ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

п р о в і д м о в у у в и д а ч і с у д о в о г о н а к а з у

08 серпня 2024 року Справа № 926/2028/24

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Проскурняка О.Г., розглянувши заяву стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю Чернівецька обласна енергопостачальна компанія

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю Василівське

про видачу судового наказу про стягнення заборгованості в розмірі 78 049,06 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Чернівецька обласна енергопостачальна компанія звернулось до Господарського суду Чернівецької області із заявою про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Василівське заборгованості за спожиту електричну енергію за квітень-червень 2024 року в сумі 78 049,06 грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 серпня 2024 року справу № 926/2028/24 передано на розгляд судді Проскурняку О.Г.

Розглянувши подану заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з огляду на таке.

За змістом статті 147 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці.

Положенням частини 1 статті 148 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, та в разі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 2 статті 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

При цьому, як зазначає заявник в своїй заяві, між Товариством з обмеженою відповідальністю Чернівецька обласна енергопостачальна компанія та Товариством з обмеженою відповідальністю Василівське укладено Публічний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг шляхом фактичного споживання електричної енергії на умовах комерційної пропозиції, опублікованої енергопостачальником.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Отже, на підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що у задоволенні заяви про видачу судового наказу слід відмовити, оскільки заяву подано в порушення вимог статті 148 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, з огляду на вищевикладене, суд вважає, що в межах наказного провадження неможливо встановити факт укладання договору шляхом фактичного споживання електричної енергії та обґрунтованість заявлених стягувачем вимог.

При цьому, суд роз`яснює заявнику його право звернутися суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Керуючись статтями 12, 147, 148, 152, 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю Чернівецька обласна енергопостачальна компанія у видачі судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Василівське заборгованості за спожиту електричну енергію за квітень-червень 2024 року в сумі 78 049,06 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.Г. Проскурняк