Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді: Ломаки В.С.,
за участю секретаря судового засідання: Видиш А.В.
розглянувши у порядку загального позовного провадження матеріали справи
за позовом Приватного акціонерного товариства "СП "Партнер"
до Автогаражного кооперативу "Екскаваторник"
про усунення перешкод у користуванні майном,
За участю представників сторін:
від позивача: Стужук Н.В. за ордером від 21.11.2023 року серії АА № 1345292;
від відповідача: Коломієць А.П. (у порядку самопредставництва).
Вільний слухач: ОСОБА_1
Приватне акціонерне товариство "СП "Партнер" (далі - позивач, Товариство) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Автогаражного кооперативу "Екскаваторник" (далі - відповідач, Кооператив) про:
- зобов`язання відповідача знести металевий ланцюг, що розташований на в`їзді на територію земельної ділянки по провулку Екскаваторному, 37-б у місті Києві;
- заборону відповідачу здійснювати дії щодо перекриття заїзду на територію земельної ділянки по провулку Екскаваторному, 37-б у місті Києві;
- зобов`язання відповідача усунути перешкоди та звільнити охоронне приміщення, розташоване на території земельної ділянки по провулку Екскаваторному, 37-б у місті Києві.
Ухвалою від 09.10.2023 року господарський суд міста Києва залишив вказану позовну заяву без руху з одночасним встановленням Товариству строку та способу усунення її недоліків.
18.10.2023 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства від 13.10.2023 року № 119 про усунення недоліків позовної заяви.
До початку призначеного підготовчого засідання 22.11.2023 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшло клопотання позивача від 17.11.2023 року № 130 про долучення до матеріалів справи доказів.
У підготовчому засіданні 22.11.2023 року суд долучив до матеріалів справи подані позивачем докази та без виходу до нарадчої кімнати постановив протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 20.12.2023 року.
18.12.2023 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшла заява відповідача від 18.12.2023 року № 14/АКО, в якій останній просив суд продовжити Кооперативу строк на подання відзиву на позовну заяву та відкласти підготовче засідання на іншу дату.
До початку призначеного підготовчого засідання 20.12.2023 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшло клопотання відповідача від 20.12.2023 року № 16/АКО, в якому останній просив суд витребувати у позивача оригінали рішення Виконавчого комітету Ленінградської районної ради народних депутатів м. Києва від 22.10.1991 року № 852, Виконавчого комітету Ленінградської районної ради народних депутатів м. Києва від 21.10.1994 року № 182, реєстраційний лист документації з землеустрою А-8297, висновок про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, об`яву АГК "Екскаваторник", рішення від 24.07.1995 року № 229.
Крім того, до початку наведеного підготовчого засідання надійшло клопотання Кооперативу від 20.12.2023 року № 17/АКО про долучення до матеріалів справи доказів. Означені документи долучені судом до матеріалів справи.
Підготовче засідання, призначене у даній справі на 20.12.2023 року, не відбулося, у зв`язку з оголошенням у місті Києві повітряної тривоги.
26.12.2023 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшов відзив Кооперативу від 20.12.2023 року № 18/АКО на позовну заяву (направлений на адресу суду засобами поштового зв`язку 21.12.2023 року), в якому останній заперечив проти задоволення вимог позивача з огляду на те, що за змістом правовідносин, які склалися між сторонами, позивач повинен був лише виконати функції по проектуванню та забудові гаражів для членів Кооперативу на земельній ділянці, яка була виділена для будівництва вказаного кооперативу. При цьому, ні органами державної влади, ні органами місцевого самоврядування не було прийнято рішень про передачу позивачу будь-якої частини цієї ділянки чи функцій по утриманню та експлуатації гаражів відповідача. Відповідач також зазначив, що територія земельної ділянки по провулку Екскаваторному, 37-б у місті Києві повністю забудована гаражними боксами, які належать на праві приватної власності членам Кооперативу, тоді як Товариство не надало жодних доказів на підтвердження того, що відповідач чинить йому перешкоди у користуванні спірною земельною ділянкою.
Крім того, у відзиві на позовну заяву відповідач вказав, що попередній (орієнтовний) розмір витрат останнього на оплату професійної правничої допомоги у даній справі складає 30 000,00 грн.
До початку призначеного підготовчого засідання 31.01.2024 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшла відповідь позивача від 26.01.2024 року № 8 на відзив на позовну заяву, в якій останній навів додаткові аргументи на підтвердження обґрунтованості позовних вимог.
Разом із тим, підготовче засідання, призначене у даній справі на 31.01.2024 року, не відбулося, у зв`язку з оголошенням у місті Києві повітряної тривоги.
Разом із тим, підготовче засідання, призначене у даній справі на 21.02.2024 року, також не відбулося, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності суддею Ломакою В.С.
25.04.2024 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшло клопотання позивача від 23.04.2024 року № 43 про допит свідка - ОСОБА_2 .
25.04.2024 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшло клопотання позивача від 23.04.2024 року № 45 про долучення до матеріалів справи доказів - копії скарги від 23.11.2023 року № 139 та листа Представника Президента України у Ленінградському районі м. Києва від 04.01.1994 року № 1-8-13-8.
Крім того, 25.04.2024 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшло клопотання позивача від 23.04.2024 року № 46, в якому останній просив суд витребувати у відповідача ряд доказів.
У підготовчому засіданні 25.04.2024 року суд без виходу до нарадчої кімнати постановив протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 29.05.2024 року.
29.04.2024 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшли заперечення відповідача від 22.04.2024 року № 05/АКО (направлені на адресу суду засобами поштового зв`язку 23.04.2024 року), в яких останній навів додаткові аргументи на спростування обґрунтованості позовних вимог Товариства.
29.04.2024 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшло клопотання відповідача від 22.04.2024 року № 06/АКО про виклик та допит свідків - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
27.05.2024 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшло клопотання відповідача від 21.05.2024 року № 19/АКО, в якому останній просив суд долучити до матеріалів справи копію листа Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 07.05.2024 року № 055-4479, а також визнати неналежними та недопустимими подані позивачем неналежним чином засвідчені останнім докази.
У підготовчому засіданні 29.05.2024 року суд долучив додані позивачем та відповідачем до клопотань від 23.04.2024 року № 42, від 23.04.2024 року № 45 та від 21.05.2024 року № 19/АКО докази до матеріалів справи, а також відмовив у задоволенні клопотань сторін про виклик свідків з огляду, зокрема, на те, що за змістом положень частини 1 статті 89 Господарського процесуального кодексу України свідок викликається судом для допиту за ініціативою суду або за клопотанням учасника справи лише у разі, якщо обставини, викладені свідком у заяві, суперечать іншим доказам або викликають у суду сумнів щодо їх змісту, достовірності чи повноти, тоді як у матеріалах справи відсутні показання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , належним чином оформлені та письмово викладені ними у відповідних заявах свідків.
Крім того, суд постановив протокольну ухвалу про залишення без задоволення клопотання позивача від 23.04.2024 року № 46 про витребування доказів.
Разом із тим, у підготовчому засіданні 29.05.2024 року суд постановив протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 05.06.2024 року.
04.06.2024 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшло клопотання Товариства від 04.06.2024 року № 69, в якому останнє просило суд зупинити провадження у даній справі. В обґрунтування означеного клопотання позивач посилався на те, що 06.06.2024 року відбудеться засідання центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лілеєвої Марини Михайлівни щодо внесення до Державного реєстру прав на нерухоме майно відомостей про реєстрацію за відповідачем права власності на спірне охоронне приміщення, розташоване на території земельної ділянки по провулку Екскаваторному, 37-б у місті Києві.
До початку призначеного підготовчого засідання 05.06.2024 року до суду надійшло клопотання позивача від 31.05.2024 року № 68 про долучення до матеріалів справи витягу з проектної документації та довідки від 31.05.2024 року № 67. Означені документи долучені судом до матеріалів справи.
У підготовчому засіданні 05.06.2024 року суд постановив протокольну ухвалу про відмову в задоволенні клопотання Товариства від 04.06.2024 року № 69 про зупинення провадження у справі.
04.07.2024 року через систему "Електронний суд" та 05.07.2024 року на електронну адресу суду надійшли клопотання відповідача про долучення до матеріалів справи копії наказу Міністерства юстиції України від 23.06.2024 року № 1662/7. Означений документ долучений судом до матеріалів справи.
У судових засіданнях 10.07.2024 року та 17.07.2024 року оголошувалися перерви відповідно до 17.07.2024 року та до 06.08.2024 року.
Рішенням від 06.08.2024 року господарський суд міста Києва відмовив у задоволенні позову Товариства, а також призначив судове засідання для вирішення питання про витрати відповідача на правничу допомогу на 14.08.2024 року та зобов`язав Кооператив протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду надати докази понесення заявлених ним до стягнення витрат на правничу допомогу.

08.08.2024 року на електронну адресу господарського суду міста Києва надійшло клопотання відповідача про долучення до матеріалів справи доказів на підтвердження розміру понесених Кооперативом витрат на оплату послуг професійної правничої допомоги у даній справі, у тому числі копії укладеного 19.12.2023 року між відповідачем та адвокатом Петраш Світланою Анатоліївною договору про надання професійної правничої (правової) допомоги № 19/12 з додатком № 1 до нього, копій актів прийому передачі наданої професійної правничої (правової) допомоги від 20.12.2023 року № 1 на суму 20 000,00 грн. та від 06.08.2024 року № 2 на суму 20 000,00 грн., копії видаткового касового ордеру від 22.12.2023 року на суму 20 000,00 грн.

До початку призначеного судового засідання 14.08.2024 року через систему "Електронний суд" надійшло клопотання Товариства від 12.08.2024 року, в якому останнє просило суд відмовити у стягнення з нього заявлених Кооперативом витрат на професійну правничу допомогу в даній справі.

Представник відповідача у судовому засіданні 14.08.2024 року підтримав вимоги заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення з Товариства витрат на професійну правничу допомогу та наполягав на їх задоволенні.

Представник позивача у вказаному судовому засіданні проти задоволення вимог Кооперативу про стягнення з Товариства витрат на оплату професійної правничої допомоги заперечив.

Розглянувши у судовому засіданні 14.08.2024 року заяву Кооперативу про ухвалення додаткового рішення про стягнення з Товариства витрат на професійну правничу допомогу в справі № 910/15426/23, а також заслухавши пояснення представників сторін, суд зазначає таке.

Відповідно до приписів статті 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати.

Положеннями частини 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі та в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно з частинами 1, 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями статті 16 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація вказаного принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України.

У відзиві на позовну заяву Кооператив зазначив, що попередній (орієнтовний) розрахунок витрат останнього на професійну правничу допомогу в даній справі становить 30 000,00 грн.

Разом із тим, у клопотанні про долучення витрат на правничу допомогу, яке надійшло на електронну адресу суду 08.08.2024 року, відповідач взагалі не вказав конкретного розміру витрат на професійну правничу допомогу, який він просить стягнути з Товариства.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Як було зазначено вище, відповідачем було подано, зокрема, копію укладеного 19.12.2023 року між ним (клієнт) та адвокатом Петраш Світланою Анатоліївною (адвокат) договору про надання професійної правничої (правової) допомоги № 19/12 (далі - Договір) з додатком № 1 до нього, за умовами якого клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання без обмежень процесуальних прав, крім укладання мирової угоди та визнання повністю або частково позовних вимог, надавати клієнту професійну правову (правничу) допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором, спрямованих на представництво інтересів клієнта в господарському суді міста Києва, Північному апеляційному господарському суді та Верховному Суді у справі № 910/15426/23 за позовом Товариства до Кооперативу про зобов`язання вчинити дії та заборону вчинення дій.

Відповідно до пунктів 8.1, 8.2 Договору формою отримання адвокатом винагороди за надання правової допомоги клієнту є гонорар. За правову допомогу, що буде надаватися адвокатом, клієнт зобов`язується вносити гонорар в порядку та на умовах, зазначених в додатку № 1 до Договору.

За умовами додатку від 19.12.2023 року до Договору загальна сума гонорару по Договору складає 15 000,00 грн. за надання професійної правничої (правової) допомоги клієнту у суді першої інстанції (складання відзиву, заперечення, клопотань, заяв, збір доказів, тощо), яку клієнт сплачує адвокату на виконання ним пункту 1.1 Договору протягом 5 робочих днів з дня підписання сторонами Договору. При виконанні адвокатом умов пункту 1.1 Договору в частині надання клієнту представницьких послуг за цим Договором, клієнт додатково сплачує на користь адвоката за його участь у кожному судовому засіданні 5 000,00 грн. незалежно від того, відбулося судове засідання чи ні, через незалежні від адвоката обставини.

Слід також зазначити, що Кооператив надав суду копії актів прийому передачі наданої професійної правничої (правової) допомоги від 20.12.2023 року № 1 на суму 20 000,00 грн. (ознайомлення з матеріалами справи № 910/15426/23 за позовом Товариства до Кооперативу; аналіз та систематизація наданих матеріалів справи № 910/15426/23 та документів клієнта, формування правової позиції та правових висновків, усні консультації; підготовка відзиву на позовну заяву Товариства до Кооперативу у справі № 910/15426/23; підготовка клопотання про витребування доказів у справі № 910/15426/23; підготовка клопотання про долучення доказів у справі № 910/15426/23; участь адвоката у судовому засіданні по справі № 910/15426/23) та від 06.08.2024 року № 2 на суму 20 000,00 грн. (підготовка клопотання про витребування та дослідження оригіналів письмових доказів від 20.12.2023 року; підготовка клопотання про приєднання письмових доказів до матеріалів справи від 20.12.2023 року; підготовка заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву від 22.04.2024 року; підготовка клопотання про визнання доказів недопустимими від 21.05.2024 року; підготовка клопотання про закриття провадження від 28.05.2024 року; представництво Кооперативу в судовому засіданні 29.05.2024 року згідно з ордером серії АА № 1258358 від 19.12.2023 року; підготовка адвокатського запиту до Департаменту містобудування та архітектури (КМДА); підготовка клопотання про поновлення строку та долучення письмових доказів (МЮУ)), а також копію видаткового касового ордеру від 22.12.2023 року на суму 20 000,00 грн.

У той же час, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Однак, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Суд зазначає, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони у разі наявності її заперечень щодо співрозмірності заявленої суми компенсації має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а їх розмір є розумним та виправданим. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Оцінюючи подані відповідачем на підтвердження понесених ним адвокатських витрат документи, суд виходить з того, що відповідні витрати не повинні мати надмірний характер, а також мають відповідали критеріям співмірності, розумності та обґрунтованості такого розміру, з урахуванням обставин справи.

Вирішуючи питання обґрунтованості та пропорційності заявленого відповідачем до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу до предмета спору в даній справі, суд врахував, зокрема, подані позивачем заперечення проти стягнення з нього витрат Кооперативу на оплату послуг професійної правничої допомоги, а також кількість, обсяг, зміст та обґрунтованість підготовлених адвокатом відповідача процесуальних документів та результати їх розгляду.

Судом взято до уваги й те, що надані відповідачем документи на підтвердження розміру понесених ним витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію, зокрема, розумної необхідності таких витрат, а також складності справи.

Аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові Верховного Суду від 11.12.2018 року в справі № 910/2170/18.

Так, у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015 року, пунктах 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інші проти України" від 10.12.2009 року, пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006 року, пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 року також зауважено, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір є розумним та обґрунтованим.

Відповідно до частини 1 статті 15 Господарського процесуального кодексу України, пропорційність у господарському суді, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Зважаючи на вищенаведені обставини, з урахуванням предмету та підстав позовних вимог, а також складності справи, оцінюючи фактичні витрати відповідача з урахуванням всіх аспектів цієї справи, беручи до уваги, зокрема, не зазначення відповідачем конкретної суми витрат на оплату послуг адвоката, яку він просить стягнути з Товариства, викладені позивачем заперечення проти розміру витрат на оплату послуг адвоката, з огляду на те, що заявлений відповідачем до відшкодування розмір судових витрат на правову допомогу, на переконання суду, не відповідає критеріям співмірності та пропорційності, керуючись принципом розумності судових витрат, суд дійшов висновку про те, що справедливим та співрозмірним є стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7 500,00 грн.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Заяву Автогаражного кооперативу "Екскаваторник" про розподіл витрат на професійну правничу допомогу в справі № 910/15426/23 задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "СП "Партнер" (03148, місто Київ, вулиця Жмеринська, будинок 1-А; ) на користь Автогаражного кооперативу "Екскаваторник" (03062, місто Київ, вулиця Екскаваторна, будинок 37-А; ) 7 500 (сім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

4. У задоволенні решти вимог заяви Автогаражного кооперативу "Екскаваторник" про розподіл витрат на професійну правничу допомогу в справі № 910/15426/23 відмовити.

5. Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Згідно з частиною 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини додаткового рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 16.08.2024 року

Суддя В.С. Ломака