ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.08.2024 Справа № 917/206/24
Суддя Погрібна С.В., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Лайт Електирик", вул. Квітки Цісик, 15Е, м. Полтава, Полтавська область, 36039

до Підприємства електромереж зовнішнього освітлення "Міськсвітло", вул. Героїв АТО, 73А, м. Полтава, Полтавська область, 36023

про стягнення коштів,

без виклику сторін,
УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Смарт Лайт Електирик" звернулось до суду з позовом до Підприємства електромереж зовнішнього освітлення "Міськсвітло" про стягнення 63 406,92 грн за неналежне виконання умов Договору про виконання робіт № 146 від 09.04.2020, з яких: 41 366,75 грн - основний борг, 3 795,73 грн - 3% річних, 15 388,43 грн інфляційні втрати, 2 856,01 грн - пеня.

Ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін; встановлено відповідачу строк для подання суду відзиву на позов, оформленого згідно з вимогами частини 3 статті 165 ГПК України, з додатками, передбаченими частинами 6, 7 статті 165 ГПК України - 15 днів з дня вручення даної ухвали; встановлено відповідачу строк для подання заяви з запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, передбаченої приписами частини 4 статті 250 ГПК України - 15 днів з дня вручення даної ухвали; встановлено відповідачу строк для подання суду (за бажанням) клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін - 15 днів з дня вручення даної ухвали; роз`яснено сторонам, що клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач може подати в строк для подання відзиву, позивач разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву (частина 7 статті 252 ГПК України).

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, який долучений до матеріалів справи (вх. № 2390) та клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги (вх.№ 2392).

Позивачем подано відповідь на відзив (вх. № 2782) та заперечення на клопотання відповідача (вх. № 2779).

Подані сторонами відзив, відповідь, клопотання та заперечення долучені судом до матеріалів справи.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Судом враховано, відповідно до статті 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Рішення виноситься суддею з урахуванням строку перебування у тривалих відпустках та на лікарняному.

Відповідно до частини 2 статті 233 ГПК України це рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.
09.04.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Смарт Лайт Електрик" (далі - позивач, підрядник) та Підприємством електромереж зовнішнього освітлення "Міськсвітло" (далі - відповідач, замовник) укладений Договір № 146 про виконання робіт, в якому сторони домовилися про наступне:

- п. 1.1 підрядник (позивач) зобов`язується за завданням замовника протягом визначеного в Договорі строку виконання роботи (надалі «Роботи»): «Капітальний ремонт (установлення) додаткового освітлення на пішохідних переходах за адресою: вул. Половка - вул. Симона Петлюри, 58 у місті Полтаві», а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи;

- п. 3.1 - ціна цього Договору становить 102 134,10 грн, без ПДВ;

- п.3.2 - ціна цього Договору може бути змінена за взаємною згодою Сторін, шляхом укладення додаткової угоди;

- п. 4.1 розрахунки проводяться шляхом безготівкового переказу коштів замовником на розрахунковий рахунок підрядника протягом 15 календарних днів, після пред`явлення підрядником рахунка на оплату робіт та акту приймання-передачі виконаних робіт;

- підп. 6.1.1 та 6.1.2 п. 6.1 - замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за виконані роботи з урахуванням п. 4.1 договору та приймати виконані роботи згідно актів прийому-передачі виконаних робіт;

- підп. 6.2.1 п. 6.2 - замовник має право достроково розірвати цей договір у разі невиконання зобов`язань підрядником, повідомивши про це його у строк до десяти календарних днів;

- п. 7.1 у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України;

- п. 10.1 договір набирає чинності з моменту підписання та діє до 31.12.2020 року, а у частині розрахунків - до повного виконання зобов`язань по цьому договору.

Замовник (відповідач) звернувся до підрядника із листом від 21.04.2020 вих. № 12.1-13/3658, в якому прохав розпочати з 27.04.2020 виконання робіт за Договором та встановив строк закінчення виконання робіт не пізніше 31.12.2020.

Додатковою угодою № 1 від 27.04.2020 сторони внесли зміни до Договору та дійшли згоди зменшити ціну договору. Пункт 3.1 Договору виклали в наступній редакції: Ціна цього Договору становить 69 651,35 грн, без ПДВ; Кошторисні документи до Договору на виконання робіт № 146 від 09.04.2020, що підтверджують договірну ціну, викласти в новій редакції (а.с. 10, зворотня сторона).

Сторони підписали та узгодили Договірну ціну на вказане будівництво в сумі 69 651,35 грн.

Додатковими угодами до Договору № 2 від 30.12.2020, № 2 від 31.03.2021, № 3 від 31.08.2021, № 4 від 23.12.2021, № 5 від 29.04.2022, № 6 від 24.12.2022 сторони продовжували дію договору до 31.12.2023, а в частині розрахунку до повного виконання зобов`язань по договору.

Позивач у позовній заяві вказує, що 25.12.2020 директор ТОВ «Смарт Лайт Електрик» Чамара С.О. за супровідним листом № 25/12-01 передала власноруч директору ПЕЗО «Міськсвітло» Кикотю Р.О. пакет документів, зокрема по об`єкту будівництва «Капітальний ремонт (устаткування) додаткового освітлення на пішохідних переходах за адресою: вул. Симона Петлюри, 58 у місті Полтава», а саме: довідку про вартість виконання будівельних робіт та витрат КБ - 3 за грудень 2020 року, акт приймання виконання будівельних робіт КБ 2в та рахунок на оплату № СЛЕ00000129 від 25.12.2020 року (а.с. 12-17).

В підтвердження факту виконання робіт та прийняття їх відповідачем, позивач надав до суду підписану сторонами Довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати від 25.12.2020, в якій встановлена вартість виконаних робіт - 41 366,75 грн та Акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2020 року, складений 25.12.2020 (форма КБ-3), в якому вказано, що позивач виконав передбачені в Договорі роботи загальною вартістю 41 366,75 грн. Виконані позивачем роботи відповідач прийняв без зауважень. Також, позивачем додано рахунок на оплату № СЛЕ00000129 від 25.12.2020 на суму 41 366,75 грн.

Позивач направив відповідачу лист-претензію від 10.11.2023 вих. № 36 із вимогою оплатити заборгованість з оплати виконаної роботи по Договору. Відповідач вимоги позивача не задовольнив (а.с. 20-22).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не провів оплату за виконані роботи за Договором № 146 про виконання робіт від 09.04.2020, що стало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом.

Відповідач у відзиві на позов зазначає, що заперечує та просить суд відмовити у задоволенні позову, а саме з підстав:

- позивач, уклавши Договір, взяв на себе зобов`язання виконати роботи, що обумовлені умовами Договору та зазначені в Кошторисній документації, на суму 69 651,35 грн, проте до суду надав Акт приймання виконаних будівельних робіт КБ-2в лише на суму 41 366,75 грн, що спростовує твердження позивача про виконання ним у повному обсязі зобов`язань. Також позивачем не надано документів на підтвердження зменшення ціни Договору, передбачених п. 3.2 Договору.

- позивачем надано копію листа ТОВ «СМАРТ ЛАЙТ ЕЛЕКТРИК» від 25.12.2020 № 25/12.1 щодо направлення на адресу відповідача документів про виконання робіт, а саме: довідки про вартість виконаних робіт та акта приймання виконаних будівельних робіт по об`єкту будівництва: Капітальний ремонт (установлення) додаткового освітлення на пішохідних переходах за адресою: вул. Половка - вул. Симона Петлюри, 58 у місті Полтаві. На зазначеному листі стоїть підпис, датований 25.12.2020 року, без зазначення посади особи, що отримала даний лист та без штемпеля ПЕЗО «Міськсвітло» про отримання вхідної кореспонденції. Вищезазначений лист та вказані у ньому документи у відповідача відсутні.

- в порушення вимог законодавства позивачем не надано документів на підтвердження виконання взятих на себе зобов`язань за Договором в повному обсязі.

- враховуючи ненадання позивачем документів про виконання Договору підряду, строк виконання зобов`язань щодо проведення розрахунків за виконанні роботи не настав, тому нарахування індексу інфляції та трьох відсотків річних є необґрунтованими та передчасними.

Відповідач заперечує щодо нарахованої суми пені за несвоєчасне виконання зобов`язань.

Позивач у своїй відповіді на відзив заперечує проти доводів відповідача, викладених у відзиві, вважає такими, що не заслуговують на увагу посилання відповідача на відсутність у нього документації, так як керівник відповідача підписав довідку про вартість виконаних робіт та акт приймання виконаних робіт; відсутність документації не є підставою для не проведення розрахунку за прийняту роботу.

При вирішенні спору суд зазначає наступне.
Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 193 Господарського кодексу встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до статті 837 Цивільного кодексу України (ЦК України) за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з частиною 1 статті 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідач не надав суду доказів того, що він, як замовник, заявляв підряднику про наявні відступи від умов договору або про недоліки робіт.

Замовник - Підприємство електромереж зовнішнього освітлення "Міськсвітло" - підписав Акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2020 року без зауважень та посвідчив його печаткою. Отже, замовник прийняв роботи без зауважень.

Таким чином, згідно з положеннями частини 1 статті 853 ЦК України замовник втрачає право у подальшому посилатися на відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Згідно з частиною 2 статті 853 ЦК України замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Згідно з частиною 3 статті 853 ЦК України якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов`язаний негайно повідомити про це підрядника.

Згідно із статтею 852 ЦК України якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором. За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

У статті 849 ЦК України вказано, що замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

В підп. 6.2.1 п. 6.2 Договору вказано, що замовник має право достроково розірвати цей Договір у разі невиконання зобов`язань підрядником, повідомивши про це його у строк до десяти календарних днів.

Відповідач не надав суду ані доказів направлення позивачу повідомлення про недоліки робіт після їх прийняття, ані доказів звернення до позивача з вимогою виправити недоліки на підставі статті 852 ЦК України, ані доказів дострокового розірвання договору у порядку частини 2 статті 849 ЦК України, в зв`язку з невиконанням роботи позивачем чи на підставі підп. 3. 6.2.1 п. 6.2 Договору.

Заперечення відповідача ґрунтуються на тому, що у відповідача відсутні підтверджуючі документи, які обґрунтовують позовні вимоги.

В п. 4.1 Договору вказано, що розрахунки проводяться шляхом безготівкового переказу коштів замовником на розрахунковий рахунок підрядника протягом 15 календарних днів, після пред`явлення підрядником рахунка на оплату робіт та акту приймання-передачі виконаних робіт.

За п. 6.1 Договору замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за виконані роботи з урахуванням п. 4.1 Договору та приймати виконані роботи згідно актів прийому-передачі виконаних робіт.

Замовник підписав Акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2020 року без зауважень. Посилання відповідача на те, що у нього відсутні документи, не є підставою для не проведення розрахунку за прийняту роботу. Неналежна робота відповідача з документами чи щодо їх зберігання не є підставою для несплати вартості прийнятих ним робіт.

Відповідач у відзиві також посилається на те, що позивачем на надано документів на підтвердження зменшення ціни Договору, в зв`язку з виконанням робіт на меншу суму, ніж було узгоджено. Відповідач у відзиві не конкретизує свої заперечення щодо вказаної в акті вартості робіт, не вказує з чим саме він не погоджується: не вказує на невідповідність обсягів виконаних робіт, чи вартість була зменшена внаслідок зменшення розцінок.

Позивач при виконанні робіт не перевищив ціну роботи, узгоджену у Договірній ціні на вказане будівництво.

У статті 845 Цивільного кодексу України вказано, що підрядник має право на ощадливе ведення робіт за умови забезпечення належної їх якості. Якщо фактичні витрати підрядника виявилися меншими від тих, які передбачалися при визначенні ціни (кошторису), підрядник має право на оплату роботи за ціною, встановленою договором підряду, якщо замовник не доведе, що отримане підрядником заощадження зумовило погіршення якості роботи. Сторони можуть домовитися про розподіл між ними заощадження, отриманого підрядником.

Отже, законодавством передбачено можливість виконання роботи у меншій вартості, ніж було встановлено у договорі.

У підписаних представниками обох сторін Акті приймання виконаних будівельних робіт (за формою КБ-2) та у довідці про вартість виконаних будівельних робіт і витрат (за формою КБ-3) сторони фактично узгодили кінцеву ціну виконаних будівельних робіт.

Відповідач не надав доказів того, що замовник заявляв підряднику про наявні відступи від умов договору або про недоліки робіт. Натомість, у Акті приймання виконання будівельних робіт КБ 2в за грудень 2020 року замовник підтвердив виконання позивачем робіт, ці роботи прийняті замовником, а відтак сторони узгодили вартість робіт у сумі 41 366,75 грн. Акт приймання виконання будівельних робіт КБ-2в за грудень 2020 року замовник підписав та посвідчив його гербовою печаткою. Жодних зауважень щодо недостатності поданої документації замовник у акті не відобразив. Таким чином, замовник прийняв роботи без зауважень.

Відповідач не довів належними доказами свої заперечення, не спростував факту підписання відповідачем акту приймання виконання будівельних робіт за грудень 2020 року, за яким він прийняв роботи.

Згідно зі статтею 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково

Відповідач не надав суду доказів оплати прийнятих ним робіт.

З огляду на викладене, позовні вимоги про стягнення 41 366,75 грн основного боргу за виконані роботи є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 2 856,01 грн -пені, 15 388,43 грн - інфляційні втрати, 3 795,73 грн - 3% річних.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач заявив вимоги про стягнення 3 795,73 грн - 3% річних, нарахованих за період з 12.01.2021 по 05.02.2024 та 15 388,43 грн інфляційних втрат, нарахованих за період лютий 2021 - лютий 2024.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18, від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18.

Частиною 4 статті 236 ГПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною 1 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Здійснивши перевірку розрахунку 3% річних та втрат від інфляції суд встановив, що розмір вимог позивача в цій частині не перевищує розрахований судом, та підлягає задоволенню повністю.

Щодо заявленої до стягнення з відповідача пені у розмірі 2 856,01 грн суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Стаття 612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не почав його виконувати або не виконав його у строк, встановлений договором.

Частиною 1 статті 216 ГК України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

В п. 7.1 Договору зазначено, що у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України.

Відповідно до частини 1 статті 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 ГК України встановлюється законом, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі.

Таким чином, законодавець пов`язує можливість застосування штрафних санкцій за порушення строків виконання зобов`язань саме з умовами їх встановлення за договором за відсутності законодавчого врегулювання розміру таких санкцій.

Разом з тим, частиною шостою статті 231 ГК України, визначено можливість встановлення у відсотках до облікової ставки НБУ розміру санкцій за порушення грошових зобов`язань, як одиницю вимірювання такої санкції. Однак, саме зобов`язання зі сплати пені має визначатися згідно з укладеним сторонами договором, інакше буде порушуватися принцип свободи договору, оскільки сторони вправі і не передбачати будь-яких санкцій за порушення строків розрахунку.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Отже, положення Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" не встановлюють розмір пені, а лише обмежують її розмір, встановлений за згодою сторін.

Відповідно до статті 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до частини 4 статті 231 Господарського кодексу України у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Частиною першою статті 548 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Стосовно спірних правовідносин законом розмір штрафних санкцій не встановлено, отже необхідною умовою їх нарахування та стягнення є визначення підстав сплати та розміру санкцій в договорі, укладеному між сторонами.

Отже, якщо сторони не передбачили в умовах договору за порушення строків виконання зобов`язань можливість сплати пені та не визначали її розмір, відсутні підстави для стягнення пені у розмірі, не погодженому в договірному порядку та прямо не передбаченому законом.

Відповідна правова позиція також викладена в постанові КГС Верховного Суду від 05.09.2019 у справі № 908/1501/18.

Враховуючи те, що у Договорі сторони не встановили розмір та період нарахування пені, суд визнає позовні вимоги в цій частині необґрунтованими та відмовляє у їх задоволенні.

Позивач у позові просить також покласти на відповідача судові витрати понесені ним у цій справі, до яких включає витрати на оплату судового збору у сумі 2 422,40 грн та 5 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 статті 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно статті 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд встановив, що при подачі позову позивач сплатив 2 422,40 грн судового збору (з урахуванням понижуючого коефіцієнту).

Беручи до уваги те, що сплачена сума за подання цієї позовної заяви не перевищує 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, судовий збір у цій справі покладається судом на відповідача в повному розмірі.

Відповідно до частини 2 статті 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

В частині 3 статті 126 ГПК України вказано, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до договору № 68 від 16.01.2024 про надання правової допомоги, укладеного між позивачем (клієнтом) та адвокатом Александровою Дар`єю Станіславівною, сторони домовилися про наступне:

- адвокат приймає доручення клієнта на бере на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу щодо надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань; складання звернень (заяв, скарг, пропозицій) та інших документів правового характеру; складання процесуальних документів, представництва та захист інтересів клієнта (п. 1.1. Договору);

- розмір гонорару, який клієнт сплачує адвокату за надану в межах цього Договору правову допомогу, визначається сторонами окремою додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього Договору. Така додаткова угода може бути викладена у формі додатку до Договору, який набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін (п. 3.1 Договору) (а.с. 24-25).

Додатковою угодою від 05.02.2024 № 12 договору про надання правової допомоги № 68 від 16.01.2024 сторони визначили вартість та порядок оплати юридичних послуг (гонорару) адвокату за надання правової допомоги у суді першої інстанції за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Лайт Електрик" до Підприємства електромереж зовнішнього освітлення "Міськсвітло" про стягнення грошових коштів за Договором № 146 від 09.04.2020. Вартість послуг становить 5 000,00 грн (а.с. 25).

В підтвердження повноважень адвоката Александрової Д. С. представляти інтереси позивача у цій справі надано ордер на надання правничої допомоги від 26.01.2024 (а.с. 29).

В акті приймання-передачі наданих послуг № 12 від 05.02.2024 сторони підтвердили, що адвокат надав позивачу юридичні послуги з підготовки позовної заяви до Господарського суду Полтавської області про стягнення з Підприємства електромереж зовнішнього освітлення "Міськсвітло" грошових сум за договором про виконання робіт (а.с.26).

Позивач та адвокат підписали Звіт про надання правової допомоги № 12 від 05.02.2024, де підтвердили надання правової допомоги.

В підтвердження оплати професійної правничої допомоги позивач надав платіжну інструкцію № 646 від 05.02.2024, за якою позивач сплатив адвокату Александровій Д.С. 5000,00 грн за правову допомогу.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката в загальній сумі 5 000,00 грн.

Відповідач подав клопотання про зменшення розміру витрат позивача на адвоката до 2000,00 грн, посилаючись на те, що ці витрати є надмірними та не відповідають критерію розумності їх розміру, так як позивач подав до суду 30 позовних заяв схожих за змістом та формою, тому підготовка цієї позовної заяви не вимагала значного обсягу юридичної роботи; відповідач є комунальним підприємством та фінансується із місцевого бюджету; ця справа не є складною.

Відповідно до частин 4-5 статті 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які під лягають розподілу між сторонами.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 № 5076-VI передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Нормами частини 6 статті 126 ГПК України визначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц) (п. 5.40 постанови ВП ВС від 15.10.2019 в справі № 904/4507/18).

Заявлений позивачем розмір судових витрат у сумі 5 000,00 грн в цій справі є завищеним та неспіврозмірним з заявленими до стягнення сум, тому з врахуванням часткового задоволення позовних вимог суд вважає за можливе задовольнити клопотання відповідача та зменшити вказану суму судових витрат.

Пунктом 3 частини 4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже з врахуванням вказаного, на відповідача покладаються судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката позивачу в сумі 2 000,00 грн.

Керуючись статтями 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Підприємства електромереж зовнішнього освітлення "Міськсвітло" (вул. Героїв АТО, буд. 73А, м. Полтава, 36023; ідентифікаційний код 03338159) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Лайт Електрик" (вул. Квітки Цісик, буд. 15Е, м. Полтава, 36039; ідентифікаційний код 40073320) 41 366,75 грн - основного боргу, 15 388,43 грн - інфляційних, 3 795,73 грн - 3% річних, 2 422,40 грн - витрат з оплати судового збору, 2 000,00 грн - відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. В іншій частині у позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду.

Рішення підписано 07.08.2024.

Суддя Погрібна С.В.