ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"19" серпня 2024 р. Справа № 924/769/24

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладюка Ю.В.., розглянувши матеріали

за позовом ОСОБА_1 , м. Хмельницький,

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку №16 на вул. Водопровідній "КОВЧЕГ", м. Хмельницький

про визнання недійсним рішення загальних зборів, оформленого протоколом від 02.03.2020року в частині внесення змін до Статуту

встановив:

До Господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку №16 на вул. Водопровідній "КОВЧЕГ" про визнання недійсним рішення загальних зборів співвласників ОСББ "Ковчег", оформленого протоколом б/н від 02.03.2020р. в частині внесення змін до Статуту - доповнення пункту 12 розділу ІІІ Статуту абзацом: "До правління можуть бути обрані й особи, які не є співвласниками будинку", а також обрання членами правління мешканців, які не є власниками квартир: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_4 ), ОСОБА_6 ( АДРЕСА_5 ).

За правилами господарського процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статтям 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, а також вимогам статті 172 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Частинами 1, 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. В свою чергу, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, майнового - 1,5 % від ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" установлено з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб - 3028,00 грн.

Як вбачається із позовної заяви, позивачем заявлено одну вимогу немайнового характеру, яку визначено, як визнання недійсним рішення загальних зборів, оформленого протоколом від 02.03.2020 в частині.

Таким чином, за подання до суду позову із однією позовною вимогою немайнового характеру, у разі належного її визначення, до сплати підлягає судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

У позовній заяві ОСОБА_1 просить суд звільнити її від сплати судового збору з посиланням на п. 1 ч. 1, 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

У статті 5 Закону "Пільги щодо сплати судового збору" визначено перелік позивачів та осіб, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Статтею 8 Закону унормовано, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Аналіз наведених положень статті 8 Закону дає підстави для висновку про те, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини можуть бути підставою для відстрочення (за умов, передбачених статтею 8 Закону України "Про судовий збір") або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру чи звільнення сторони від сплати такого.

Необхідно зазначити, що звільнення від сплати судового збору (відстрочення, розстрочення його сплати або зменшення його розміру) з підстав, передбачених статтею 8 Закону України "Про судовий збір", є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо).

Зазначені норми є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а повноваження суду на власний розсуд (за наявності передбачених законом умов) звільнити особу від сплати судового збору (відстрочити, розстрочити його сплату або зменшити його розмір).

Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у судових справах (такий висновок, викладено у постанові Верховного Суду від 08.03.2024 у справі №910/14313/23).

Для уникнення створення особі перешкод для доступу до правосуддя у вигляді неможливості сплати судового збору, законодавством передбачено описаний вище процесуальний механізм забезпечення судового розгляду поданих особами документів, у випадку складності для таких осіб оплатити визначену законом суму судового збору повністю: відстрочення сплати судових витрат, розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру необхідних до сплати судових витрат, звільнення від його сплати, за наявності підстав та умов, визначених у статті 8 Закону України "Про судовий збір". Позиція узгоджується з висновками Верховного Суду викладеними в постановах від 25.04.2024 по справі №910/2548/15-г (910/1497/23) та від 07.06.2024 по справі №910/686/20.

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_1 посилається на майновий стан, на підтвердження якого додає копію відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела /суми нарахованого доходу нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 19.03.2024.

За змістом вищевказаних відомостей за період з 1 кварталу 2023 по 4 квартал 2023 року інформація щодо джерел/сум нарахованого (виплаченого) доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору стосовно ОСОБА_1 в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків відсутня.

Суд дійшов висновку, що подані відмості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела /суми нарахованого доходу нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 19.03.2024 не є підставною для звільнення позивача від сплати судового збору. При цьому, будь-яких інших доказів на підтвердження доходу позивача для визначення співвідношення до розміру судового збору, який підлягає сплаті за звернення до суду з позовною заявою не додано. Водночас, зверненню до суду з позовною заявою передувало ще 7 місяців 2024 року, інформації про розмір отримання доходу за які позивачем не надано.

Суд також виходить з того, що за відсутності у позивача доходу необхідного для сплати судового збору виконання рішення в частині сплати до бюджету визначеного судового збору у разі відмови в позові буде значно ускладнено та може лягати на позивача непомірним тягарем.

Відповідно до частин 1, 2 статті 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 164, 172 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачем ухвали.

З наведеного, суд вважає за належне залишити позовну заяву без руху, надавши позивачу строк у сім днів для усунення зазначених недоліків, зокрема, для надання доказів сплати судового збору в сумі 3028,00 грн.

У разі не виконання вимог ухвали у визначений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

постановив:

Позовну заяву залишити без руху, надавши позивачу семиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня вручення ухвали, зокрема, для надання доказів сплати судового збору в сумі 3028,00 грн.

Ухвала набирає законної сили 19.08.2024р. та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Гладюк

Віддрук 2 прим: 1 - до справи, 2-позивачу ( АДРЕСА_6 , код ) реком. з повід про вруч.

Надіслати на ел. адресу позивача: