Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, загальною площею 96,8773 га, у тому числі пасовищ - 96,8773 га (п.п. 1, 2 договору ).

Відповідно до п.5 договору, він укладений на 7 років (до 26 жовтня 2030 року).

згідно з відповіддю Піщанської сільської ради №317/0/2-24 від

16.02.2024, сільською радою 22.09.2023 приймалося рішення №44-33/УІІІ «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачі в оренду ТОВ «КОМСІТІ» земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0007». Рішення про передачу земельної ділянки із кадастровим номером :01:064:1000, площею 96,8773га в оренду ТОВ «ГВІДОС ПЛЮС»» Піщанською сільською радою не приймалось, договір оренди з вищезазначеним підприємством не підписувався. Представники ТОВ «ГВІДОС ПЛЮС» до сільської ради щодо укладення договору оренди земельної ділянки із кадастровим номером :01:064:1000, площею 96,8773га, не звертались.

Згідно з даними Державного земельного кадастру та публічної кадастрової карти, що розміщена на веб-порталі https://kadastr.live/ земельна ділянка із кадастровим номером :01:064:1000, площею 96,8773га знаходиться в межах загальнозоологічного заказника місцевого значення «Новоселівський лиман».

Зазначена інформація також підтверджується листом Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 10.04.2024 №2-1233/0/261-24.

Відповідно до вказаного листа, вищезазначений заказник місцевого значення створено на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської обласної ради народних депутатів від 09.06.1988 №231 та відповідно до охоронного зобов`язання від 28.10.2008 №49.

Зазначений заказник створено на землях сільськогосподарського призначення.

Відповідно до листа Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 10.04.2024 № 2-1233/0/261-24, на момент відведення вказаної вище земельної ділянки, повноваження щодо передачі земель сільськогосподарського призначення облдержадміністрації, як суб`єкту владних повноважень, відповідно до ст.122 Земельного кодексу України не належали і наразі не належать.

Зазначений заказник створено на землях сільськогосподарського призначення.

Згідно з інформацією Національної кадастрової системи земельна ділянка із кадастровим номером :01:064:1000, площею 96,8773 га відноситься до категорії земель "Землі сільськогосподарського призначення".

Відповідно до Положення про загальнозоологічний заказник місцевого значення «Новоселівський лиман», затвердженого 22.01.2002 в.о. начальника Державного управліня та природних ресурсів в Дніпропетровській області Бубликовим О.В., даний заказник створено з метою збереження і відтворення систем системи озер різноманітного розміру, де розташована унікальна колонія чапель, а також - з метою збереження ї відновлення чисельності популяцій багатьох рідкісних видів рослин і тварин.

Заповідний об`єкт розташований в межах Новомосковського району біля с. Новоселівка і входить до складу природно-заповідного фонду України, який охороняється як національне надбання і є складовою частиною світової системи природних територій та об`єктів, що перебувають під особливою охороною.

Загальна площа заказника - 287,0 га. Земельна ділянка, оголошена заказником, представляє собою систему озер різноманітного розміру, що утворилися в низов`ях ріки Самари. До озер примикають зволожені ділянки, що поростили луговою рослинністю. Тут розташована унікальна колонія чапель, гніздиться до 30 птахів, а також рідкі для Дніпропетровщини види, такі як лебідь-шипун, широконіска, ходуличник великий, веретенник і жовтоголова плиска.

Територія, оголошена заказником, не вилучається із землекористування Піщанської сільської ради, яка здійснює на ній свою діяльність у відповідності з Конституцією України. Законом України «Про природно-заповідний фонд України», іншими законодавчими і нормативними актами та цим Положенням.

Основними завданнями заказника є, зокрема: збереження і відтворення системи озер різноманітного розміру, де розташована унікальна колонія чапель, гніздиться до 30 птахів, а також рідкі для Дніпропетровщини види; збереження і підтримання біорізноманіття флори та фауни заказника, в тому числі видів, занесених до Червоної книги України та інше.

На території заказника заборонено будь-яку діяльність, що суперечить його цільовому призначенню і загрожує збереженню природного комплексу.

Відповідно до п.6 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015, державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком (далі за текстом Порядок № 1127).

Пунктом 8 вказаного Порядку визначено, що державний реєстратор за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав формує та реєструє заяву в базі даних заяв за умови відсутності підстав для її неприйняття, передбачених законом.

Відповідно до п.12 Порядку під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор використовує відомості Державного реєстру прав, зокрема його невід`ємної архівної складової частини, а також Державного земельного кадастру та Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав.

Згідно з ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» заява на проведення реєстраційних дій подається заявником у паперовій формі, а у випадках, передбачених законодавством, - в електронній формі разом з оригіналами документів, необхідних для проведення реєстраційних дій, чи їх копіями, засвідченими державними органами, органами місцевого самоврядування (якщо оригінали таких документів відповідно до законодавства залишаються у справах державних органів, органів місцевого самоврядування).

Отже, право або інтерес позивача, який є власником земельної ділянки, порушено внесенням до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про наявність права оренди, яке ним не укладалось.

Частина 1 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлює, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку з урахуванням особливостей, визначених цим Законом: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Згідно із ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; виконання вимог, визначених ст. 27-2 цього Закону, - у разі державної реєстрації спеціального майнового права на об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості (крім випадків автоматичної реєстрації такого права згідно із законом); перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Статтею 17 Закону України «Про оренду землі» об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до інформації Піщанської сільської ради №317/0/2-24 від 16.02.2024, сільською радою 22.09.2023 приймалося рішення №44-33/УІІІ «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачі в оренду ТОВ «КОМСІТІ» земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0007». Рішення про передачу земельної ділянки із кадастровим номером :01:064:1000, площею 96,8773га в оренду ТОВ «ГВІДОС ПЛЮС»» Піщанською сільською радою не приймалось, договір оренди з вищезазначеним підприємством не підписувався.

Представники ТОВ «ГВІДОС ПЛЮС» до сільської ради щодо укладення договору оренди земельної ділянки із кадастровим номером :01:064:1000, площею 96,8773га, не звертались.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у редакції з 03.05.2023, у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав, що здійснюється державним реєстратором.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду від 19.10.2022 у справі № 354/397/17.

Таким чином, оскільки документами, наявними в матеріалах справи, спростовано факт автентичності та достовірності прийняття Піщанською сільською радою рішення «Про укладення з ТОВ «ГВІДОС ПЛЮС договорів оренди землі»» та укладання цією ж міською сільською радою договору оренди земельної ділянки ТОВ «ГВІДОС ПЛЮС» державна реєстрація права оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, кадастровий номер :01:064:1000, площею 96,8773га, яка розташовується на території Піщанської сільської ради Новомосковського району - є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права та право користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а отже ТОВ «ГВІДОС ПЛЮС», код ЄРДПОУ 43174334, фактично отримало у користування спірну земельну ділянку з моменту здійснення державної реєстрації права оренди у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Статтею 152 Земельного кодексу України визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю.

Відповідно до ч.1 ст.317 Цивільного кодексу України права володіння, користування та розпорядження своїм майном належать власникові.

Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Також відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Статтею 1213 ЦК України визначено, що набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини.

Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину.

Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

За частиною першою статті 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається в письмовій формі, а за статтею 17 цього Закону об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

За частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону (частина друга цієї ж статті).

У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини .

Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено.

Зайняття земельних ділянок фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку. Таким чином, у даному випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельних ділянок, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майно, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення земельної ділянки.

Більше того, негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок.

Аналогічну правову позицію викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2023 у справі № 554/10517/16-ц, від 16.06.2020 у справі №145/2047/16-ц, від 28.11.2018 у справі № 504/2864/13-ц.

Оскільки Піщанською сільською радою рішення про укладення з ТОВ «ГВІДОС ПЛЮС», договорів оренди землі не приймалося, договори оренди не підписувалися та не укладалися, то до спірних правовідносин, які виникли безпосередньо між власником земельної ділянки, яким, на теперішній час, є Піщанська сільська рада Новомосковського району, та землекористувачем ТОВ «ГВІДОС ПЛЮС» повинні застосовуватися положення щодо усунення перешкод у користуванні належним йому майно, зокрема шляхом зобов`язання відповідача повернути земельну ділянку Піщанській сільській раді.

Матеріалами справи підтверджується, що рішення про передачу земельної ділянки із кадастровим номером :01:064:1000, площею 96,8773га в оренду ТОВ ГВІДОС ПЛЮС Піщанською сільською радою не приймалось, договір оренди з вищезазначеним підприємством не укладався.

Таким чином, підстави для державної реєстрації права оренди на підставі рішення державного реєстратора були відсутні.

Відтак, вимоги прокурора про скасування державних реєстрацій прав оренди на підставі рішення державного реєстратора щодо спірної земельної ділянки відповідає належному способу захисту та є законною й обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо вимоги прокурора про зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю "Гвідос Плюс" повернути земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 96,8773 га, кадастровий номер :01:064:1000, яка розташована на території Піщанської сільської ради Новомосковського району Піщанській сільській об`єднаній територіальній громаді в особі Піщанської сільської ради (), господарський суд зазначає наступне.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (стаття 321 Цивільного кодексу України).

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (частина 1 статті 317 Цивільного кодексу України).

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (частини 1, 2 статті 319 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Зайняття земельної ділянки фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку. Тож, у цьому випадку ефективним способом захисту права є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення такої ділянки. Більше того, негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок.

Наведене узгоджується з правовим висновком, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі №145/2047/16-ц.

Доказів повернення спірної земельної ділянки відповідачем матеріали справи не містять, тому вимога прокурора про зобов`язання повернути земельну ділянку Піщанській сільській об`єднаній територіальній громаді в особі Піщанської сільської ради заявлена правомірно та підлягає задоволенню.

Стосовно наявності підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді, суд звертає увагу на наступне.

Питання представництва прокурором інтересів держави в суді, було предметом вирішення виключної правової проблеми Великою Палатою Верховного Суду, яка в постанові від 26.05.2020 року у справі № 912/2385/18 сформулювала наступні правові висновки.

Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Піщанською сільською радою заходи, спрямовані на захист порушених інтересів держави, не здійснені, претензійно-позовна робота, спрямована на скасування незаконного користування земельними ділянками не проведена.

Новомосковською окружною прокуратурою направлялися запити від 08.02.2024 №62-718ВИХ-24, від 08.05.2024 №62-2538ВИХ-24 до Піщанської сільської ради, у яких повідомлялося про встановлені факти.

Згідно із відповідями сільської ради від 16.02.2024 №317/0/2-24, від 13.05.2024 №976/0/2-24 заходи претензійно-позовного характеру, спрямовані на захист порушених інтересів держави, спричинених незаконним вибуттям із комунального користування спірної земельної ділянки не здійснювалися.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Європейський суд з прав людини у справі «Мантованеллі» проти Франції звернув увагу суду на те, що одним із складників справедливого судового розгляду у розумінні ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» є право на змагальне провадження.

Враховуючи викладене, господарський суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в розмірі 4 844,80грн. покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст.2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, площею 96,8773 га, кадастровий номер :01:064:1000, яка розташовується на території Піщанської сільської ради Новомосковського району, проведену за товариством з обмеженою відповідальністю «ГВІДОС ПЛЮС» () на підставі рішення державного реєстратора виконавчого комітету Зеленодольської міської ради Дніпропетровської області №70300897 від 20.11.2023 (номер запису про інше речове право 52600232).

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Гвідос Плюс" (01042, місто Київ, вул.Маккейна Джона, будинок 40, ) повернути земельну ділянку, площею 96,8773 га, кадастровий номер :01:064:1000, яка розташована на території Піщанської сільської ради Новомосковського району Піщанській сільській об`єднаній територіальній громаді в особі Піщанської сільської ради ().

Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю "Гвідос Плюс" (01042, місто Київ, вул.Маккейна Джона, будинок 40, ) на користь Дніпропетровської обласної прокуратури (49044, м.Дніпро пр. Дмитра Яворницького, 38, ) судовий збір у розмірі 4 844,80грн.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 26.08.2024

Суддя С.П. Панна