ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2024м. ДніпроСправа № 904/535/24

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Кшенської Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Адвокатського об`єднання "Правовий альянс", м.Київ

до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ", м. Дніпро

про стягнення заборгованості за договором надання правової допомоги

Представники:

Від позивача: Волощук Павло Юрійович, свідоцтво № 000081 від 12.07.2017, адвокат

Від відповідача: Явтух Олена Геннадіївна, посвідчення № 1945 від 26.08.2015, адвокат

РУХ СПРАВИ В СУДІ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Адвокатське об`єднання "Правовий альянс" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" про стягнення заборгованості за договором надання правової допомоги №38S490-9911-23 від 12.06.2023 в розмірі 2 300 061,08 грн.

Ціна позову складається з наступних сум:

- 1 881 660,00 грн. - сума основного боргу,

- 17 663,51 грн - інфляційне збільшення,

- 368 369,22 грн - пеня,

- 32 368,35 грн. - 3% річних.

Ухвалою від 12.02.2024 судом було залишено позовну заяву без руху.

13.02.2024 від позивача надійшло клопотання про усунення недоліків позовної заяви.

У зв`язку із усуненням недоліків суд ухвалою від 14.02.2024 прийняв позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрив провадження у справі та призначив підготовче засідання на 05.03.2024.

01.03.2024 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшло клопотання про продовження процесуального строку на подання відзиву.

05.03.2024 в судовому засіданні сторони підтримали свої правові позиції. В засіданні було оголошено перерву до 19.03.2024.

13.03.2024 через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про дистанційне ознайомлення з матеріалами справи та надання електронної копії матеріалів на електронну адресу.

19.03.2024 через систему "Електронний суд" від позивача надійшла відповідь на відзив.

19.03.2024 в судовому засіданні сторони підтримали свої правові позиції.

Сторони висловили усне клопотання про продовження строків підготовчого провадження та відкладення розгляду справи задля надання їм часу для підготовки своїх заперечень по суті справи.

Ухвалою від 19.03.2024 продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів по 13.05.2024 включно. Оголошено перерву в судовому засіданні до 23.04.2024.

23.04.2024 в підготовчому засіданні оголошувалась перерва до 13.05.2024.

13.05.2024 в підготовчому засіданні оголошено перерву до 28.05.2024.

Ухвалою 15.05.2024 внесено виправлення до описових частин ухвал Господарського суду Дніпропетровської від 14.02.2024 та від 19.03.2024 у справі №904/535/24.

07.06.2024 через систему "Електронний суд " від представника Позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою 10.06.2024 у задоволенні клопотання представника Позивача про участь в судовому засіданні у режимі відеоконференції відмовлено.

10.06.2024 через систему "Електронний суд" від Позивача надійшли додаткові пояснення.

10.06.2024 через систему "Електронний суд" від Позивача надійшло клопотання про долучення доказів.

10.06.2024 через систему "Електронний суд" від Позивача надійшла заява про вступ у справу представника.

13.06.2024 через систему "Електронний суд" від Позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

18.06.2024 через систему "Електронний суд" від Позивача надійшли додаткові пояснення.

В судовому засіданні 18.06.2024 Позивач свого представника не направив, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином.

Відповідач проти відкладення розгляду справи не заперечив.

Ухвалою від 18.06.2024 клопотання представника Позивача про участь судового засідання у режимі відеоконференції задоволено. Відкладено судове засідання з розгляду справи по суті в межах розумних строків на 08.07.2024.

04.07.2024 через систему "Електронний суд" від Позивача надійшли пояснення.

08.07.2024 через систему "Електронний суд" від Відповідача надійшла заява про доручення документів до матеріалів справи.

Судове засідання 08.07.2024 не відбулося в зв`язку з оголошенням повітряної тривоги та масовим обстрілом по всій території країни зокрема в м. Дніпро та Дніпропетровській області.

Ухвалою від 08.07.2024 призначено судове засідання з розгляду справи по суті в межах розумних строків на 06.08.2024.

12.07.2024 через систему "Електронний суд" від представника Позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

25.07.2024 через систему "Електронний суд" від представника Позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою від 29.07.2024 у задоволенні клопотання представника Позивача про участь в засіданні в режимі відео конференції відмовлено. Призначено судове засідання на 06.08.2024.

31.07.2024 через систему "Електронний суд" від представника Позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

06.08.2024 через систему "Електронний суд" від представника Відповідача надійшли додаткові пояснення.

Судове засідання 06.08.2024 не відбулося в зв`язку з відпусткою судді Назаренко Н.Г.

Ухвалою від 07.08.2024 призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 12.08.2024.

12.08.2024 позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Відповідач проти позову заперечив.

Суд бере до уваги, що за змістом ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, розумні строки розгляду справи судом.

Наведені конституційні засади означають серед іншого неприпустимість таких дій суду щодо строку розгляду справи, що не мають об`єктивного та розумного обґрунтування.

Згідно ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави; суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі; розумність строків розгляду справи судом є одним з основних засад (принципів) господарського судочинства.

Відповідно до частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

При цьому, розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Розумним, зокрема вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс Проти Греції" від 05.02.2004).

Слід також відзначити, що з практики Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положення "розумний строк" вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ. Критеріями оцінки розумності строку є, зокрема складність справи та поведінка заявників.

Так, у справі "Хосце проти Нідерландів" 1998 суд вирішив, що тривалість у 8,5 років є розумною у контексті статті 6 Конвенції, у зв`язку зі складністю справи, а у справі "Чірікоста і Віола проти Італії", 15-річний строк розгляду визнано Європейським судом з прав людини виправданим, у зв`язку з поведінкою заявників.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання та подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

12.08.2024 в судовому засіданні, в порядку ст. 240 ГК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення сторін, встановив наступне.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору надання правової допомоги №38S490-9911-23 від 12.06.2023 в частині повної та своєчасної оплати вартості наданих послуг.

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач проти позову заперечив, зазначив, що позивачем зазначено, що Заявку АТ «Дніпропетровськгаз» від 12.06.2023 направлено електронною поштою, однак не надано доказу отримання її.

Рахунок на оплату авансового внеску відповідачу направлено не було.

У позовній заяві рахунок № 63000004 від 28.06.2023 визначається як рахунок на авансовий платіж (передоплата), однак у тексті рахунку не зазначено, що це авансовий платіж, а зазначено, що це рахунок за юридичні послуги за червень; рахунок сформовано 28 червня 2023 року, тобто в кінці місяця, авансом же визнається

що сплачується як попередній платіж у рахунок належних платежів.

Рахунок № 63000004 від 28.06.2023 взагалі не направлявся відповідачу.

У якості доказів направлення рахунку позивачем надано електронний лист від 28.06.2023, з якого не можна зрозуміти який саме рахунок, яка передоплата та хто її має заплатити.

Відповідач зазначив, що п. 1.2 Договору ані з боку відповідача, ані з боку позивача не виконано. З чого вбачається, що жодних дій які говорили б про ініціювання сторонами початку виконання умов договору ані з боку замовника, ані з боку виконавця вчинено не було.

В підтвердження надіслання позивачеві звіту про надані послуги в електронному вигляді відповідач надав до суду відповідні скріншоти з власної електронної скриньки. Проте, з долучених скріншотів, немає можливості пересвідчитись в підписанні документів, що були складені у електронному вигляді - ЕЦП уповноваженої особи позивача, а отже не можна вважати, що позивачем було дотримано вимоги чинного законодавства та умов Договору при складенні та надісланні відповідачеві звіту про надані послуги в електронному вигляді.

Відтак, відповідачем не було отримано в належний спосіб звітів позивача про надані послуги (правову допомогу) за червень та липень 2023 року. Отже, твердження позивача про доведеність факту надання послуг з правової допомоги надісланими звітами не відповідають дійсності.

Відповідач зазначив, що у звітах про надані послуги за червень та липень 2023 року позивачем наведено ряд позицій, частина з яких - це формування правових позицій, аналіз постанов, вироблення стратегій, щодо яких відповідач не підтвердив реальність господарської операції, а саме її фактичне виконання.

Ряд позицій зі звіту про надані послуги це підготовка відповідей, заяв, участь в судових засіданнях щодо яких відповідач не надав жодних підтверджуючих документів про їх фактичне надання (протоколів судових засідань з відображенням участі в таких працівників відповідача складених документів та доказів їх надіслання (у випадку надіслання).

Відповідач зазначив, що не направляв заявку та не отримував рахунки на оплату авансового внеску тож заявка не була отримана та погоджена, крім того позивач фактично не надавав правову допомогу у червні та липні 2023 року, а юридичний супровід здійснювали штатні юристи, адвокати АТ «Дніпропетровськгаз».

Відповідач стверджує, що підписувати акти наданих послуг чи писати мотивовану відмову не має необхідності, адже від самого початку не були виконані умови Договору, які у свою чергу слугують підставою для формування та направлення актів наданих послуг.

Відповідач зазначив, що 18.07.2023 направив на адресу позивача лист, яким повідомив про припинення договору надання правової допомоги №38S490-9911-23 з 18.07.2023.

ВІДПОВІДЬ ПОЗИВАЧА НА ВІДЗИВ.

Позивач зазначив, що у відповідності до підпункту 3.3.2 пункту 3 Договору вартість наданих послуг Виконавцем згідно заявки Замовника розраховується з урахуванням положень пункту 3.1 Договору, формується на підставі звітів Виконавця та оплачується Замовником протягом 3 (трьох) робочих днів з дати отримання рахунку від Виконавця.

Підпунктом 3.4 пункту 3 Договору визначено, що Звіти працівників Виконавця про фактично надані послуги надаються в електронному вигляді. Докази надіслання звітів на адресу АТ «Дніпропетровськгаз» надавалися разом із позовною заявою.

Позивач вважає, що ототожнення процесу надання звітів в електронному вигляді і електронних документів є помилковим, оскільки Договором не встановлено формування звітів як електронних документів. Договір не містить інших особливих умов щодо порядку оформлення звітів ніж ті, що викладені у п. 3.4, а саме звіти працівників Виконавця про фактично надані послуги надаються в електронному вигляді.

Позивач вказує, що АТ «Дніпропетровськгаз», не відкликаючи довіреності, не повідомляючи про наміри змінити договірні відносини чи порядок надання та отримання юридичних послуг, отримувало в червні - липні 2023 року правову допомогу від Адвокатського об`єднання, яка, наголошуємо, у повній відповідності до вимог Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та згідно з положеннями Договору полягала не лише у написанні процесуальних документів, а згідно з п.1.3 вказаного Договору охоплювала серед інших наступні види послуг: вивчення матеріалів справи; моніторинг діючого законодавства; опрацювання вхідної кореспонденції; підготовка стратегії захисту інтересів замовника; участь у селекторних нарадах; узагальнюючі консультації з питань українського законодавства, яким регулюються господарські, адміністративні, цивільні, земельні, фінансові, трудові та інші види правовідносин; узагальнюючі консультації з питань господарського, фінансового, банківського, цивільного та інших галузей права України, в межах, що стосується діяльності Замовника; аналіз судової практики в частині, що стосується діяльності Замовника, надання Замовнику практичних пропозицій та рекомендацій за наслідками такого аналізу.

Умовами Договору надання правової допомоги від 12.06.2023 року №38S490-9911- 23 не передбачено будь-яких погоджень чи ознайомлень з позицією захисту, як і будь-якого письмового викладення аргументів та доводів при побудові стратегії захисту інтересів клієнта у справі.

Листом від 18.07.2023 року №8 АТ «Дніпропетровськгаз» заявило про намір припинити договірні відносини з АО «Правовий Альянс». Позивач зазначив, що до вказаного повідомлення АО «Правовий Альянс» не мало жодних юридичних підстав для припинення надання юридичних послуг та на виконання договірних зобов`язань надавало замовлені згідно заявки юридичні послуги.

Отримавши Акти наданих послуг за червень та липень, АТ «Дніпропетровськгаз» не повідомляло АО «Правовий Альянс» про те, що не отримало юридичні послуги згідно з даними актами.

Враховуючи той факт, що з боку Замовника юридичних послуг мотивованої відмови від підписання актів приймання-передачі послуг не надходило, то, в силу підпункту 3.4. пункту 3 Договору, акти приймання-передачі юридичних послуг вважаються підписаними, а послуги - наданими Виконавцем і прийнятими Замовником в обсязі і на умовах, зазначених у такому Акті приймання-передачі.

Отже, на думку позивача, АТ «Дніпропетровськгаз» отримало у червні-липні 2023 року послуги, передбачені умовами Договору, проте в порушення умов Договору не здійснило оплату за вказані послуги.

ЗАПЕРЕЧЕННЯ НА ВІДПОВІДЬ НА ВІДЗИВ.

Відповідач стверджує, що у випадку, якщо позивач обґрунтовує свої позовні вимоги документами, які складені та підписані лише ним самим для доведення реальності надання послуг необхідно надати документи, які будуть підтверджувати реальне надання правових послуг, наприклад копії процесуальних документів, які складалися, копії протоколів судових засідань, судові рішення тощо.

ДОДАТКОВІ ПОЯСНЕННЯ ПОЗИВАЧА.

Позивач наголошує, що умовами Договору про надання правової допомоги від 12.06.2023 № №38S490-9911-23, в рамках якого надавалася у спірному періоді правова допомога, не вимагалося будь-яких додаткових документів, окрім Звіту, на підтвердження надання послуг з правової допомоги у зв`язку з чим вважає, що з цього і має будуватись визначення обсягу доказової бази по справі - в контексті договору звіт є достатнім доказом наданої послуги, процесуальні документи, що додані АТ «Дніпропетровськгаз» разом із відзивом на позовну заяву, не повинні прийматись судом до уваги.

ОБСТАВИНИ, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом доказування, відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Предметом доказування у цій справі є обставини, пов`язані з укладенням договору про надання правової допомоги від 12.06.2023 № №38S490-9911-23

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Між Адвокатським об`єднанням «Правовий Альянс» (далі - Позивач), та Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" (далі - відповідач) укладено договір про надання правової допомоги №38S490-9911-23 від 12.06.2023 (далі -Договір), відповідно до п.1.1 якого у порядку та на умовах, визначених Договором, виконавець зобов`язується надавати комплекс послуг правової допомоги, а замовник - приймати та оплачувати їх.

Згідно п. 1.2. договору, замовник направляє заявку виконавцю на електронну пошту: . Заявка замовника буде вважатись отриманою та узгодженою виконавцем після надання рахунку на оплату авансового платежу згідно п. 3.3.1 договору.

Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє по 31.12.2023 включно, а в частині проведення розрахунків - до їх остаточного завершення (п. 5.1 договору).

Договір може бути припинений в односторонньому порядку виконавцем до закінчення строку його дії в таких випадках: порушення замовником строків оплати, передбачених пунктом 3.3 Договору, більш ніж на 15 календарних днів; порушення замовником строків підписання актів приймання-передачі. передбачених пунктом 3.4 Договору, більше ніж на 15 календарних днів; невиконання замовником будь-якого положення договору; в інших випадках, передбачених чинним законодавством України та Договором (п. 5.3 договору).

Оплата послуг здійснюється відповідно до часу, витраченого працівниками Виконавця на виконання завдань Замовника з урахуванням характеру та вартості виконаної роботи, а також рівня кваліфікації персоналу Виконавця,залученого до роботи над таким завданням. Застосовуються такі розцінки роботи за кожну годину роботи: партнер - 6 000,00 грн. за 1 год., адвокат - 4 000,00 грн. за 1 год., головний юрисконсульт - 2 500,00 грн. за 1 год.

Пунктом 3.3 Договору передбачено наступний порядок розрахунків за договором:

Замовник після надання заявки Виконавцю та отримання рахунку від нього зобов`язується здійснити авансову оплату у розмірі вартості 50 (п`ятдесяти) годин роботи адвоката Виконавця згідно п. 3.1 Договору за отримання правової допомоги, яка перераховується Замовником на рахунок Виконавця протягом 3 (трьох) робочих днів з дати отримання рахунку від Виконавця;

Вартість наданих послуг Виконавцем згідно заявки Замовника розраховується з урахуванням положень пункту 3.1 Договору, формується на підставі звітів Виконавця та оплачується Замовником протягом 3 (трьох) робочих днів з дати отримання рахунку від Виконавця.

Виконавець щомісячно, до 5 числа місяця, наступного за звітним, надсилає Замовнику у електронному вигляді загальний Акт приймання-передачі послуг, що складений на підставі заявок Замовника та звітів працівників Виконавця. Звіти працівників Виконавця про фактично надані послуги надаються в електронному вигляді. Замовник підписує вказаний Акт приймання-передачі або надсилає виконавцю мотивовану відмову від його підписання протягом 5 календарних днів після одержання Акта приймання-передачі. Уразі, якщо до 20 числа місяця, наступного за звітним, виконавець не одержить від Замовника підписаний Акт приймання-передачі або мотивовану відмову від його підписання, Сторони визнають, що Акт приймання-передачі послуг вважається підписаним, а послуги наданими Виконавцем і прийнятими замовником в обсязі і на умовах, зазначених у такому Акті приймання-передачі. (п. 3.4. договору).

Згідно п. 3.5 вказаного Договору сторони домовилися, що обмін Актами приймання-передачі послуг відбувається за допомогою програмного забезпечення «M.E.Doc», при цьому документи скріплюються електронним цифровим підписом кожної із Сторін.

Позивач зазначає, що на виконання Заявки відповідача про надання правової допомоги від 12.06.2023 направив електронною поштою рахунок № 63000004 від 28.06.2023 на оплату авансового платежу у розмірі 200 000,00 грн.

Вартість отриманих Замовником юридичних послуг за червень 2023 року було розраховано Виконавцем на підставі звітів АО «Правовий Альянс» про надані послуги за Договором та оформлено Актами надання послуг:

- звіт від 11.06.2023 року за період 01.06.2023-11.06.2023 та звіт від 30.06.2023 року в період 12.06.2023-30.06.2023, що були направлені Замовнику в електронному вигляді відповідно до п.3.4. Договору;

- Акт наданих послуг №83000162 від 11.06.2023, за період з 01.06.2023 по 11.06.2023 року на суму 324 660,00 грн із ПДВ, Акт наданих послуг №АОЯ83000164 від 30.06.2023, за період з 12.06.2023 по 30.06.2023 року на суму 1 058 000,00 грн з ПДВ.

Позивач зазначає, що додатковим підтвердженням факту прийняття отриманих АТ «Дніпропетровськгаз» юридичних послуг за період з 01.06.20233 по 11.06.2023 року є відображення Товариством податкової накладної № 1 від 11.06.2023 року в податковому обліку АТ «Дніпропетровськгаз»

У відповідності до п.3.5. Договору зазначені акти наданих послуг за червень 2023 року були направлені Виконавцем Замовнику в електронному вигляді за допомогою програмного забезпечення «M.E.Doc» з використанням гарантованої доставки, та отримані Замовником 30.06.2023 в 13:39 год. та 14:42 год.

Позивач направив Відповідачу електронною поштою рахунок на оплату № 63000015 від 05.07.2023 за надання юридичних послуг за червень 2023 року.

Позивач вказує, що, враховуючи той факт, що з боку Замовника юридичних послуг мотивованої відмови від підписання актів приймання-передачі послуг не надходило, то, в силу підпункту 3.4. пункту 3 Договору, акти приймання-передачі юридичних послуг за червень 2023 року (Акт наданих послуг №83000162 від 11.06.2023, за період з 01.06.2023 по 11.06.2023 та Акт наданих послуг №АОЯ83000164 від 30.06.2023, за період з 12.06.2023 по 30.06.2023), складені на підставі Договору, укладеного між АТ «Дніпропетровськгаз» та АО «Правовий альянс», вважаються підписаними, а послуги наданими Виконавцем і прийнятими Замовником в обсязі і на умовах, зазначених у таких актах приймання-передачі.

Позивач зазначає, що ним фактично було надано юридичні послуги за період з 01.07.2023 по 18.07.2023 року, загальною вартістю 499 000,00 грн. із ПДВ. Вартість отриманих Замовником юридичних послуг за липень 2023 року було розраховано Виконавцем на підставі звітів АО «Правовий Альянс» про надані послуги за Договором та оформлено Актом надання послуг, та виставлено рахунок на оплату:

- звіт від 18.07.2023 року за період 01.07.2023-18.07.2023, який був направлений Замовнику в електронному вигляді відповідно до п.3.4. Договору; - Акт наданих послуг №АОЯ83000174 від 18.07.2023, за період з 01.07.2023 по 18.07.2023 року на суму 499 000,00 грн. із ПДВ.

З боку відповідача мотивованої відмови від підписання актів приймання-передачі послуг не надходило, а, тому, в силу підпункту 3.4. пункту 3 Договору, акт наданих послуг №АОЯ83000174 від 18.07.2023, за період з 01.07.2023 по 18.07.2023 року на суму 499 000,00 грн. із ПДВ вважається підписаним, а послуги наданими Виконавцем і прийнятими Замовником в обсязі і на умовах, зазначених у такому акті приймання-передачі.

Таким чином, загальна заборгованість АТ «Дніпропетровськгаз» перед АО «Правовий Альянс» за юридичні послуги отримані за Договором складає 1 881 660,00 грн.

Вказане стало причиною звернення позивача до суду.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з огляду на таке.

Статтею 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 905 Цивільного кодексу України строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Так, сторони погодили в договорі, а саме пунктом 3.4., що Виконавець щомісячно, до 5 числа місяця, наступного за звітним, надсилає Замовнику у електронному вигляді загальний Акт приймання-передачі послуг, що складений на підставі заявок Замовника та звітів працівників Виконавця. Звіти працівників Виконавця про фактично надані послуги надаються в електронному вигляді. Замовник підписує вказаний Акт приймання-передачі або надсилає виконавцю мотивовану відмову від його підписання протягом 5 календарних днів після одержання Акта приймання-передачі. У разі, якщо до 20 числа місяця, наступного за звітним, виконавець не одержить від Замовника підписаний Акт приймання-передачі або мотивовану відмову від його підписання, Сторони визнають, що Акт приймання-передачі послуг вважається підписаним, а послуги наданими Виконавцем і прийнятими замовником в обсязі і на умовах, зазначених у такому Акті приймання-передачі.

Крім того, в п. 3.5. договору сторони домовилися, що обмін Актами приймання-передачі послуг відбувається за допомогою програмного забезпечення «M.E.Doc», при цьому документи скріплюються електронним цифровим підписом кожної із Сторін.

Так, позивач направив відповідачу для підписання наступні акти надання послуг №№ 83000162 від 11.06.2024 на суму 324 660,00 грн., № АОЯ8300016 від 30.06.2023 на суму 1 058 000,00 грн., № АОЯ83000174 від 18.07.2023 на суму 499 000,00 грн., підписані ним електронним підписом за допомогою в програмного забезпечення «M.E.Doc», що підтверджується протоколами руху документа/звіта та пов`язаних з ним повідомлень/квитанцій (т.1, а.с. 35-36).

Відповідач проти підписання актів відмовився, направив позивачу лист № 49001-СЛ-18581-0823 від 29.08.2023, в якому зазначив, що, оскільки він не отримував звіти про фактично надані за спірним договором послуги, тому не має змоги перевірити обсяги наданих послуг (т. 3 а.с. 147-148).

Суд зазначає, що, як передбачено п. 3.4. договору, якщо до 20 числа місяця, наступного за звітним, виконавець не одержить від Замовника підписаний Акт приймання-передачі або мотивовану відмову від його підписання, Сторони визнають, що Акт приймання-передачі послуг вважається підписаним, а послуги наданими Виконавцем і прийнятими замовником в обсязі і на умовах, зазначених у такому Акті приймання-передачі.

Таким чином, зважаючи на те, що лист про відмову від підписання датовано 29.08.2023, а мотивована відмова від підписання актів за червень повинна була надаватись по 20.07.2023, за липень по 20.08.2023, відповідачем пропущено строк, передбачений договором на відмову від підпису даних актів, а тому вони вважаються підписаними без зауважень.

Щодо заперечень відповідача щодо отримання звітів, суд зазначає, що матеріали справи містять докази їх направлення засобами електронного зв`язку (т.1, а.с. 22, 31), тим більше, що Договір не містить інших особливих умов щодо порядку оформлення звітів ніж ті, що викладені у п. 3.4, а саме звіти працівників Виконавця про фактично надані послуги надаються в електронному вигляді, тому суд не приймає заперечення в цій частині.

Позивач направив відповідачу рахунки на оплату вартості наданих послуг № 63000015 від 05.07.2023 на суму 1 382 660,00 грн. та № 63000015 від 20.09.2023 на суму 499 000,00грн тазом із листом № 6-0923 від 20.09.2023 з проханням провести розрахунки за отримані послуги.

Відповідач листом від 02.10.2023 підтвердив отримання листа 27.09.2023 та відмовився від оплати вартості наданих послуг, у зв`язку з ненаданням належних доказів підтверджень факту надання послуг за спірним договором.

Суд зазначає, що, оскільки акти надання послуг №№ 83000162 від 11.06.2024 на суму 324 660,00 грн., № АОЯ8300016 від 30.06.2023 на суму 1 058 000,00 грн., № АОЯ83000174 від 18.07.2023 на суму 499 000,00 грн. вважаються підписаними, відповідач, зважаючи на умови п. 3.3.2. договору повинен був оплатити їх вартість протягом 3 робочих днів з дати отримання рахунків.

Щодо авансового платежу у розмірі 200 000,00 грн, за рахунком № 63000004 від 28.06.2024, суд зазначає, що матеріали справи не містять належних доказів його направлення відповідачу та отримання якого заперечується останнім.

Отже, строк оплати вартості наданих послуг за договором надання правової допомоги №38S490-9911-23 від 12.06.2023 є таким, що настав 02.10.2023.

Доказів оплати вартості наданих послуг матеріали справи не містять.

Таким чином позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми основного бору в розмірі 1 881 660,00 грн. підлягають задоволенню.

Правомірність нарахування пені.

Згідно ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Штрафними санкціями згідно ч. 1 ст. 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

В силу положень ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

За змістом ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Водночас, статтею 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" встановлено, що розмір пені, передбачений статтею 1 Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 4.2 Договору передбачено, що у випадку прострочення оплати наданих послуг, замовник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 368 369,22 грн. за загальний період прострочення з 28.06.2023 по 01.02.2024.

При перевірці розрахунку судом встановлено, що позивачем фактично здійснено нарахування пені на аванс у розмірі 200 000,00 грн, за рахунком № 63000004 від 28.06.2024 за період з 28.06.2023 по 28.12.2023.

Зважаючи на те, що ця сума входить до рахунку № 63000015 від 05.07.2023 на суму 1 382 660,00 грн, а також те, що матеріали справи не містять належних доказів його отримання відповідачем, суд відмовляє в задоволенні позову в частині стягнення пені в розмірі 40 131,51 грн. за період з 28.06.2023 по 28.12.2023, розрахованої на суму авансового платежу в розмірі 200 000,00 грн.

Крім того, судом виявлено помилку в частині визначення початку нарахування пені. Так, оскільки строк оплати вартості наданих послуг настав 02.10.2023, то початком прострочення виконання зобов`язання є 03.10.2023, тому період нарахування пені повинен бути з 03.10.2023 по 01.02.2024.

Таким чином, позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню в розмірі 182 171,11 грн.

В частині стягнення пені в розмірі 186 198,11 грн. слід відмовити.

Правомірність нарахування 3% річних та інфляційних втрат

Статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем надано розрахунок 3% річних за загальний період прострочення з 28.06.2023 по 01.02.2024, розмір яких склав суму 32 368,35 грн.

Суд перевірив розрахунки позивача, виявив аналогічні помилки, що й при здійсненні розрахунку пені, тому позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню в розмірі 18 854,64 грн.

В частині стягнення 3% річних у розмірі 13 513,71 слід відмовити.

Щодо інфляційних втрат суд зазначає наступне.

Здійснюючи перевірку розрахунку інфляційних втрат, суд враховує таке.

Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №905/21/19 наведено формулу за якою можна розрахувати інфляційні втрати: "Х" * "і-1" - 100 грн. = "ЗБ", де "Х" - залишок боргу на початок розрахункового періоду, "і-1" - офіційно встановлений індекс інфляції у розрахунковому місяці та 100 грн - умовна сума погашення боргу у цьому місяці, а "ЗБ" - залишок основного боргу з інфляційною складовою за цей місяць (вартість грошей з урахуванням інфляції у цьому місяці та часткового погашення боргу у цьому ж місяці). При цьому зазначено, що за наступний місяць базовою сумою для розрахунку індексу інфляції буде залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць ("ЗБ" відповідно до наведеної формули), який перемножується на індекс інфляції за цей місяць, а від зазначеного добутку має відніматися сума погашення боржником своєї заборгованості у поточному місяці (якщо таке погашення відбувалося).

У випадку якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців підряд, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду ("ЗБ") перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу, та ділиться на 100%.

Зазначена правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 20.08.2020 у справі № 904/3546/19.

Крім того, об`єднана палата Касаційного господарського суду у постанові від 20 листопада 2020 року у справі № 910/13071/19 надала роз`яснення, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Заявлені позивачем до стягнення інфляційні втрати в розмірі 17 663,51 грн. нараховані за загальний період прострочення з 28.06.2023 по 01.02.2024.

При перевірці розрахунку інфляційних втрат, судом виявлено аналогічні помилки, що й при здійсненні розрахунку пені та 3% річних.

Разом із тим, судом встановлено, що сума інфляційних втрат має бути більшою, ніж заявлено позивачем до стягнення, однак, зважаючи на те, що суд не може виходити за межі позовних вимог, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в розмірі, визначеному позивачем - 17 663,51 грн.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню зі стягненням з відповідача на користь позивача основного боргу в розмірі 1 881 660,00 грн., 3% річних у розмірі 18 854,64 грн., інфляційних втрат в розмірі 17 663,51 грн., пені в розмірі 182 171,11 грн.

В частині стягнення пені в розмірі 186 198,11грн. та 3% річних у розмірі 13 513,71 грн. слід відмовити.

Щодо обґрунтування кожного доказу суд зазначає наступне.

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

За змістом статті 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи здійснюється розподіл судових витрат.

Закон України "Про судовий збір" визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до п.1, п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (ч.3 ст.4 Закону України "Про судовий збір").

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 916/228/22 зазначено про те, що особи, які після 04.10.2021 подають до суду документи в електронній формі з використанням системи "Електронний суд", мають правомірні очікування, що розмір судового збору, який підлягає сплаті ними, у такому разі буде розрахований із застосуванням понижуючого коефіцієнта, що прямо передбачено в Законі України "Про судовий збір" (п.8.23).

Судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (ст. 9 Закону України "Про судовий збір").

Оскільки, при зверненні до господарського суду заявлено вимогу майнового характеру (2300061,08грн.), то позивач повинен був сплатити судовий збір у розмірі 27 600,73грн. За подання позовної заяви позивач сплатив судовий збір в розмірі 37 944,00грн., про що свідчить платіжна інструкція № 35 від 06.02.2024.

Таким чином, позивачем під час звернення з позовом до суду сплачена сума судового збору у більшому розмірі, яка повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду (п.2 ч. 1 ст.7 Закону України "Про судовий збір").

Отже, поверненню з Державного бюджету України підлягає судовий збір у розмірі 10 343,27грн.

Суд не вирішує питання повернення судового збору в цій частині, оскільки клопотання про його повернення позивачем не надавалось.

З урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Адвокатського об`єднання "Правовий альянс" до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ" про стягнення заборгованості за договором надання правової допомоги - задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ" (49044, м. Дніпро, вул. Шевченка, буд. 2, ідентифікаційний код 033409020) на користь Адвокатського об`єднання "Правовий альянс" (01010, м Київ, вул.. Острозьких Князів, буд. 32/2, ідентифікаційний код 41558229) основний борг у розмірі 1 881 660,00 грн., 3% річних у розмірі 18 854,64 грн., інфляційні втрати в розмірі 17 663,51 грн., пеню в розмірі 182 171,11 грн., судовий збір у розмірі 25 204,19 грн., про що видати наказ.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано - 15.08.2024.

Суддя Н.Г. Назаренко