РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.08.2024Справа № 910/18154/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., за участю секретаря судового засідання Коверги П.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Волиньелектрозбут"

до Державного підприємства "Гарантований покупець"

третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Кабінет Міністрів України

про стягнення 347 804 187,99 грн.

Представники учасників справи:

від позивача: Боричевський В.М., довіреність № 152 від 24.11.2023;

від відповідача: Прокопів Н.М., довіреність № 168-Д від 29.12.2023;

від третьої особи: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Державного підприємства «Гарантований покупець» про стягнення 347 804 187,99 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за Договором про забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів постачальником універсальних послуг № 2295/02/21 від 15.09.2021, в частині здійснення розрахунків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 15.01.2024.

26.01.2023 представником відповідача подано відзив на позовну заяву.

01.01.2024 представником позивача подано відповідь на відзив.

05.01.2014 представником позивача подано клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

12.01.2024 представником відповідача подано заперечення на відповідь на відзив.

15.01.2024 представником відповідача подано клопотання про залучення до участі у справі третьої особи.

У судове засідання 15.01.2024 представники сторін з`явились

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.01.2024 залучено до участі у справі Кабінет Міністрів України в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача та відкладено підготовче засідання на 19.02.2024.

16.01.2024 представником відповідача подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

18.01.2024 представником позивача подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

19.01.2024 представником третьої особи подано письмові пояснення.

У судове засідання 19.02.2024 представники сторін з`явились, представник третьої особи не з`явився, представник відповідача подав клопотання про витребування доказів.

За результатами судового засідання судом постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 11.03.2024, яку занесено до протоколу судового засідання.

У судове засідання 11.03.2024 представники сторін з`явились, представник третьої особи не з`явився.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.03.2024 відкладено підготовче засідання на 08.04.2024 та витребувано у Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» інформацію та документальні докази на її підтвердження.

02.04.2024 на виконання вимог ухвали суду Акціонерним товариством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» надано письмові пояснення.

05.04.2024 представником позивача подано письмові пояснення.

У судове засідання 08.04.2024 представники сторін з`явились, представник третьої особи не з`явився.

За результатами судового засідання судом постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 13.05.2024, яку занесено до протоколу судового засідання.

У судове засідання 13.05.2024 представники сторін з`явились, представник третьої особи не з`явився.

Враховуючи, що судом під час підготовчого провадження, та зокрема, у підготовчому засіданні було вчинено всі дії, які необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті, та відсутності будь-яких посилань на можливість надання нових доказів, в зв`язку з чим відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 17.06.2024.

14.06.2024 представником відповідача подано додаткові письмові пояснення.

У судове засідання 17.06.2024 представники сторін з`явились, представник третьої особи не з`явився.

За результатами судового засідання судом постановлено ухвалу про відкладення розгляду справи, яку занесено до протоколу судового засідання.

17.06.2024 представником відповідача подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи та закриття провадження у справі в частині.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.07.2024 розгляд справи по суті призначено на 12.08.2024.

12.08.2024 представником відповідача подано додаткові пояснення.

У судове засідання 12.08.2024 представники сторін з`явились, представник третьої особи не з`явився.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Зважаючи на те, що неявка представника третьої особи не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав частково, просив закрити провадження у справі в частині стягнення заборгованості у розмірі 190 783 449,13 грн.

Представник відповідача проти позову заперечив, з підстав викладених у відзиві та просив закрити провадження у справі в частині стягнення заборгованості у розмірі 190 783 449,13 грн.

На виконання вимог ст. 223 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 219 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 12.08.2024 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

15 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» (далі - постачальник, позивач) та Державним підприємством «Гарантований покупець» (далі - замовник, відповідач) укладено Договір про надання послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів постачальником універсальних послуг № 2295/02/21 (далі - Договір), за умовами якого постачальник зобов`язується надавати замовнику послуги із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів (далі - послуги), а замовник зобов`язується отримувати надані постачальником послуги та оплачувати їх вартість на умовах та в порядку, визначеному цим договором та Положенням про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, затвердженим постановою КМУ від 05.06.2019 № 483.

Відповідно до п. 4 Договору загальна вартість послуг за цим договором визначається як сумарна вартість послуг, які надаються постачальником кожного розрахункового періоду протягом строку дії цього договору, крім того - податок на додану вартість.

Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

Згідно з п. 5 та п. 6 Договору прогнозована вартість послуг у відповідному місяці розраховується постачальником відповідно до додатка 5 Положення про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії.

До 15 числа місяця що передує розрахунковому періоду, постачальник надсилає на електронні адреси замовника інформацію за формами, наведеними у додатках 2-5 до договору, в електронному вигляді з накладенням кваліфікаційного електронного підпису з подальшим надсиланням на поштову адресу по одному примірнику оригіналу.

За умовами п. 7 Договору оплата постачальнику вартості послуг здійснюється замовником шляхом перерахування на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника таким чином:

- перший платіж - за три банківські дні до розрахункового місяця в обсязі 20 відсотків прогнозної вартості послуг (з податком на додану вартість);

- другий платіж - до 3 (включно) числа розрахункового місяця в обсязі 20 відсотків прогнозної вартості послуг (з податком на додану вартість);

- третій платіж - до 9 (включно) числа розрахункового місяця в обсязі 20 відсотків прогнозної вартості послуг (з податком на додану вартість);

- четвертий платіж - до 15 (включно) числа розрахункового місяця в обсязі 20 відсотків прогнозної вартості послуг (з податком на додану вартість);

- п`ятий платіж - до 21 (включно) числа розрахункового місяця в обсязі 20 відсотків прогнозної вартості послуг (з податком на додану вартість);

- шостий платіж - до 14 (включно) числа місяця, що настає за розрахунковим періодом у розмірі, який визначається як різниця між вартістю послуг (з податком на додану вартість) за розрахунковий місяць відповідно до Акта приймання-передачі послуг за розрахунковий місяць за формою, наведеною у додатку 6 до цього договору, та сумою перших п`яти платежів.

У разі, якщо дата платежу припадає на вихідний/святковий день, такий платіж здійснюється на наступний робочий день після такого вихідного/святкового дня.

У відповідності до пунктів 8-9 Договору фактична вартість послуг у відповідному місяці розраховується постачальником відповідно до додатка 5 Положення про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії на підставі фактичних даних.

До 10 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, постачальник надсилає на електронні адреси замовника інформацію за формами, наведеними у додатках № 1-4 цього Договору, в електронному вигляді з накладенням кваліфікаційного електронного підпису з подальшим надсиланням на поштову адресу по одному примірнику оригіналу.

У пункті 10 Договору визначено, що факт надання та отримання послуг підтверджується актом приймання-передачі послуг.

Постачальник надсилає не пізніше 11 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, замовнику з накладенням кваліфікованого електронного підпису уповноваженої особи акт приймання-передачі послуг, складений на підставі фактичної вартості наданих послуг у розрахунковому періоді.

Замовник розглядає акт приймання-передачі послуг та у разі відсутності зауважень підписує його кваліфікованим електронним підписом уповноваженої особи протягом двох робочих днів з дня отримання акта приймання-передачі послуг або надсилає постачальнику обґрунтовану відмову в його підписанні із зазначенням причин відмови, які повинні бути усунені.

Постачальник надсилає не пізніше 12 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, замовнику поштою або передає через уповноваженого представника постачальника два примірники підписаних зі своєї сторони акта приймання-передачі послуг. Замовник протягом 3 робочих днів після отримання оригіналів акта приймання-передачі послуг підписує їх та повертає один оригінал на адресу постачальника.

У пунктів 12 Договору визначено, що замовник зобов`язаний, зокрема здійснювати в повному обсязі оплату послуг у порядку, визначеному пунктом 7 цього Договору.

Виконуючи умови договору, позивач щомісячно до 15 числа місяця, що передує розрахунковому періоду, направляв в електронному вигляді з накладенням кваліфікаційного електронного підпису інформацію за формами наведеними у додатках 2-5 до договору з метою визначення прогнозної вартості послуг у відповідному розрахунковому місяці за період з липня по вересень 2023 року.

На виконання п. 10 Договору сторонами складено та підписано без заперечень та зауважень Акти приймання-передачі послуг від 31.07.2023 на суму 218 367 059,90 грн., від 31.08.2023 на суму 251 205 199,96 грн., від 30.09.2023 на суму 283 798 324,34 грн.

Позивач зазначає, що виконав взяті на себе за Договором зобов`язання належним чином, однак відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань за договором, оплату послуг своєчасно та у повному обсязі не здійснив, в зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість у розмірі 238 222 288,29 грн. за період липень-вересень 2023 року.

Також у зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань в частині здійснення розрахунків, позивачем нараховано та заявлено до стягнення 3% річних у розмірі 23 368 647,96 грн. та інфляційні втрати у розмірі 86 213 251,74 грн.

Заперечуючи проти позову відповідач зазначає, що відповідно до умов договору та підпункту 2 пункту 8 Положення про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, затвердженого постановою КМУ від 05.06.2019 № 483, існує відкладальна обставина, яка звільняє відповідача від обов`язку оплати за надані послуги. Також відповідач зазначає, що позивачем здійснено невірне нарахування 3% річних та інфляційних втрат, оскільки у відповідача відсутні зобов`язання щодо здійснення оплат за першим-п`ятим платежем згідно Договору, які виникали у відповідача у останній день календарного місяця, у який сторонами підписувались акти приймання-передачі. Крім того, відповідач зазначає, що база для нарахування 3% річних та інфляційних втрат перевищує як прогнозовану, так і фактичну вартість послуг із забезпечення доступності електричної енергії, а також включено до періоду нарахування дні оплати.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

При цьому, зобов`язання в силу вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За умовами п. 7 Договору оплата постачальнику вартості послуг здійснюється замовником шляхом перерахування на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника таким чином:

- перший платіж - за три банківські дні до розрахункового місяця в обсязі 20 відсотків прогнозної вартості послуг (з податком на додану вартість);

- другий платіж - до 3 (включно) числа розрахункового місяця в обсязі 20 відсотків прогнозної вартості послуг (з податком на додану вартість);

- третій платіж - до 9 (включно) числа розрахункового місяця в обсязі 20 відсотків прогнозної вартості послуг (з податком на додану вартість);

- четвертий платіж - до 15 (включно) числа розрахункового місяця в обсязі 20 відсотків прогнозної вартості послуг (з податком на додану вартість);

- п`ятий платіж - до 21 (включно) числа розрахункового місяця в обсязі 20 відсотків прогнозної вартості послуг (з податком на додану вартість);

- шостий платіж - до 14 (включно) числа місяця, що настає за розрахунковим періодом у розмірі, який визначається як різниця між вартістю послуг (з податком на додану вартість) за розрахунковий місяць відповідно до Акта приймання-передачі послуг за розрахунковий місяць за формою, наведеною у додатку 6 до цього договору, та сумою перших п`яти платежів.

Як вбачається з матеріалів справи, сторонами без заперечень та зауважень складено та підписано Акти приймання-передачі послуг від 31.07.2023 на суму 218 367 059,90 грн., від 31.08.2023 на суму 251 205 199,96 грн., від 30.09.2023 на суму 283 798 324,34 грн.

Звертаючись з позовом до суду, позивач зазначив, що заборгованість відповідача за період з липня по вересень 2023 року становить 238 222 288,29 грн.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, в процесі розгляду справи, відповідачем сплачено позивачу частково заборгованість згідно платіжних інструкцій № 332269 від 27.12.2023 на суму 9 194 765,91 грн. та № 337432 від 16.01.2024 на суму 3 725 322,46 грн.

В подальшому, в процесі розгляду справи, сторонами підписано Акт зарахування зустрічних однорідних вимог від 17.01.2024, відповідно до якого сторони, керуючись ст. 601 ЦК України дійшли згоди зарахувати зустрічні однорідні вимоги за зобов`язаннями, зокрема зі сплати заборгованості за липень 2023 року в розмірі 6 501 756,14 грн. та за серпень 2023 року в розмірі 113 385 016,24 грн.

В означеному Акті сторонами також узгоджено, що залишкова заборгованість становить 105 415 427,54 грн. та складається із заборгованості в розмірі 105 254 248,07 грн. за серпень 2023 року та 16 179,47 грн. за вересень 2023 року.

Відповідно до ст. 601 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Таким чином, зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов`язань, в одному із яких одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов`язанні є кредитором у другому). Допускаються випадки так званого часткового зарахування, коли одне зобов`язання (менше за розміром) зараховується повністю, а інше (більше за розміром) - лише в частині, що дорівнює розміру першого зобов`язання. В такому випадку зобов`язання в частині, що залишилася, може припинятися будь-якими іншими способами.

Зарахування зустрічних однорідних вимог у даному випаду оформлене контрагентами у формі двосторонніх правочинів - актів, які підписані представниками сторін.

Також, після підписання 17.01.2024 Акту зарахування зустрічних однорідних вимог та узгодження сторонами у ньому залишку заборгованості в розмірі 105 415 427,54 грн., відповідачем сплачено частково заборгованість згідно платіжних інструкцій № 338202 від 19.01.2024 на суму 161 179,47 грн., № 359402 від 25.04.2024 на суму 24 934 169,45 грн., № 359432 від 25.04.2024 на суму 24 934 169,45 грн., № 360222 від 26.04.2024 на суму 6 027 979,08 грн. та № 370840 від 23.05.2024 на суму 1 919 090,93 грн.

Таким чином, в процесі розгляду справи, відповідачем погашено заборгованість за період з липня по вересень 2023 року в розмірі 190 783 449,13 грн.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається (ч. 3 ст. 231 ГПК України).

Суд враховує, що закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до відкриття провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не закриття провадження у справі.

Таким чином, провадження у справі в частині вимог про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 190 783 449,13 грн. підлягає закриттю.

Отже, заборгованість Державного підприємства «Гарантований покупець» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» за Договором за період липень-вересень 2023 року на момент розгляду справи по суті становить 47 438 839,16 грн.

Доказів на підтвердження оплати заборгованості за спірний період у повному обсязі, в тому числі станом на час розгляду справи в суді, до матеріалів справи не надано.

Разом з тим, заперечуючи проти позову, відповідач зазначає, що відповідно до умов договору та підпункту 2 пункту 8 Положення про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, затвердженого постановою КМУ від 05.06.2019 № 483, існує відкладальна обставина, яка звільняє відповідача від обов`язку оплати за надані послуги.

Підпунктом 2 пункту 8 Положення про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, затвердженого постановою КМУ № 483 від 05.06.2019 (далі - Положення про ПСО) передбачено, що Гарантований покупець зобов`язаний оплачувати своєчасно та у повному обсязі постачальникам універсальних послуг вартість надання постачальниками універсальних послуг гарантованому покупцю послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів за умови відсутності у постачальника універсальних послуг заборгованості перед ДП «НАЕК «Енергоатом» за поставлену електричну енергію згідно з пунктом 5 цього Положення.

Відповідно до вимог пункту 5 Положення про ПСО, до спеціальних обов`язків належить придбання постачальниками універсальних послуг, що діють в торговій зоні «об`єднаної енергосистеми України», за результатами проведення електронних аукціонів у ДП «НАЕК «Енергоатом» стандартних продуктів BASE_M для постачання побутовим споживачам таких постачальників універсальних послуг в обсязі їх мінімального споживання електричної енергії в торговій зоні «об`єднаної енергосистеми України» за годину в аналогічному місяці попереднього року за ціною індекс РДН BASE в торговій зоні «об`єднаної енергосистеми України» («бази») за період M-3, де M-розрахунковий місяць.

Відповідно до Наказу Міністерства енергетики України від 13.03.2022 № 114 «Про забезпечення продажу електричної енергії операторам систем розподілу та постачальникам універсальних послуг» (далі - Наказ) встановлено, що на час дії воєнного стану і до останньої доби місяця (включно), наступного за місяцем, в якому воєнний стан припинено або скасовано учасники ринку електричної енергії, на яких згідно з Положенням, покладені спеціальні обов`язки на ринку електричної енергії, зобов`язані забезпечити виконання вимог цього наказу та інших вимог Положення у частині, що не суперечать цьому наказу.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 Наказу, ДП «НАЕК «Енергоатом» має забезпечити на визначений період постачання, продаж електричної енергії постачальникам універсальних послуг, у тому числі тим, територією ліцензованої діяльності яких до об`єднання торгових зон була територія торгової зони «Острів Бурштинський ТЕС», за двосторонніми договорами без проведення електронного аукціону.

Доказів в підтвердження купівлі позивачем електричної енергії у ДП «НАЕК «Енергоатом» за результатами проведення електронних аукціонів у відповідності до вимог пункту 5 Положення за період з липень-вересень 2023 року, до матеріалів справи не надано, як і не надано доказів наявності у позивача заборгованості перед ДП «НАЕК «Енергоатом», що також не вбачається з долучених відповідачем до відзиву на позовну заяву Листів ДП «НАЕК «Енергоатом».

Отже, в умовах недоведеності існування заборгованості позивача перед ДП «НАЕК «Енергоатом» за поставлену електричну енергію згідно з пунктом 5 Положення про ПСО та враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів наявності такої заборгованості відсутні підстави для застосування у спірних правовідносинах у цій справі підпункту 2 пункту 8 Положення про ПСО.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25.01.2024 у справі № 910/1294/23.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов`язання по сплаті на користь позивача 47 438 839,16 грн. на підставі Договору, доказів її погашення якої, відповідачем до матеріалів справи не надано.

Також у зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань в частині здійснення розрахунків за Договором за період з березня 2022 року по жовтень 2023 року включно, позивачем нараховано та заявлено до стягнення 3% річних у розмірі 23 368 647,96 грн. та інфляційні втрати у розмірі 86 213 251,74 грн.

Так, частиною другою статті 625 ЦК України визначено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Отже, передумовою для нарахування 3% річних та інфляційних втрат є несвоєчасне виконання боржником грошового зобов`язання (частина друга статті 625 ЦК України), внаслідок чого у боржника виникає обов`язок сплатити кредитору, зокрема, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням унаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати.

Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат та 3% річних на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц).

Інфляційні та річні проценти нараховуються на суму простроченого основного зобов`язання.

Таким чином, зобов`язання зі сплати як 3% річних, як і інфляційних втрат, є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно й вимога про їх сплату є додатковою до основної вимоги (пункт 43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.0.2020 у справі №910/4590/19; пункт 64 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі №918/631/19).

Велика Палата Верховного Суду також неодноразово зазначала, що у статті 625 ЦК України визначено загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань (висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц, від 31.10.2018 у справі №161/12771/15-ц, від 19.06.2019 у справі №646/14523/15-ц, від 18.03.2020 у справі №711/4010/13, від 23.06.2020 у справі №536/1841/15-ц, від 07.07.2020 у справі №712/8916/17, від 22.09.2020 у справі №918/631/19, від 09.11.2021 у справі №320/5115/17).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору, сторонами без заперечень та зауважень складено та підписано Акти приймання-передачі послуг від 31.03.2022 на суму 278 158 131,61 грн., від 30.04.2022 на суму 229 122 117,34 грн., від 31.05.2022 на суму 163 898 168,41 грн., від 30.06.2022 на суму 177 820 888,30 грн., від 31.08.2022 на суму 212 440 365,31 грн., від 31.07.2022 на суму 209 577 375,31 грн., від 30.09.2022 на суму 238 329 650,65 грн., від 31.10.2022 на суму 307 998 760,54 грн., від 30.11.2022 на суму 330 990 206,59 грн., від 31.12.2022 на суму 376 550 246,69 грн., від 31.01.2023 на суму 376 501 964,95 грн., від 28.02.2023 на суму 351 491 098,54 грн., від 31.03.2023 на суму 380 684 610,96 грн., від 30.04.2023 на суму 352 614 078,24 грн., від 31.05.2023 на суму 293 041 893,06 грн., від 30.06.2023 на суму 201 014 190,36 грн., від 31.07.2023 на суму 218 367 059,90 грн., від 31.08.2023 на суму 251 205 199,96 грн., від 30.09.2023 на суму 283 798 324,34 грн., від 31.10.2023 на суму 366 554 943,72 грн.

Натомість, як вбачається з наявних в матеріалах справи платіжних інструкцій, реєстру платіжних документів за період з 01.02.2022 по 31.10.2023, Акті зарахування зустрічних однорідних вимог, відповідачем порушено взяті на себе зобов`язання за Договором в частині здійснення розрахунків у визначені Договором строки.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Врахувавши наведене, а також встановивши факт прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання за договором, суд, дослідивши здійснений позивачем розрахунок заявленої до стягнення суми 3% річних та інфляційних втрат, з огляду на ненадання відповідачем власного контррозрахунку, встановив, що позивачем в розрахунок не включено періоди, в які індекс інфляції становив менше одиниці.

Отже, з огляду на встановлені судом обставини щодо прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання та порядок його виконання у відповідності до п. 6 Договору, заперечення відповідача щодо того, що позивачем здійснено невірне нарахування 3% річних та інфляційних втрат, оскільки у відповідача відсутні зобов`язання щодо здійснення оплат за першим-п`ятим платежем згідно Договору, які виникали у відповідача у останній день календарного місяця, у який сторонами підписувались акти приймання-передачі, судом відхиляються, як такі, що не відповідають як обставинам справи, так і правовідносинам, що склались між сторонами.

Натомість заперечення щодо того, що база для нарахування 3% річних та інфляційних втрат перевищує як прогнозовану, так і фактичну вартість послуг із забезпечення доступності електричної енергії, а також включено до періоду нарахування дні оплати, судом відхиляються, оскільки наведених обставин зі здійсненого позивачем обрахунку 3% річних та інфляційних втрат не вбачається, оскільки база включає в себе в конкретний період не тільки прогнозовану або фактичну вартість за певний період, а і непогашену заборгованість за попередній період, що відповідає інституту застосування ст. 625 ЦК України.

Відтак, з урахуванням вищевикладеного, стягненню з відповідача підлягають 3% річних в розмірі 23 368 647,96 грн. та інфляційні втрати в розмірі 76 332 734,78 грн.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі в частині вимог про стягнення заборгованості у розмірі 190 783 449,13 грн. та частковим задоволенням позовних вимог в іншій частині, з покладенням судового збору в цій частині на позивача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 231, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Гарантований покупець" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 27; ідентифікаційний код: 43068454) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Волиньелектрозбут" (43026, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Єршова, 11-А; ідентифікаційний код: 42159289) заборгованість у розмірі 47 438 839 (сорок сім мільйонів чотириста тридцять вісім тисяч вісімсот тридцять дев`ять) грн. 16 коп., 3% річних у розмірі 23 368 647 (двадцять три мільйони триста шістдесят вісім тисяч шістсот сорок сім) грн. 96 коп., інфляційні втрати у розмірі 76 332 734 (сімдесят шість мільйонів триста тридцять дві тисячі сімсот тридцять чотири) грн. 78 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 230 (сімсот чотири тисячі двісті тридцять) грн. 66 коп.

3. Провадження у справі в частині стягнення заборгованості у розмірі 190 783 449,13 грн. закрити.

4. В іншій частині позову відмовити.

5. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 15.08.2024

Суддя О.А. Грєхова