ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" серпня 2024 р. Справа № 911/1550/24

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В. розглянув матеріали справи за позовом Приватної науково-дослідної та комерційно-консультативної фірми «Конкорд-Гей»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трипілля Агро Плюс»

про стягнення 281488,22 грн

без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватна науково-дослідна та комерційно-консультативна фірма «Конкорд-Гей» (далі позивач) звернулася до Господарського суду Київської області із позовною заявою від 11.06.2024 № 112 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трипілля Агро Плюс» (далі відповідач, ТОВ «Трипілля Агро Плюс») про стягнення 281488,22 грн, з яких: 202800,00 грн основного боргу, 28908,72 грн пені, 37457,16 грн інфляційних втрат і 12322,34 грн 3% річних.

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошових зобов`язань за договором оренди техніки з екіпажем № 148ОР-2022 від 24.05.2022.

Господарський суд Київської області ухвалою від 20.06.2024 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі та постановив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи); суд встановив сторонам строки для вчинення процесуальних дій у справі.

Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд цієї справи шляхом надіслання до його електронного кабінету копії ухвали про відкриття провадження у справі, відзив на позовну заяву не подав. Факт вручення відповідачеві копії ухвали суду від 20.06.2024 підтверджується наявною у матеріалах справи довідкою про доставку електронного листа.

Відповідно до частини другої 178 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Частиною восьмою статті 252 ГПК України визначено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Згідно із частиною четвертою статті 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, та об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Трипілля Агро Плюс» (орендар) і Приватна науково-дослідна та комерційно-консультативна фірма «Конкорд-Гей» (далі орендодавець, Фірма «Конкорд») уклали 24.05.2022 договір оренди техніки з екіпажем № 148ОР-2022 (далі договір № 148ОР-2022), відповідно до пункту 1.1 якого орендодавець зобов`язується передати орендарю в строкове платне володіння та користування сільськогосподарську техніку (далі техніка) згідно з додатком(ами) до цього договору, які є його невід`ємною частиною, для виконання виробничо-технологічних операцій, що передбачені цим договором, орендар зобов`язується прийняти техніку, використовувати техніку виключно за призначенням в межах погодженого сторонами об`єму виконаних виробничо-технологічних операцій та сплачувати платежі, що передбачені цим договором.

Згідно із пунктом 1.2 договору № 148ОР-2022 техніка передається в оренду з дати підписання відповідного акту і повертається з оренди по акту передачі (повернення) техніки з оренди протягом 3-х календарних днів з моменту отримання повідомлення від орендодавця.

За умовами пункту 2.1 договору № 148ОР-2022 передача техніки в оренду здійснюється сторонами за адресою: с. Деминівка, Фастівський район, Київська область та оформляється актом прийому-передачі, що підписується уповноваженими представниками сторін.

Техніка вважається переданою в оренду або повернутою з оренди з моменту підписання відповідного акту прийому-передачі (пункт 2.2 договору № 148ОР-2022).

Пунктом 3.1 договору № 148ОР-2022 визначено, що орендар зобов`язаний здійснити оплату за користування технікою в розрахунку за об`єм виконання виробничо-технологічних операцій.

Відповідно до пункту 3.2 договору № 148ОР-2022 орендна плата сплачується орендарем протягом 1 робочого дня з моменту виставлення відповідного рахунку орендодавцем. Допускається оплата орендної плати частинами.

Загальний розмір орендної плати за цим договором визначається сторонами у відповідному акті (пункт 3.4 договору № 148ОР-2022).

Пунктом 5.2 договору № 148ОР-2022 обумовлено, що за прострочку сплати орендної плати орендар сплачує орендодавцю пеню у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення оплати за весь період прострочення.

Згідно із пунктом 7.5 договору № 148ОР-2022 останній набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором.

Сторони підписали додаток № 1 до договору № 148ОР-2022, у пункті 1 якого вказано відомості щодо техніки (назву, заводський номер, кількість): трактор Axion 850 (Т), зав.№А2300065, 2011 р.в. 1 одиниця; передпосівний компактор BEDNAR SWIFTER SE 10000, рік випуску 2018, заводський № SE10000ВР11731 1 одиниця.

У пункті 2 додатку № 1 до договору № 148ОР-2022 сторони домовились встановити наступний договірний розмір орендної плати: 780,00 грн з ПДВ з 1 га.

Відповідно до пункту 5 додатку № 1 до договору № 148ОР-2022 останній набуває чинності з моменту його підписання сторонами та є невід`ємною частиною договору.

В рамках виконання договору № 148ОР-2022 сторони 30.05.2022 підписали акт прийому-передачі сільськогосподарської техніки в оренду.

30.05.2022 сторони підписали акт визначення загального розміру орендної плати за договором № 148ОР-2022, відповідно до якого загальна сума за оренду трактора АКСІОН 850 (Т) зав. № А2300065 з передпосівним компактором BEDNAR SWIFTER SE10000, рік випуску 2018, заводський № SE10000ВР11731 становить 202800,00 грн з ПДВ, виходячи із 260 га.

Сторони 30.05.2022 підписали акт надання послуг № 5КГ-000416 на суму 202800,00 грн з ПДВ за оренду вказаної техніки. В акті зафіксовано, що замовник претензій по об`єму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг) не має.

Фірма «Конкорд» сформувала рахунок № 5КГ-000708 від 30.05.2022 на оплату оренди техніки на суму 202800,00 грн.

За результатами господарської операції з надання послуги оренди техніки Фірма «Конкорд» склала в електронній формі та направила на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних податкову накладну № 705 від 30.05.2022 на суму 202800,00 грн, у тому числі ПДВ 33800,00 грн.

Звертаючись із позовом до суду, позивач вказує на те, що ТОВ «Трипілля Агро Плюс» в передбачений договором термін розрахунку за орендовану сільськогосподарську техніку з екіпажем не провело, чим в односторонньому порядку відмовилося від виконання добровільно взятих на себе договірних зобов`язань.

За твердженнями позивача, 19.04.2024 Фірма «Конкорд» на адресу ТОВ «Трипілля Агро Плюс» направила лист-вимогу № 64 від 18.04.2024 про сплату суми основного боргу, пені, інфляції та 3% річних, всього на суму 281701,97 грн, однак відповідач на вказаний лист-вимогу відповіді не надав, коштів не перерахував.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить із такого.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як свідчать матеріали справи, між сторонами існують орендні правовідносини, які виникли на підставі договору оренди техніки з екіпажем № 148ОР-2022 від 24.05.2022, до яких застосовуються положення про найм (оренду).

Відповідно до частини першої статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частинами першою, третьою статті 760 Цивільного кодексу України передбачено, що предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Законом можуть бути встановлені види майна, що не можуть бути предметом договору найму. Особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом.

Відповідно до положень статті 798 Цивільного кодексу України предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо. Договором найму транспортного засобу може бути встановлено, що він передається у найм з екіпажем, який його обслуговує. Сторони можуть домовитися про надання наймодавцем наймачеві комплексу послуг для забезпечення нормального використання транспортного засобу.

Особливості найму транспортного засобу з екіпажем, який його обслуговує передбачено статтею 805 Цивільного кодексу України, відповідно до частини першої якої управління та технічна експлуатація транспортного засобу, переданого у найм з екіпажем, провадяться його екіпажем. Екіпаж не припиняє трудових відносин з наймодавцем. Витрати на утримання екіпажу несе наймодавець.

За приписами статті 762 Цивільного кодексу України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На підставі наявних у матеріалах справи доказів та погодженого сторонами у пункті 3.2 договору № 148ОР-2022 строку сплати орендної плати суд установив, що строк виконання грошового зобов`язання відповідача є таким, що настав 31.05.2022.

Заборгованість відповідача зі сплати орендної плати за договором перед позивачем становить 202800,00 грн та підтверджується первинними бухгалтерськими документами: договором № 148ОР-2022, актом прийому-передачі сільськогосподарської техніки в оренду, актом надання послуг № 5КГ-000416 від 30.05.2022 на суму 202800,00 грн.

Відповідач станом на дату розгляду справи доказів сплати погодженої сторонами орендної плати чи заперечень по суті спору суду не надав.

Оскільки заявлена позивачем сума заборгованості підтверджена наявними доказами у матеріалах справи в повному обсязі, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 202800,00 грн.

У зв`язку із порушенням відповідачем строку виконання грошового зобов`язання, позивач заявив до стягнення з відповідача 37457,16 грн інфляційних втрат, нарахованих за період з червня 2022 року по квітень 2024 року, а також 12322,34 грн 3% річних, нарахованих за період з 01.06.2022 по 11.06.2024.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Нормами статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо здійснення своєчасної виплати орендної плати за користування технікою підтверджено матеріалами справи.

Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши долучений до позовної заяви розрахунок інфляційних втрат і 3% річних, суд установив, що інфляційні втрати в межах визначеного позивачем періоду становлять 37452,79 грн, 3% річних 12360,60 грн.

За таких обставин вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат підлягають задоволенню частково. Водночас, зважаючи на те, що відповідно до частини другої статті 237 ГПК України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог, вимоги про стягнення 3% річних підлягають задоволенню у розмірі, визначеному позивачем.

Крім того позивач, на підставі пункту 5.2 договору № 148ОР-2022, заявив вимоги про стягнення з відповідача 28908,72 грн пені, нарахованої за період з 11.12.2023 по 11.06.2024.

Відповідно до частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно із частиною першою статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Положеннями статті 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Беручи до уваги встановлені у цій справі обставини прострочення відповідачем грошового зобов`язання, позивач має право на стягнення з відповідача пені за період з 01.06.2022 за шість місяців.

Однак пунктом 7 Розділу IX «Прикінцеві положення» Господарського кодексу України визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Вказаний пункт введений в дію на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 № 540-IX, який набрав чинності з 02.04.2020, і дія цього Закону фактично надає можливість нараховувати штрафні санкції за період, який перевищує шість місяців.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу Covid-19» № 211 від 11.03.2020 установлено з 12.03.2020 на усій території України карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 651 від 27.06.2023 відмінено з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

З огляду на положення пункту 7 Розділу IX «Прикінцеві положення» Господарського кодексу України позивач має право на стягнення з відповідача пені у межах періоду прострочення з 01.06.2022 по 30.06.2023. Однак визначений позивачем період прострочення (з 11.12.2023 по 11.06.2024), в межах якого він нарахував пеню, цим періодом (з 01.06.2022 по 30.06.2023) не охоплюється, з огляду на що вимоги позивача у цій частині не підлягають задоволенню.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді справи, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені Фірма «Конкорд» вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з ТОВ «Трипілля Агро Плюс» 202800,00 грн основного боргу, 37452,79 грн інфляційних втрат та 12322,34 грн 3% річних.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, суд керується пунктом 2 частини першої статті 129 ГПК України, відповідно до якого судовий збір покладається, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 3788,62 грн.

Крім того позивач у прохальній частині позовної заяви просив суд стягнути з відповідача на свою користь судові витрати на правничу допомогу в розмірі 25333,94 грн.

Статтею 16 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За приписами статті 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Статтею 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із частиною восьмою 129 ГПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Суд установив, що 10.06.2024 Фірма «Конкорд» (клієнт) та адвокат Борисенко Анатолій Миколайович, який діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія КС № 7412/10 від 01.03.2019, уклали договір про надання правничої допомоги, відповідно до пункту 1 якого клієнт доручає, а адвокат зобов`язується виконати роботу по наданню правничої допомоги на стадії досудового врегулювання спору, підготовки позовної заяви та її подачі до суду, участі в підготовчих засіданнях по справі та розгляду справи по суті в справі, що розглядатимуться в Господарському суді Київської області за позовною заявою клієнта про стягнення суми основного боргу, пені, втрат з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 процента річних з простроченої суми, за невиконання зобов`язань ТОВ «Трипілля Агро Плюс» по договору оренди техніки з екіпажем № 148ОР-2022 від 24.05.2022, в об`ємі та на умовах, передбачених цим договором.

У розділі 4 договору від 10.06.2024 про надання правничої допомоги сторони погодили розмір та порядок оплати:

- надання правничої допомоги адвоката клієнт сплачує на підставі актів виконаних робіт (пункт 4.1);

- обрахування вартості наданої правничої допомоги проводиться з розрахунку вартості поданого позову про що складається акт виконаних робіт. Сторони погодили та встановили, що вартість виконаних робіт по підготовці листа вимоги до боржника , підготовці та подачі до суду позовної заяви з подальшим супроводом судової справи в Господарському суді Київської області складає 9% від суми позовних вимог, які складають 281488,22 грн.

В рамках виконання договору від 10.06.2024 про надання правничої допомоги сторони підписали 11.06.2024 акт приймання-передачі виконаних робіт, відповідно до якого адвокатом Борисенком А.М. підготовлено для подачі до Господарського суду Київської області позовну заяву клієнта про стягнення суми основного боргу, пені, втрат з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 процента річних з простроченої суми в розмірі 281488,22 грн за невиконання зобов`язань ТОВ «Трипілля Агро Плюс» по договору оренди техніки з екіпажем № 148ОР-2022 від 24.05.2022 з подальшим супроводом справи в Господарському суді Київської області.

Зазначеним актом сторони зафіксували, що надані послуги відповідають вимогам, що передбачені в договорі про надання правничої допомоги від 10.06.2024. Всього сума до оплати 25333,94 грн, без ПДВ.

Повноваження адвоката Борисенка А.М., як представника Фірми «Конкорд», підтверджуються ордером серії АІ № 1395652 від 11.06.2024.

Досліджуючи надані документи на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що наданих доказів достатньо для встановлення факту надання адвокатом Борисенком А.М. професійної правничої допомоги позивачу у цій справі.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що витрати позивача на професійну правничу допомогу підлягають розподілу.

Відповідно до частин першої і другої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 ГПК України).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК України).

У розумінні вказаної норми зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Заперечень щодо розміру судових витрат на правничу допомогу чи клопотання про зменшення суми відповідних витрат від відповідача до суду не надійшло.

Обсяг, зміст та вартість наданих у цій справі адвокатом послуг підтверджується наявними у матеріалах справи договором від 10.06.2024 про надання правничої допомоги та акт приймання-передачі виконаних робіт від 11.06.2024.

Враховуючи викладене в сукупності, суд дійшов висновку, що наданими доказами підтверджується факт надання професійної правничої допомоги позивачу в цій справі на суму 25333,94 грн.

Відповідно до частини четвертої статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Беручи до уваги висновок суду про часткове задоволення позову, витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката, відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 129 ГПК України, підлягають розподілу пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення 22731,76 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Керуючись статтями 73, 74, 76-80, 123, 126, 129, 237, 238, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позов частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Трипілля Агро Плюс» (08722, Київська обл., Обухівський р-н, с. Трипілля, вул. Дружби, буд. 6; ) на користь Приватної науково-дослідної та комерційно-консультативної фірми «Конкорд-Гей» (08662, Київська обл., Білоцерківський р-н, селище Гребінки, вул. Київська, буд. 186; ) 202800 (двісті дві тисячі вісімсот) грн 00 коп. основного боргу, 37452 (тридцять сім тисяч чотириста п`ятдесят дві) грн 79 коп. інфляційних втрат, 12322 (дванадцять тисяч триста двадцять дві) грн 34 коп. 3% річних, 3788 (три тисячі сімсот вісімдесят вісім) грн 62 коп. судового збору та 22731 (двадцять дві тисячі сімсот тридцять одну) грн 76 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3. Відмовити у задоволенні решти позовних вимог.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до статей 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Щоткін