РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.08.2024Справа № 910/7038/24

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовом Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст" (01013, місто Київ, Набережно-Печерська дорога, будинок 2)
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Сучасна транспортна інфраструктура" (03148, місто Київ, вулиця Кучера Василя, будинок 3)
простягнення 391 544 грн 55 коп.
Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

05.06.2024 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасна транспортна інфраструктура" про стягнення 391 544 грн 55 коп.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного між сторонами договору про надання послуг від 26.06.2023 № 0630 не виконав взяті на себе зобов`язання щодо оплати наданих позивачем послуг, у заявку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 341 392 грн 58 коп. Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань позивачем нараховано 41 107 грн 41 коп. пені, 4 779 грн 50 коп. інфляційних втрат та 4 265 грн 07 коп. 3 % річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.06.2024 відкрито провадження у справі № 910/7038/24, справу визнано малозначною, розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Станом на 15.08.2024 відповідачем вимог ухвали суду від 10.06.2024, зокрема, щодо подання відзиву на позов, не виконано, хоча ухвалу про відкриття провадження у справі було отримано 10.06.2024, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про доставлення процесуального документа до електронного кабінету Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасна транспортна інфраструктура" в підсистемі Електронний суд ЄСІТС.

З огляду на вищевикладене, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "Сучасна транспортна інфраструктура" не скористалося наданими йому процесуальними правами, зокрема, відповідачем не надано відзиву на позовну заяву, будь-яких письмових пояснень та інших доказів, що впливають на вирішення даного спору по суті, суд, на підставі частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку про можливість розгляду даної справи виключно за наявними матеріалами.

Інших доказів на підтвердження своїх вимог та заперечень, окрім наявних в матеріалах справи, сторонами суду не надано.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

26.06.2023 між Комунальним підприємством по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст" (замовник за договором, позивач у справі) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасна транспортна інфраструктура" (виконавець за договором, відповідач у справі) укладено договір надання послуг № 06-30, відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується на свій ризик власними силами, засобами і способами відповідно до діючих норм і стандартів надати послуги з ремонту та експлуатаційного утримання інфраструктури у сфері дорожнього господарства, а саме послуги з виконання поточного ремонту мосту через р. Десенка в м. Київ (Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь за кодом Д К 021:2015 - 45230000-8).

Пунктом 5.5 договору передбачено, що підставою для здійснення розрахунків є підписані сторонами акти приймання виконаних будівельних робіт (ф. КБ-2в) та довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (ф. КБ-3).

На виконання умов договору відповідачем були виконані роботи на загальну суму 17 069 629 грн 63 коп., що підтверджується Актами приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2023 року №№ 9, 10, 11 та 12, а також довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2023 року.

Згідно з пунктом 5.4. договору розрахунки за виконані роботи здійснюються замовником по факту надання послуг при наявності бюджетного фінансування з відстрочкою платежу до 90 календарних днів на підставі актів приймання виконаних будівельних робіт.

Так, на виконання умов договору позивач перерахував на рахунок відповідача кошти в розмірі 17 069 629 грн 63 коп., що підтверджується платіжними інструкціями № 37, 38, 39 та 40 від 25 грудня 2023 року.

Пунктом 5.8 договору передбачено, що після розрахунків за виконані роботи виконавець сплачує замовнику кошти в розмірі 2% від вартості таких робіт, за послуги щодо забезпечення технічною документацією, організацією, коригуванням та прийманням виконаних робіт на об`єкті та ін., шляхом перерахунку зазначених коштів на розрахунковий рахунок замовника ( НОМЕР_1 в АТ "Банк Кредит Дніпро" в м. Києві).

Відповідно до пункту 5.9 договору кошти зазначені в пункті 5.8 договору, перераховуються виконавцем замовнику протягом 10 днів з моменту оплати замовником виконаних робіт на підставі документів, визначених пунктом 5.5 цього договору.

На підтвердження надання позивачем відповідачу послуг щодо забезпечення технічною документацією, організацією, коригуванням та прийманням виконаних робіт на об`єкті та ін., які передбачені в пункті 5.8 договору, між сторонами був підписаний Акт наданих послуг № 1774 від 26.12.2023.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на не виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо повної та своєчасної оплати наданих послуг, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 341 392 грн 59 коп. Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань позивачем, за загальний період прострочення з 06.01.2024 по 24.05.2024, нараховано 41 107 грн 41 коп. пені, 4 779 грн 50 коп. інфляційних втрат та 4 265 грн 07 коп. 3 % річних.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання відповідачем обов`язку з оплати вартості послуг за договором 41 107 грн 41 коп. пені, 4 779 грн 50 коп. інфляційних втрат та 4 265 грн 07 коп. 3 % річних та факту наявності заборгованості за отримані послуги, вимоги позивача підлягають задоволенню в частині стягнення заборгованості в розмірі 341 392 грн 58 коп.

Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача 41 107 грн 41 коп. пені, 4 779 грн 50 коп. інфляційних втрат та 4 265 грн 07 коп. 3 % річних, суд зазначає наступне.

З урахуванням приписів статті 549, частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України та статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" правовими наслідками порушення грошового зобов`язання, тобто зобов`язання сплатити гроші, є обов`язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з аналізу статей 612, 625 Цивільного кодексу України право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних, які не є штрафними санкціями, є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Зазначені інфляційні нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Суд зазначає, що інфляційні нарахування на суму боргу здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

При цьому розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Згідно з статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Пунктом 9.12 договору встановлено, що за несвоєчасну сплату виконавцем коштів, передбачених пунктом 5.8 договору, виконавець сплачує замовнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, від суми невиконаних зобов`язань за кожен день прострочення. сплачує виконавцеві:

Дії відповідача є порушенням умов договору, що є підставою для захисту майнових прав та інтересів позивача, відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України та застосування відповідальності відповідно до умов договору.

З огляду на вимоги статті 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

За результатами здійсненої за допомогою системи "ЛІГА" перевірки нарахування позивачем заявленої до стягнення пені, інфляційних втрат та 3 % річних судом встановлено, що розмір пені, інфляційних втрат та 3 % річних, перерахований судом у відповідності до приписів чинного законодавства та в межах визначеного позивачем періоду прострочення, відповідає вимогам зазначених вище норм законодавства, умовам договору та є арифметично вірним, тому вказані вимоги позивача про стягнення з відповідача 41 107 грн 41 коп. пені, 4 779 грн 50 коп. інфляційних втрат та 4 265 грн 07 коп. 3 % річних підлягають задоволенню за розрахунком позивача.

Згідно з частиною 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, статтею 123, статтею 129, статтями 232-233, статтями 237- 238, статтями 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасна транспортна інфраструктура" (03148, місто Київ, вулиця Кучера Василя, будинок 3, ідентифікаційний код 42229523) на користь Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст" (01013, місто Київ, Набережно-Печерська дорога, будинок 2, ідентифікаційний номер 03359018) 341 392 (триста сорок одна тисяча триста дев`яносто дві) грн 58 коп. заборгованості, 41 107 (сорок одна тисяча сто сім) грн 41 коп. пені, 4 779 (чотири тисячі сімсот сімдесят дев`ять) грн 50 коп. інфляційних втрат, 4 265 (чотири тисячі двісті шістдесят п`ять) грн 07 коп. 3 % річних та 4 698 (чотири тисячі шістсот дев`яносто вісім) грн 53 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Н.Плотницька