ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2024м. ДніпроСправа № 904/2559/24

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мілєвої І.В., розглянувши справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна", м. Київ

до Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат", Дніпропетровська область, м. Марганець

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія «Кредо», Запорізька область, м. Запоріжжя

про стягнення 7737,82 грн

Без виклику представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ПЗУ Україна" звернулося до господарського суду з позовною заявою до Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення 7737,82 грн сплаченого страхового відшкодування.

Господарський суд Дніпропетровської області ухвалою від 17.06.2024 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

25.06.2024 відповідач подав до суду відзив, в якому зазначив, що на дату ДТП, про яке йдеться в позовній заяві, цивільно-правова відповідальність АТ «Марганецький ГЗК» була застрахована відповідно до договору № DNHS-3302-10/20 обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів від 15.10.2020, поліс № АР/1078559, укладеного із Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо». Виходячи зі змісту зазначеного договору страхування ЦПВ, компенсація суми сплаченого позивачем страхового відшкодування потерпілому здійснюється в межах реалізації договору страхування ЦПВ шляхом виплати страхового відшкодування страховиком відповідача, а саме: ТДВ «СК «Кредо», який є належним відповідачем за позовними вимогами ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», на відміну від АТ «Марганецький ГЗК». Позивач надав до суду довідку про зарахування 26 137,29 грн але з даної довідки не вбачається чи зверталось ПрАТ СК ПЗУ Україна до ТДВ «СК «Кредо» із заявою про виплату страхового відшкодування в розмірі 33 875,11 грн та результати розгляду такого звернення. У разі незгоди з рішенням ТДВ «СК «Кредо» позивач має право оскаржити його в судовому порядку, тобто чинним законодавством України прямо передбачено спосіб захисту цивільних прав та інтересів позивача в даному випадку, який не відповідає фактично обраному ПрАТ СК ПЗУ Україна способу захисту та свідчить про помилковість останнього. Виходячи з викладеного, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми сплаченого страхового відшкодування в розмірі 7737,82 грн є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства України, в зв`язку з чим не підлягають задоволенню. У зв`язку із чим відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

28.06.2024 позивач подав до суду клопотання, в якому просить суд залучити до участі у справі в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на боці відповідача Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія «КРЕДО». Ухвалою суду від 29.07.2024 клопотання задоволено.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

30.08.2021 о 17 год. 20 хв. на М14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ 206 км сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «МАЗ 5340СЗ» державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , та автомобіля «Renault Duster», державний номерний знак НОМЕР_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 28.09.2021 у справі про адміністративне правопорушення № 180/2225/21 (а.с. 15-16) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

На момент дорожньо-транспортної пригоди майнові інтереси власника автомобіля «Renault Duster», державний номерний знак НОМЕР_2 , були застраховані в ПрАТ СК «ПЗУ Україна» відповідно до договору добровільного страхування наземних транспортних засобів AM № 170297 від 23.07.2021 (а.с. 8-13) та Додатку 1 до договору страхування AM №170297 від 23.07.2021 (а.с. 14).

Власник пошкодженого автомобіля «Renault Duster», державний номерний знак НОМЕР_2 , звернувся до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» із заявою про настання випадку, що має ознаки страхового від 01.09.2021 (а.с. 18-19).

Позивач зазначає, що дану заяву було розглянуто, а пошкодження застрахованого автомобіля визнано страховим випадком, у зв`язку з чим на підставі акту огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 01.09.2021 (а.с. 20), ремонтної калькуляції № 9976 від 07.09.2021 (а.с. 21-23), рахунку-фактури № ЛВ-0000389 від 03.09.2021 (а.с. 24) та страхового акту КАСКО №9029/1 (а.с. 25) ПрАТ СК «ПЗУ Україна» було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 33 875,11 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 00062020 від 17.09.2021 (а.с. 26).

Як зазначає позивач, на момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно правова відповідальність власника автомобіля «МАЗ 5340СЗ» державний номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована в ТДВ «СК «КРЕДО» полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР1078559 (а.с. 27), у зв`язку із чим ТДВ «СК «КРЕДО» здійснило виплату страхового відшкодування, з урахуванням зносу складових автомобіля «Renault Duster», державний номерний знак НОМЕР_2 , на користь ПрАТ СК «ПЗУ Україна» в розмірі 26 137,29 грн, на підтвердження чого надав довідку (а.с. 28), відповідно до якої ПрАТ СК «ПЗУ Україна» підтверджує зарахування 09.12.2022 від ТДВ «СК «КРЕДО» у розмірі 26 137,29 грн.

Посилаючись на ст. 1172, 1194 Цивільного кодексу України, враховуючи, що на момент дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «МАЗ 5340СЗ» державний номерний знак НОМЕР_1 - ОСОБА_1 працював на посаді водія в Акціонерне товариство «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат», яке є власником зазначеного транспортного засобу, позивач вважає, що відповідач повинен відшкодувати ПрАТ СК «ПЗУ Україна» різницю між сумою страхового відшкодування, сплаченого за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів AM №170297 від 23.07.2021 з Додатком 1 до договору страхування AM №170297 від 23.07.2021, та сумою страхового відшкодування, виплаченою за полісом № АР1078559, а саме 7737,82 грн (33 875,11 грн - 26 137,29 грн).

Статтею 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування").

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ч. 1 ст. 979 Цивільного кодексу України).

Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводяться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта, що складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, визначеній страховиком (ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування").

Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб (ч. 1 ст. 1187 Цивільного кодексу України ).

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України ).

До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток (ст. 27 Закону України Про страхування).

До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (ч. 1 ст. 993 Цивільного кодексу України).

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України).

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України).

За змістом ст.1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Постановою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 28.09.2021 у справі № 180/2225/21 встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «МАЗ 5340СЗ» державний номерний знак НОМЕР_1 - ОСОБА_1 працював на посаді водія в Акціонерне товариство «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат».

Власником автомобіля «МАЗ 5340СЗ» державний номерний знак НОМЕР_1 є Акціонерне товариство «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат».

Відповідач не надав доказів протиправного вибуття з його володіння транспортного засобу, «МАЗ 5340СЗ» державний номерний знак НОМЕР_1 чи припинення трудових відносин з водієм ОСОБА_1 на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків (ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України).

З огляду на викладене, відповідач є особою, субсидіарно відповідальною за заподіяну шкоду як власник джерела підвищеної небезпеки.

Наведене узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 04.07.2018 у справі№ 755/18006/15-ц:

70. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України Про страхування до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

71. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Аналіз норм статей 1187 та 1172 Цивільного кодексу України дає підстави стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки роботодавець.

Отже, шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Станом на час розгляду справи доказів сплати заборгованості у повному обсязі до суду не надійшло.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 під час скоєння дорожньо-транспортної пригоди керував транспортним засобом (автомобілем «МАЗ 5340СЗ» державний номерний знак НОМЕР_1 ) у зв`язку із виконанням своїх трудових обов`язків, тому саме Акціонерне товариство «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат», як власник (володілець) транспортного засобу має нести обов`язок з відшкодування шкоди, завданої її працівником.

Господарський суд зазначає, що враховуючи положення ч.1 ст.9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до пункту 58 рішення Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994, пункт 29).

У рішенні Суду у справі "Трофимчук проти України" від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини також зазначено, що вимога щодо обґрунтованості рішень не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Тому суд вважає за необхідне відзначити, що інші доводи та міркування учасників справи судом розглянуті, але до уваги та врахування при вирішенні даної справи не приймаються, оскільки на результат вирішення спору не впливають.

Таким чином, господарський суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача 7737,82 грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 3028,00 грн.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" (53400, Дніпропетровська область, м. Марганець, вул. Єдності, буд. 62, ідентифікаційний код 00190911) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, б. 40, ідентифікаційний код 20782312) 10 765,82 грн, а саме: 7737,82 грн сплаченого страхового відшкодування, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду.

Суддя І.В. Мілєва