ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2024 року

м. Київ

cправа № 917/1384/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Картере В.І. - головуючий, Огороднік К.М., Пєсков В.Г.,

за участю секретаря судового засідання Заріцької Т.В.,

представників учасників справи:

Гурин Л.О.: особисто,

ТОВ "Фінансова компанія "Форінт": не з`явився,

ТОВ "Цикл Фінанс": не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Цикл Фінанс"

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 25.04.2024 (колегія суддів у складі: Білоусова Я.О. - головуюча, Пуль О.А., Тарасова І.В.)

та ухвалу Господарського суду Полтавської області від 07.12.2023 (суддя Ореховська О.О.)

у справі №917/1384/20

за заявою ОСОБА_1

про неплатоспроможність

ВСТАНОВИВ:

Стислий зміст заяви та хід розгляду справи

1. ОСОБА_1 (далі - Боржник) звернулась до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, посилаючись на відсутність у неї фінансової можливості погасити кредиторську заборгованість у розмірі 141900,00 грн за кредитним договором від 26.05.2008 №1601/0508/71-082 (далі - Кредитний договір).

2. Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 17.12.2020 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність Боржника, введено процедуру реструктуризації боргів Боржника, призначено керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого Терещенка Олександра Васильовича тощо.

3. Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт" (далі - ТОВ "ФК "Форінт") у січні 2021 року звернулось до господарського суду із заявою з грошовими вимогами до Боржника в сумі 1941341,37 грн (за курсом 28,0524 грн за 1 долар США, встановленим НБУ станом на 18.01.2021), у тому числі 1936801,37 грн заборгованості за Кредитним договором (яка складається з 1209767,32 грн заборгованості за кредитом (тіло кредиту), 727034,05 грн заборгованості зі сплати процентів за користування кредитними коштами); 4540,00 грн судового збору за подання заяви з грошовими вимогами до боржника (далі - Заява).

4. Заяву мотивовано наявністю у ТОВ "ФК "Форінт" права вимоги до Боржника, яке виникло на підставі договорів про відступлення права вимоги за укладеним між Боржником і Відкритим акціонерним товариством "Сведбанк" кредитним договором.

5. Під час попереднього розгляду справи Боржник та керуючий реструктуризацією визнали вимоги ТОВ "ФК "Форінт" частково в розмірі 146440,00 грн, з яких 44745,00 грн заборгованості за кредитом, 97155,00 грн заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом, 4540,00 грн судового збору за подання заяви з грошовими вимогами до боржника, а в іншій частині вимоги ТОВ "ФК "Форінт" просили відхилити.

6. Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 11.03.2021, зокрема, визнано ТОВ "ФК "Форінт" кредитором із грошовими вимогами до боржника у розмірі 1936801,37 грн заборгованості та 4540,00 грн витрат зі сплати судового збору, сплаченого кредитором при зверненні з грошовими вимогами до боржника.

7. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 24.05.2021 скасовано зазначену ухвалу місцевого господарського суду в частині визнання грошових вимог ТОВ "ФК "Форінт" до Боржника; ухвалено в цій частині нове рішення, яким частково визнано грошові вимоги ТОВ "ФК "Форінт" у розмірі 146440,00 грн основного боргу, в тому числі 44745,00 грн заборгованості за кредитом, 97155,00 грн заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитними коштами; 4540,00 грн судового збору за подання заяви з грошовими вимогами до Боржника; а в іншій частині ухвалу залишено без змін.

8. Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 07.12.2021 здійснено заміну кредитора ТОВ "ФК "Форінт" у справі про неплатоспроможність Боржника на ТОВ "Цикл Фінанс".

9. Постановою Верховного Суду від 02.06.2022 скасовано постанову Східного апеляційного господарського суду від 24.05.2021 та ухвалу Господарського суду Полтавської області від 11.03.2021, справу в частині розгляду кредиторських вимог направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

10. Під час нового розгляду справи ТОВ "Цикл Фінанс" подало уточнення щодо заяви про грошові вимоги до Боржника та просить задовольнити заяву ТОВ "ФК "Форінт" (правонаступником якого є ТОВ "Цикл Фінанс") про визнання кредиторських вимог у справі про неплатоспроможність Боржника в розмірі 1609001,51 грн, з яких 1123723,04 грн - тіло кредиту, 485278,46 грн - відсотки, 4540,00 грн - витрати зі сплати судового збору, сплаченого кредитором при зверненні з грошовими вимогами.

11. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 25.04.2024 скасовано ухвалу Господарського суду Полтавської області від 07.12.2021, у задоволенні заяви ТОВ "Цикл Фінанс" про заміну кредитора відмовлено у зв`язку з недоведеністю обставин переходу до ТОВ "ФК "Форінт" прав кредитора у зобов`язанні за Кредитним договором.

Фактичні обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

12. 26.05.2008 між Відкритим акціонерним товариством "Сведбанк" та Боржником (позичальник) укладено Кредитний договір, за умовами якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 56700,00 доларів США (кредит) на строк з 26.05.2008 до 26.05.2038 для здійснення розрахунків за договором купівлі-продажу з метою придбання квартири під номером АДРЕСА_1 (далі - Квартира), зі сплатою 11,9% річних (пункти 1.1, 1.3, 1.4 Кредитного договору).

13. Відповідно до пункту 1.2 Кредитного договору кредит надається банком у готівковій формі через касу банка або у безготівковій формі на підставі заяви позичальника з метою подальшої конвертації суми отриманого кредиту у національну валюту України та внесення коштів в національній валюті України на користь ОСОБА_2 в оплату за договором купівлі-продажу, зазначеним у пункті 1.1 Кредитного договору.

14. Сторони погодили, що погашення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця, шляхом здійснення безготівкових платежів або готівкою в касу кредитора. Проценти за користування кредитом підлягають сплаті щомісяця в період з 01 по 10 число включно, за попередній календарний місяць, шляхом здійснення безготівкових платежів або готівкою в касу кредитора (пункти 3.1, 3.3 Кредитного договору).

15. У забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором ВАТ "Сведбанк" (іпотекодержатель) та Боржник (іпотекодавець) уклали іпотечний договір б/н від 26.05.2008, посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Огир Л.А., зареєстрований в реєстрі за №2659 (далі - Іпотечний договір), за яким Боржник передав у іпотеку банку належне йому на праві власності майно - Квартиру.

16. Відповідно до пункту 1 Іпотечного договору за ним забезпечується належне виконання іпотекодавцем вимог іпотекодержателя, що випливають (та/або випливатимуть) з Кредитного договору, а також всіх додаткових угод, що будуть укладені до нього, в тому числі щодо суми зобов`язань, строків їх виконання, розміру процентів та інших умов, у тому числі щодо: повернення іпотекодавцем іпотекодержателю кредиту в сумі 56700 доларів США у строк до 26.05.2038; сплати іпотекодавцем процентів за користування кредитом у порядку та строки, визначені Кредитним договором; виконання іпотекодавцем інших зобов`язань, передбачених Кредитним договором в повному обсязі, на умовах і в строки визначені в Кредитному договорі (утомі числі при заміні строків виконання зобов`язань); а також іпотекою забезпечується відшкодування іпотекодавцем будь-яких витрат та збитків іпотекодержателя, пов`язаних з належним виконанням іпотекодавцем умов Кредитного договору та/або Іпотечного договору (у тому числі сплати пені, штрафів, відшкодування збитків), а також витрат іпотекодержателя, пов`язаних зі зверненням стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором, у тому числі витрат на утримання і збереження такого предмета іпотеки.

17. На підставі Кредитного договору банк здійснив видачу кредиту позичальнику однією сумою - 56700,00 доларів США шляхом перерахування кредитних коштів у безготівковій формі на поточний рахунок позичальника в банку, а позичальник прийняв відповідну суму.

18. За доводами кредитора, в подальшому право вимоги за Кредитним договором перейшло до Публічного акціонерного товариств "Дельта Банк" згідно з договором купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012.

19. 17.06.2020 відбувся електронний аукціон з реалізації кредитного портфелю ПАТ "Дельта Банк" - права вимоги та майнових прав за кредитними договорами, які укладались з фізичними особами для придбання та/або під заставу іпотеки, автотранспорту, або карткові без застави/карткові та овердрафти, під заставу іншого забезпечення в кількості 267 угод, в тому числі права вимоги за кредитним договором укладеним з Боржником.

20. Відповідно до протоколу електронних торгів від 17.06.2020 №UA-EA-2020-05-26-000017-b переможцем торгів визначено ТОВ "ФК "Форінт".

21. 16.07.2020 ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "ФК "Форінт" за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом електронного аукціону №UA-EA-2020-05-26-000017-b від 17.06.2020, уклали нотаріально посвідчений договір №2289/К про відступлення прав вимоги, за яким ПАТ "Дельта Банк" відступило на користь ТОВ "ФК "Форінт" права вимоги за Кредитним договором.

22. Відповідно до пункту 1 договору №2289/к від 16.07.2020 ПАТ "Дельта Банк" відступило ТОВ "ФК "Форінт" (новий кредитор), а новий кредитор набув права вимоги банка до позичальників та / або заставодавців (іпотекодавців) та / або поручителів, зазначених у додатку №1 до цього договору, включаючи права вимоги до їх правонаступників, спадкоємців або інших осіб, до яких перешли їх обов`язки за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)) та / або договорами поруки та / або іпотеки (іпотечними договорами) та / або договорами застави з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них згідно з реєстром у додатку №1 до договору (основні договори).

23. Згідно з додатком №1 до договору №2289/к від 16.07.2020 до ТОВ "ФК "Форінт" перейшло, зокрема, право вимоги до Боржника, що виникло на підставі Кредитного договору (позиція №57 у додатку №1).

24. Згідно з пунктом 2 договору №2289/к від 16.07.2020 новий кредитор у день укладання договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 договору набуває усі права кредитора за основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах вказаних у додатку №2 до договору, право вимагати сплати неустойки, пеней, штрафів, передбачених основними договорами, право вимагати сплати сум, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України (індекс інфляції, 3% річних) та інше, в тому числі права, що випливають із судових справ, у тому числі справ про банкрутство боржників, виконавчих проваджень щодо боржників тощо.

25. Розмір прав вимоги, які перейшли до нового кредитора, вказано у додатку №2 договору №2289/к від 16.07.2020, зокрема, права вимоги до Боржника, що виникли підставі Кредитного договору (позиція №57 в додатку №2) у розмірі 69042,27 доларів США, яких: 43125,27 доларів США - основна заборгованість по тілу кредиту станом на 16.07.2020 у валюті кредиту; 25917,00 доларів США - заборгованість за нарахованими процентами за кредитом станом на 16.07.2020 у валюті кредиту.

26. За відступлені права вимоги, які відступаються за договором №2289/к від 16.07.2020 та є складовою частиною пулу актів, що є предметом відкритих торгів (аукціону), результати якого оформлені протоколом електронного аукціону №UА-ЕА-2020-05-26-000017-b від 17.06.2020, новий кредитор сплатив банку грошові кошти у сумі 12469223,59 грн, що підтверджується платіжним дорученням №31 від 24.06.2020.

27. Також ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "ФК "Форінт" 16.07.2020 уклали договір відступлення прав вимоги за іпотечними договорами, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л. В. та зареєстрованим в реєстрі за № 839, згідно з яким ПАТ "Дельта Банк" відступило ТОВ "ФК "Форінт", зокрема, право вимоги за Іпотечним договором.

28. Відповідні відомості про зміну іпотекодержателя внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки, що підтверджено витягом від 19.07.2020.

29. В обґрунтування заявлених вимог до Боржника ТОВ "ФК "Форінт" до своєї заяви залучило копії таких документів: роздруківки про офіційний курс щодо іноземних валют станом на 18.01.2021; Кредитного договору; заяви на видачу готівки №1 від 26.05.2008; протоколу електронного аукціону №UА-ЕА-2020-05-26-000017-b від 17.06.2020; договір №2289/К про відступлення права вимоги від 16.07.2012; витягів з додатків №1 і №2 до договору №2289/К від 16.07.2012; платіжного доручення №31 від 24.06.2020; Іпотечного договору від 26.05.2008; договору відступлення прав за іпотечними договорами від 16.07.2012; витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки №216886237 від 19.07.2020; виписки з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань по ТОВ "ФК "Форінт".

30. У подальшому заявник подав до суду письмові пояснення по справі (вх. №1923 від 18.02.2021), до яких долучив розрахунок заборгованості за Кредитним договором станом на 16.07.2020.

31. До письмових пояснень за вх. №1923 від 18.02.2021 ТОВ "ФК "Форінт" залучило розрахунок заборгованості за Кредитним договором станом на 16.07.2020 за підписом начальника управління супроводження операцій фізичних осіб АТ "Дельта Банк" Яремина Б.В., згідно з яким сума заборгованості за кредитом становить 43125,27 доларів США, сума заборгованості за відсотками - 25917,00 доларів США; розрахунок заборгованості здійснено за період з 01.05.2012 до 15.07.2020 (включно). Загальна сума заборгованості Боржника в національній валюті становить 1872357,32 грн.

32. Під час нового розгляду справи ТОВ "ФК "Форінт" до уточнення щодо заяви про грошові вимоги кредитора від 30.06.2023 додало розрахунок заборгованості, згідно з яким сума боргу Боржника визначена за період: за кредитом - з 09.06.2008 до 11.03.2019, за відсотками за користування кредитом - з 26.05.2008 до 01.07.2020, тобто з моменту отримання боржником кредиту за договором і до моменту, коли право вимоги за кредитним договором перейшло до ПАТ "Дельта Банк".

33. ТОВ "Цикл Фінанс" разом з поясненнями за вх. №13169 від 17.10.2023 надало виписки по особовим рахункам Гурин Л.О. за період з 28.05.2012 до 06.01.2021 в АТ "Дельта Банк" за підписом начальника управління супроводження операцій активів пасивних АТ "Дельта Банк" Яремина Б.В., повноваження якого належним чином не підтверджено.

Стислий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

34. Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 07.12.2023 відхилено грошові вимоги ТОВ "ФК "Форінт" у повному обсязі.

35. Ухвалу мотивовано необґрунтованістю кредиторських вимог ТОВ "ФК "Форінт" (правонаступником якого є ТОВ "Цикл Фінанс"), оскільки заборгованість Боржника за Кредитним договором у заявленому кредитором розмірі не підтверджена. Місцевий господарський суд виходив з відсутності первинних бухгалтерських документів на підтвердження суми видачі ВАТ "Сведбанк" кредиту Боржнику, проведення нарахувань заборгованості Боржника, відомостей та обставин руху коштів за період з 25.06.2008 (з моменту отримання кредиту за Кредитним договором), що унеможливлює здійснення судом перевірки правильності нарахування кредитором заявлених вимог, а також власного розрахунку кредиторської заборгованості Боржника за кредитними зобов`язаннями.

36. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 25.04.2024 ухвалу господарського суду першої інстанції змінено, викладено мотивувальну частину в редакції цієї постанови, а в іншій частині ухвалу залишено без змін.

37. Постанову мотивовано тим, що відсутність первинних бухгалтерських документів на підтвердження суми видачі ВАТ "Сведбанк" кредиту Боржнику, проведення нарахувань заборгованості боржника, відомостей та обставин руху коштів за період, починаючи з 25.06.2008, відсутність документальних доказів відступлення права вимоги за Кредитним договором від ВАТ "Сведбанк" на користь ПАТ "Дельта Банк" є підставами для відхилення заяви з грошовими вимогами ТОВ "ФК "Форінт" у повному обсязі.

Стислий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення доводів скаржника

38. ТОВ "ФК "Форінт" та ТОВ "Цикл Фінанс" подали касаційні скарги, в яких просять скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 25.04.2024 та ухвалу Господарського суду Полтавської області від 07.12.2023, ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву ТОВ "ФК "Форінт" (з урахуванням уточнення від 30.06.2023) про визнання кредиторських вимог у справі про неплатоспроможність Боржника в розмірі 1609001,51 грн.

39. ТОВ "Цикл "Фінанс" також заявило клопотання про залучення його як правонаступника кредитора ТОВ "ФК "Форінт" у справі про неплатоспроможність Боржника. У задоволенні цього клопотання відмовлено ухвалою Верховного Суду від 17.06.2024.

40. Касаційні скарги ТОВ "ФК "Форінт" та ТОВ "Цикл Фінанс" подано з підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

41. Також ТОВ "Цикл Фінанс" стверджує, що оскаржувані судові рішення порушують його права як правонаступника ТОВ "ФК "Форінт", що володіє правом вимоги за Кредитним договором та є іпотекодержателем за Іпотечним договором.

42. Скаржники вважають, що господарські суди першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи не врахували висновків Верховного Суду, викладених у постановах: від 14.11.2018 у справі №2-383/2010, від 18.04.2024 у справі №921/644/21 щодо презумпції правомірності правочину (застосування статті 204 Цивільного кодексу України), від 18.04.2024 у справі №921/644/21 щодо застосування частин 1, 2 статті 75 Господарського процесуального кодексу України; від 19.05.2021 у справі №925/367/20 щодо процедури включення вимог забезпеченого кредитора до реєстру вимог кредиторів (застування статті 64 Кодексу України з процедур банкрутства, далі - КУзПБ); від 02.10.2020 у справі №911/19/19, від 04.12.2019 у справі №917/1739/17 щодо оцінки доказів (застосування статті 86 Господарського процесуального кодексу України); від 29.06.2021 у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 у справі №334/6972/17 щодо належності доказу, який засвідчує факт набуття права вимоги за кредитним договором (застосування статей 512, 513, 514, 516, 517 Цивільного кодексу України); від 22.02.2023 у справі №754/20762/14-ц, від 11.09.2020 у справі №208/6368/15-ц щодо набуття боржником права власності на квартиру.

43. Зокрема, посилаючись на положення частини 1 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, скаржники зауважують, що Боржник під час розгляду справи не заперечував факту отримання грошових коштів від ВАТ "Сведбанк" у розмірі 56700 доларів США та стверджував про сплату ним на користь кредитора суми в розмірі 55041,80 доларів США за весь час користування кредитними коштами, надавши квитанції про сплату відповідних платежів, зокрема, за період з 25.06.2008 до 28.05.2012. Тоді як виписки по особових рахунках Боржника в АТ "Дельта Банк" як правонаступника ВАТ "Сведбанк" за період з 28.05.2012 до 06.01.2021 надано кредитором. Скаржники посилаються на наявність спору між сторонами саме щодо розподілу зарахованих коштів на відсотки та тіло кредиту.

44. На думку скаржників, господарські суди попередніх інстанцій в порушення статті 86 Господарського процесуального кодексу України усунулись від дослідження доказів у їх сукупності: квитанцій наданих Боржником, виписок по банківських рахунках Боржника, розрахунків заборгованості з урахуванням умов Кредитного договору та графіку здійснення платежів до договору.

45. Також скаржники наголошують, що господарські суди не надали оцінки суперечливій поведінці Боржника, який визнавав ТОВ "ФК "Форінт" своїм кредитором та не заперечував своїх зобов`язань, а згодом у своїх запереченнях просив відмовити у задоволенні заяви про визнання грошових вимог ТОВ "ФК "Форінт" у повному обсязі.

46. На переконання скаржників, матеріали справи не містять доказів, які б свідчили, що передане право вимоги до ТОВ "ФК "Форінт" було недійсним, зокрема, через те, що зобов`язання Боржника за Кредитним договором виконано, або право вимоги було передано третій особі, або Кредитним договір є розірваним або недійсним.

47. Крім того, скаржники зазначають про залишення господарськими судами поза увагою особливого статусу ТОВ "ФК "Форінт" (правонаступником якого є ТОВ "Цикл Фінанс") як забезпеченого кредитора у справі про банкрутство та обов`язковості включення відповідних вимог до реєстру вимог кредиторів.

Узагальнений виклад позицій інших учасників справи

48. Боржник подав відзиви на касаційні скарги ТОВ "ФК "Форінт" і ТОВ "Цикл Фінанс", в яких просить залишити скарги без задоволення, а оскаржувані постанову та рішення - без змін.

49. Боржник зазначає, що протягом розгляду цієї справи скаржники не надали достатніх доказів наявності відповідних грошових вимог до нього, тому господарські суди обґрунтовано виснували про відсутність підстав для їх визнання. Натомість доводи касаційних скарг про порушення апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права, на думку Боржника, не знайшли свого підтвердження.

50. ТОВ "ФК "Форінт" подало відзив на касаційну скаргу ТОВ "Цикл Фінанс", в якому просить задовольнити скаргу та скасувати оскаржувані судові рішення господарських судів першої та апеляційної інстанцій, ухвалити нове рішення про задоволення Заяви.

Позиція Верховного Суду

51. Керуючись вимогами статей 14, 300 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права в межах доводів і вимог касаційної скарги.

52. Предметом касаційного оскарження є судові рішення, ухвалені за наслідками розгляду грошових вимог до Кредитора. Оскільки спірні грошові вимоги заявило ТОВ "ФК "Форінт", а під час розгляду справи господарським судом першої інстанції участь у розгляді справи брало ТОВ "Цикл Фінанс" у зв`язку зі заміною кредитора ухвалою Господарського суду Полтавської області від 07.12.2021, яку скасовано під час перегляду цієї справи в апеляційному порядку, Верховний Суд вважає за необхідне розглянути касаційні скарги, заявлені обома зазначеними особами.

53. У силу частини 1 статті 2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), іншими законами України. Застосування положень ГПК України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

54. Статтею 113 КУзПБ передбачено, що провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених Книгою четвертою "Відновлення платоспроможності фізичної особи" КУзПБ.

55. За визначенням, наведеним у статті 1 КУзПБ, грошове зобов`язання (борг) - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України.

56. Кредитор - це юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника.

57. Зокрема, конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника. Забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника.

58. Зі змістом частини 1 статті 122 КУзПБ подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією у справі про неплатоспроможність фізичної особи або фізичної особи - підприємця здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

59. Конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство (ч. 1 ст. 45 КУзПБ).

60. Забезпечені кредитори зобов`язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення. Забезпечені кредитори можуть повністю або частково відмовитися від забезпечення. Якщо вартості застави недостатньо для покриття всієї вимоги, кредитор повинен розглядатися як забезпечений лише в частині вартості предмета застави. Залишок вимог вважається незабезпеченим (частина 2 статті 45 КУзПБ).

61. Крім того, розпорядник майна зобов`язаний окремо повідомити господарський суд про вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за відсутності таких заяв - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з відповідним державним реєстром (частина 8 статті 45 КУзПБ).

62. З аналізу наведених приписів КУзПБ вбачається, що законодавець не встановив обов`язку забезпеченого кредитора подати заяву про визнання його грошових вимог, забезпечених заставою майна боржника, для їх задоволення у справі про банкрутство, проте передбачив для забезпеченого кредитора можливість подати таку заяву стосовно забезпечених вимог, а також право на заявлення грошових вимог, які незабезпечені заставою або за відмови від забезпечення, що у цих двох випадках мають бути заявлені кредитором та розглянуті судом за загальними правилами для конкурсних або поточних вимог до боржника.

63. Водночас у разі подання такої заяви забезпеченим кредитором саме ухвала про визнання його грошових вимог, забезпечених заставою майна боржника, є підставою для внесення остаточних відомостей щодо розміру цих вимог та предмета забезпечення до реєстру вимог кредиторів боржника, адже за змістом абзаців 4, 5 частини 6 статті 45 КУзПБ спеціальний закон, за загальним правилом, пов`язує внесення відомостей до реєстру вимог кредиторів саме з ухвалою про визнання (повністю або частково) вимог кредиторів за результатами розгляду їх заяв. Подібний за змістом висновок викладений, зокрема, у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 23.09.2021 у справі №904/4455/19.

64. Заявник сам визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги.

65. Заявлені у справі про банкрутство грошові вимоги можуть підтверджуватися первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (висновки наведені у постановах Верховного Суду від 20.06.2019 у справі № 915/535/17, від 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 10.02.2020 у справі № 909/146/19, від 27.02.2020 у справі № 918/99/19).

66. Саме первинними документами підтверджується заборгованість суб`єкта господарювання, її розмір (або ж рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору - тобто про заборгованість боржника перед кредитором); саме ці докази мають подаватися кредитором для встановлення судом невиконаного зобов`язання боржника та для визнання грошових вимог цього кредитора.

67. Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

68. Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами передбачено Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88.

69. Підпунктом 2.1 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995 визначено, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

70. Відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Цей перелік обов`язкових реквізитів кореспондується з пунктом 2.4 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку.

71. Аналіз викладеного свідчить, що за своєю правовою природою первинні документи є документами, які посвідчують виконання зобов`язань (констатують, фіксують) певні факти господарської діяльності у правовідносинах між сторонами) та мають юридичне значення для встановлення обставин такого виконання (постанова Верховного Суду від 23.09.2021 у справі №910/866/20).

72. Зокрема, відповідно до пунктів 5.5, 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 №254 (чинного на час виникнення спірних у цій справі правовідносин), форма особових рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: номер особового рахунку, дату здійснення останньої (попередньої) операції, дату здійснення поточної операції, код банку, у якому відкрито рахунок, код валюти, суму вхідного залишку за рахунком, код банку-кореспондента, номер рахунку кореспондента, номер документа, суму операції (відповідно за дебетом або кредитом), суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку, суму вихідного залишку. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічні положення також закріплені у пунктах 61, 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.08.2018 №75.

73. Отже, виписка з рахунка особи, яка відповідає зазначеним вимогам та надана відповідно до вимог закону є документом, який може бути доказом і який суду необхідно оцінити відповідно до вимог цивільного процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору (постанова Верховного Суду від 16.02.2022 у справі №201/8309/18).

74. Розпорядник майна не пізніше ніж на 10 день з дня закінчення встановленого частиною першою цієї статті строку з урахуванням результатів розгляду вимог кредиторів боржником повністю або частково визнає їх або відхиляє з обґрунтуванням підстав визнання чи відхилення, про що письмово повідомляє заявників і господарський суд, а також подає до суду письмовий звіт про надіслані всім кредиторам боржника повідомлення про результати розгляду грошових вимог та їх отримання кредиторами разом з копіями повідомлень про вручення поштового відправлення та описів вкладення у поштове відправлення або інших документів, що підтверджують надсилання повідомлення кредиторам (ч. 5 ст. 45 КУзПБ).

75. Згідно з положеннями абзацу другого частини 6 статті 45 КУзПБ заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

76. Згідно з усталеною практикою Верховного Суду щодо порядку розгляду кредиторських вимог у справі про банкрутство, ролі та обов`язків суду на цій стадії провадження у справі про банкрутство під час розгляду заявлених грошових вимог суд користується правами та повноваженнями, наданими йому процесуальним законом; суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора (постанови Верховного Суду від 26.02.2019 у справі №908/710/18, 25.06.2019 у справі №922/116/18, від 15.10.2019 у справі №908/2189/17, від 24.10.2019 у справі №910/10542/18, від 07.11.2019 у справі №904/9024/16).

77. У справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору (постанови Верховного Суду від 26.02.2019 у справі №908/710/18, від 15.10.2019 у справі №908/2189/17).

78. У попередньому засіданні господарський суд зобов`язаний перевірити та надати правову оцінку усім вимогам кредиторів до боржника незалежно від факту їх визнання чи відхилення боржником (постанови Верховного Суду від 15.10.2019 у справі №908/2189/17, від 24.10.2019 у справі №910/10542/18).

79. При цьому для унеможливлення загрози визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника, суду слід розглядати заяви з кредиторськими вимогами із застосуванням засад змагальності сторін у справі про банкрутство у поєднанні з детальною перевіркою підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, розміру та моменту виникнення. У разі виникнення мотивованих сумнівів сторін у справі про банкрутство щодо обґрунтованості кредиторських вимог, на заявника таких кредиторських вимог покладається обов`язок підвищеного стандарту доказування задля забезпечення перевірки господарським судом підстав виникнення таких грошових вимог, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог (постанови Верховного Суду від 07.10.2020 у справі № 914/2404/19, від 28.01.2021 у справі № 910/4510/20).

80. Верховний Суд, зокрема, у постанові від 22.12.2022 у справі №910/14923/20 (на яку посилається Скаржник) наголосив, що для запобігання визнанню необґрунтованих вимог до боржника та порушенню цим прав його кредиторів до доведення обставин, пов`язаних із виникненням заборгованості боржника-банкрута, пред`являються підвищені вимоги.

81. Сутність підвищеного стандарту доказування у справах про банкрутство полягає, зокрема, в такому:

- перевірка обґрунтованості та розміру вимог кредиторів здійснюється судом незалежно від наявності розбіжностей щодо цих вимог між боржником та особами, які мають право заявляти відповідні заперечення, з одного боку, та кредитором, що заявив грошові вимоги до боржника, з іншого боку;

- при визнанні вимог кредиторів у справі про банкрутство слід виходити з того, що визнаними можуть бути лише вимоги, щодо яких подано достатні докази наявності та розміру заборгованості;

- під час розгляду заяви кредитора з грошовими вимогами до боржника у справі про банкрутство визнання боржником або арбітражним керуючим обставин, якими кредитор обґрунтовує свої вимоги (частина 1 статті 75 Господарського процесуального кодексу України), саме по собі не звільняє іншу сторону від необхідності доведення таких обставин в загальному порядку.

82. Розглядаючи кредиторські вимоги суд в силу приписів статей 45 - 47 КУзПБ має належним чином дослідити сукупність поданих заявником доказів (договори, накладні, акти, судові рішення, якими вирішено відповідний спір тощо), перевірити їх, надати оцінку наявним у них невідповідностям (за їх наявності), та аргументам, запереченням щодо цих вимог, з урахуванням чого з`ясувати чи є відповідні докази підставою для виникнення у боржника грошового зобов`язання (висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 10.02.2020 у справі №909/146/19, від 27.02.2020 у справі №918/99/19, від 29.03.2021 у справі № 913/479/18).

83. Системний аналіз цих приписів засвідчує, що законодавцем у справах про банкрутство обов`язок доказування обґрунтованості вимог кредитора певними доказами покладено на заявника грошових вимог, а предметом розгляду в цьому випадку є вирішення питання про належне документальне підтвердження цих вимог кредитором-заявником. Запроваджений законодавцем підвищений стандарт доказування у справах про банкрутство для кредиторів приводить у випадку ненадання заявником-кредитором сукупності необхідних документів на обґрунтування своїх вимог до прийняття рішення судом про відмову у визнанні таких вимог та включенні їх до реєстру вимог кредиторів. Надані кредитором докази мають відповідати засадам належності, допустимості, достовірності та вірогідності, передбаченим статтями 76-79 Господарського процесуального кодексу України.

84. Правовий висновок про обґрунтованість відмови суду у визнанні грошових вимог до боржника внаслідок неподання заявником належних і достатніх документальних доказів відповідного зобов`язання при поданні заяви про визнання таких вимог сформульовано Верховним Судом, зокрема, у постановах від 23.04.2019 у справі №910/21939/15, від 28.07.2020 у справі №904/2104/19.

85. Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 статті 530 Цивільного кодексу України).

86. Зокрема, згідно з положеннями статей 1046, 1049 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

87. Відповідно до положень статей 511-514 Цивільного кодексу України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Водночас кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

88. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (стаття 517 Цивільного кодексу України).

89. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 15.09.2022 у справі №910/12525/20 (на яку послався апеляційний господарський суд в оскаржуваній постанові в цій справі) виснувала, що за змістом зазначених норм, права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача.

90. У тому випадку, коли особа відступає право вимоги, яке їй не належить, у правовідносинах відсутній управнений на таке відступлення суб`єкт. За загальним правилом пункту 1 частини 1 статті 512, статті 514 Цивільного кодексу України у цьому разі заміна кредитора у зобов`язанні не відбувається.

91. Верховний Суд у постанові від 12.10.2023 у справі №757/2873/21-ц також зазначив, що частина 1 статті 514 Цивільного кодексу України регулює відносини між первісним кредитором та новим кредитором. Дійсність вимоги (суб`єктивного права) означає належність первісному кредитору того чи іншого суб`єктивного права та відсутності законодавчих або договірних заборон (обмежень) на його відступлення. У разі, зокрема, коли право вимоги не виникло (наприклад у разі нікчемності чи недійсності договору) або яке припинене до моменту відступлення (зокрема, внаслідок платежу чи зарахування) чи існують законодавчі заборони (або обмеження), то така вимога не переходить від первісного до нового кредитора. Тобто відступлення права вимоги (цесія) в такому випадку не має розпорядчого ефекту. Проте це не зумовлює недійсність договору між первісним кредитором та новим кредитором, тому що правовим наслідком відсутності критеріїв дійсності права вимоги є цивільно-правова відповідальність первісного кредитора перед новим кредитором.

92. Дослідивши надані сторонами в цій справі докази, господарські суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що надані ТОВ "ФК "Форінт" і ТОВ "Цикл Фінанс" розрахунки грошових вимог до Боржника не підтверджені належними доказами, оскільки до матеріалів справи не надано виписки з рахунка Боржника або інших первинних документів на підтвердження реального виконання Кредитного договору з боку ВАТ "Сведбанк".

93. Господарські суди надали правову оцінку наявним у справі доказам, зокрема, копії Кредитного договору та заяві на видачу готівки №1 від 26.05.2008, однак з`ясували відсутність виписок банка з особового рахунку Боржника за період з 25.06.2008 до 28.05.2012, з яких суд міг би достеменно встановити надання Боржнику кредиту в сумі, зазначеній в Кредитному договорі, руху коштів у зазначений період, нарахування зобов`язань Боржника зі сплати процентів за користування кредитом тощо.

94. При цьому господарські суди попередніх інстанцій слушно зазначили, що розрахунок заборгованості, складений в односторонньому порядку, сам по собі не є первинним документом в розумінні статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", адже не відповідає вимогам, встановленим наведеною нормою для первинних документів. Тому за відсутності первинних документів не може вважатися доказом, який підтверджує суму видачі банком кредиту позичальнику, суми траншів кредиту, дату коли саме та яка сума кредитних коштів була повернута позичальником банку за відображеним у ньому періодом і як наслідок загальну суму боргу тощо.

95. Водночас господарські суди першої та апеляційної інстанцій врахували, що відповідні грошові вимоги ТОВ "ФК "Форінт" (та ТОВ "Цикл Фінанс", який вважає себе його правонаступником) ґрунтуються на виникненні у нього права вимоги до Боржника за Кредитним договором, укладеним Боржником із ВАТ "Сведбанк", за наслідком відступлення їх ВАТ "Сведбанк" на користь ПАТ "Дельта Банк", ПАТ "Дельта Банк" на користь ТОВ "ФК "Форінт" та ТОВ "ФК "Форінт" на користь ТОВ "Цикл Фінанс" за укладеними між зазначеними особами договорами.

96. У зв`язку з цим для з`ясування обставин переходу до ТОВ "ФК "Форінт" та ТОВ "Цикл Фінанс" відповідних грошових вимог до Боржника за Кредитним договором перевірці підлягала вся низка договорів, що передувала укладенню, зокрема, договору про відступлення права вимоги між ТОВ "ФК "Форінт" та ПАТ "Дельта Банк".

97. Однак у матеріалах справи немає документальних доказів відступлення права вимоги за Кредитним договором від ВАТ "Сведбанк" на користь ПАТ "Дельта Банк" (належно оформлених та підписаних договорів про відступлення права вимоги; реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються (із зазначенням у ньому саме Кредитного договору); доказів оплати за таким договором тощо).

98. З огляду на таке апеляційний господарський суд обґрунтовано виснував, що заявник кредиторських вимог не довів, що на момент укладення між ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "ФК "Форінт" договору №2289/к від 16.07.2020 про відступлення на користь ТОВ "ФК "Форінт" права вимоги за Кредитним договором у ПАТ "Дельта Банк" були наявні права кредитора у зобов`язаннях за Кредитним договором, а отже, про відсутність підстав вважати, що права кредитора у зобов`язанні за Кредитним договором перейшло до набувача ТОВ "ФК "Форінт".

99. Слід також зауважити, що ненадання кредитором до матеріалів справи первинних документів за період з 25.06.2008 до 28.05.2012, які відповідно до вимог частини 1 статті 517 Цивільного кодексу України мали бути передані ВАТ "Сведбанк" новому кредиторові в разі відступлення права вимоги, підтверджують обґрунтованість сумнівів господарських судів щодо факту такого відступлення, які кредитору слід було спростувати шляхом подання відповідних доказів з урахуванням підвищеного стандарту доказування в справах про неплатоспроможність.

100. Заперечуючи проти наведених висновків господарських судів, скаржники у касаційних скаргах переважно наводять аргументи, які зводяться до незгоди з висновками господарських судів першої та апеляційної інстанцій щодо оцінки доказів і встановлених на їх підставі обставин та спрямовані на доведення необхідності переоцінки цих доказів, встановлення інших обставин у тому контексті, який, на думку скаржників, свідчить про наявність підстав для визнання відповідних грошових вимог до Боржника, тому підлягають відхиленню, оскільки переоцінка доказів, вирішення питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими не входять до меж розгляду справи судом касаційної інстанції, встановлених статтею 300 Господарського процесуального кодексу України. При цьому Верховний Суд наголошує, що в силу приписів зазначеної норми процесуального права суд касаційної інстанції не має права, зокрема, збирати чи приймати до розгляду нові докази.

101. Верховний Суд приймає до уваги доводи скаржників про відсутність у оскаржуваних судових рішеннях зазначення про оцінку наданих Боржником квитанцій про сплату ним коштів у період з 25.06.2008 до 28.05.2012, наданих кредитором виписок по банківських рахунках Боржника за період з 28.05.2012 до 06.01.2021. Проте такі доводи не спростовують ті висновки, які покладено в основу оскаржуваних судових рішень про відсутність підтвердження первинними документами фактичних обставин щодо проведення нарахувань заборгованості Боржника та руху коштів, починаючи саме з 25.06.2008, а також відступлення ВАТ "Сведбанк" на користь ПАТ "Дельта Банк" конкретної суми грошових вимог до Боржника та структури відповідної заборгованості.

102. Посилаючись на наявність спору між сторонами саме щодо розподілу сплачених Боржником у період з 25.06.2008 до 28.05.2012 коштів на відсотки та тіло кредиту, скаржники не наводять підстав для висновку про можливе встановлення на підставі перелічених ними доказів обставин щодо розміру нарахованих за Кредитним договором процентів за користування кредитом (з урахуванням сплачених Боржником коштів), ступеню погашення їх та суми повернутих ВАТ "Сведбанк" кредитних коштів, тобто обставин, встановлення яких є передумовою для правильного вирішення справи.

103. Щодо аргументів скаржників про відсутність доказів недійсності права вимоги, переданого ТОВ "ФК "Форінт", у зв`язку з його виконанням, переданням третій особі, розірвання або визнання недійсним Кредитного договору, Верховний Суд зауважує, що відповідний висновок апеляційного господарського суду про відсутність розпорядчого ефекту договору №2289/к від 16.07.2020, яким передбачено відступлення права вимоги до Боржника за Кредитним договором, ґрунтується саме на недоведеності факту набуття ПАТ "Дельта Банк" вказаного права, як передумови для передання його ТОВ "ФК "Форінт". У зв`язку з цим не йдеться про обставини дійсності / недійсності права вимоги до Боржника за Кредитним договором у належного кредитора. Водночас частина 2 статті 517 Цивільного кодексу України передбачає право боржника не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

104. Зважаючи на положення наведеної норми, Верховний Суд також відхиляє доводи скаржників про суперечливу поведінку Боржника, адже заперечення Боржником своїх зобов`язань перед ТОВ "ФК "Форінт" та ТОВ "Цикл Фінанс" обумовлено з`ясуванням обставин щодо ненадання зазначеними особами належних доказів переходу до них прав за Кредитним договором. При цьому обізнаність Боржника про фактичну наявність / відсутність у скаржників зазначених доказів не презюмується, адже заміна кредитора у зобов`язанні відповідно до частини 1 статті 516 Цивільного кодексу України, за загальним правилом, здійснюється без згоди боржника.

105. Посилання скаржників на особливий статус ТОВ "ФК "Форінт" (правонаступником якого вважає себе ТОВ "Цикл Фінанс") як забезпеченого кредитора у справі про банкрутство та обов`язковості включення відповідних вимог до реєстру вимог кредиторів підлягають відхиленню, оскільки згідно з правовою позицією, зокрема, викладеною у постанові Верховного Суду від 23.09.2021 у справі №904/4455/19, у разі подання забезпеченим кредитором заяви про визнання його грошових вимог саме ухвала про визнання або відхилення його вимог є підставою для внесення остаточних відомостей до реєстру вимог кредиторів боржника.

106. З огляду на викладене посилання скаржників на неврахування апеляційним господарським судом висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 18.05.2024 у справі №921/644/21, від 14.11.2018 у справі №2-383/2010, від 19.05.2021 у справі №925/367/20, від 02.10.2020 у справі №911/19/19, від 04.12.2019 у справі №917/1739/17, від 29.06.2021 у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 у справі №334/6972/17, від 22.02.2023 у справі №754/20762/14-ц, від 11.09.2020 у справі №208/6368/15-ц, не знайшли свого підтвердження, адже фактичні обставини, які складають суть правовідносин у перелічених справах, не є подібними до правовідносин у цій справі. Натомість викладені в оскаржуваній постанові висновки господарського суду апеляційної інстанції відповідають правовим позиціям Верховного Суду, наведеним у її мотивувальній частині цієї постанови.

107. Виходячи з викладеного, Верховний Суд погоджується з висновком апеляційного господарського суду про те, що відсутність первинних бухгалтерських документів на підтвердження суми видачі ВАТ "Сведбанк" кредиту Боржнику, проведення нарахувань заборгованості Боржника, відомостей та обставин руху коштів за період, починаючи з 25.06.2008, документальних доказів відступлення права вимоги за Кредитним договором від ВАТ "Сведбанк" на користь ПАТ "Дельта Банк", є підставою для відхилення Заяви з грошовими вимогами ТОВ "ФК "Форінт" у повному обсязі.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

108. Звертаючись з касаційною скаргою, скаржники не довели неправильного застосування господарським судом апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права до встановлених під час розгляду справи обставин як необхідної передумови для скасування оскаржуваної постанови.

109. Зважаючи на таке, Верховний Суд дійшов висновку про відмову в задоволенні касаційних скарг, а також залишення без змін постанови апеляційного господарського суду, якою змінено оскаржену ухвалу господарського суду першої інстанції, викладено її мотивувальну частину в редакції зазначеної постанови.

Розподіл судових витрат

110. Понесені скаржниками у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції судові витрати покладаються на скаржників, оскільки касаційні скарги залишаються без задоволення.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Цикл Фінанс" залишити без задоволення.

2. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 25.04.2024 у справі №917/1384/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Картере

Судді К. Огороднік

В. Пєсков