УХВАЛА

про забезпечення позову до подачі позовної заяви

м. Київ

20.08.2024Справа № 910/10011/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Коткова О.В., розглянувши заяву б/н від 13.08.2024 року "Про забезпечення позову до подачі позовної заяви" Акціонерного товариства «Антонов»

особи, які можуть отримати статус учасника справи:

позивач: Акціонерне товариство «Антонов»

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Укравіагідравліка»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Акціонерне товариство «Українська оборонна промисловість»

ВСТАНОВИВ:

13.08.2024 року до Господарського суду міста Києва через систему «Електронний суд» надійшла заява б/н від 13.08.2024 року "Про забезпечення позову до подачі позовної заяви" Акціонерного товариства «Антонов», в якій заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Укравіагідравліка» у межах ціни позову, що буде подано в подальшому - 13 890 239,59 грн., що знаходяться у банківських установах та обліковуються на банківських рахунках, які будуть виявлені державним або приватним виконавцем під час виконання ухвали про забезпечення позову - до подання позову до суду.

Подана заява обґрунтована тим, що 01.06.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укравіагідравліка» (постачальник) та Державним підприємством «Антонов» (після перетворення -Акціонерне товариство «Антонов») (покупець) укладено договір № 10.4155.2023 на поставку продукції (надалі - договір), відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти комплектуючі вироби код за ДК 021:2015-34740000-6 на умовах, які визначені в даному договорі зі специфікацією №1, що є невід`ємною частиною договору.

Оплата за узгоджену сторонами партію продукції здійснюється покупцем шляхом попередньої оплати на розрахунковий рахунок постачальника в розмірі 30% від вартості партії продукції впродовж 5 календарних днів після отримання рахунку від постачальника. Остаточний розрахунок в розмірі 70% від вартості узгодженої сторонами партії продукції, що поставляється, проводиться впродовж 10 календарних днів на розрахунковий рахунок постачальника після отримання позитивного висновку вхідного контролю на продукцію на території покупця, про що складається відповідний документ у двох примірниках для покупця та постачальника (п. 3.2. договору).

Пунктом 4.1. визначено, що строк поставки узгодженої партії продукції зазначеної сторонами в специфікації №1 складає 15-30 робочих днів з моменту здійснення передоплати в розмірі 30% від вартості партії продукції.

На підставі рахунків № УАГ-002 від 21.06.2023 року та № УАГ-006 від 27.07.2023 року покупець здійснив попередню оплату продукції в розмірі 30% загальної вартості продукції, що підтверджується платіжними інструкціями № 3745 від 30.06.2023 року та № 4446 від 02.08.2023 року.

Отже, строк поставки продукції до 26.10.2023 року (включно).

Втім, постачальником не було поставлено продукцію в строк, визначений умовами договору. Так, відповідачем поставлено частину продукції, що підтверджується видатковими накладними № РН-0000001 від 07.08.2023 року та № УАГ-000010 від 12.10.2023 року.

Під час проведення вхідного контролю в продукції, що була поставлена на підставі видаткової накладною № УАГ-000009 від 12.10.2023 року виявлено невідповідність якості даної продукції, що підтверджується відомістю дефектів № 10 від 16.10.2023 року.

Враховуючи викладене, заявник вказує, що має намір звернутися до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укравіагідравліка» про стягнення заборгованості за договором № 10.4155.2023 від 01.06.2023 року.

Розглянувши заяву б/н від 13.08.2024 року "Про забезпечення позову до подачі позовної заяви" Акціонерного товариства «Антонов», суд дійшов висновку, що вказана заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі статтею 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Положення зазначеної норми пов`язують вирішення питання про забезпечення позову з обґрунтуванням обставин необхідності такого забезпечення в контексті положень статті 73 ГПК України, яке (забезпечення) застосовується в якості гарантії задоволення вимог позивача.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити (аналогічний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 року у справі № 381/4019/18).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Під час вирішення питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. У спорах майнового характеру про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

При цьому обґрунтування необхідності забезпечення позову покладається саме на позивача та полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам слід враховувати, що такими заходами не повинні застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків від заборони відповідачу або іншим особам вчиняти певні дії.

Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постанові від 03.03.2023 року у справі № 905/448/22 наголосила на тому, що у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

За обставин звернення з позовом про стягнення грошових коштів саме відповідач має доводити недоцільність чи неспівмірність заходів забезпечення, вжиття яких просить у суду позивач.

Саме така правова позиція Верховного Суду викладена в постанові від 06.10.2022 року у справі № 905/446/22.

У разі задоволення позову у справі про стягнення грошових коштів боржник матиме безумовну можливість розрахуватись із позивачем, за умови наявності у нього грошових коштів у необхідних для цього розмірах, без застосування процедури звернення стягнення на майно боржника (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.03.2023 року у справі № 905/448/22).

Отже, можливість накладення арешту на грошові кошти в порядку забезпечення позову у спорі про стягнення коштів є додатковою гарантією того, що рішення суду, у разі задоволення позову, буде реально виконане та позивач отримає задоволення своїх вимог.

Оскільки АТ «Антонов» у поданій заяві просить накласти арешт на грошові кошти в межах ціни майбутнього позову - 13 890 239,59 грн., то суд дійшов висновку, що виконання в майбутньому судового рішення у справі за майбутнім позовом (у разі задоволення позовних вимог) безпосередньо залежить від тієї обставини, чи матиме ТОВ «Укравіагідравліка» необхідну суму грошових коштів, а відтак застосування заходу забезпечення позову, обраного АТ «Антонов», безпосередньо пов`язане із предметом майбутнього позову. При цьому, адекватність такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на грошові кошти ТОВ «Укравіагідравліка» в межах ціни майбутнього позову полягає у тому, що такі дії забезпечать реальне виконання судового рішення у разі задоволення позовної заяви.

При цьому, забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать ТОВ «Укравіагідравліка», саме в межах ціни майбутнього позову, не порушує принципів змагальності і процесуальної рівності сторін, оскільки грошові кошти залишаються у володінні та користуванні вищенаведеного товариства, а можливість розпоряджатися обмежується на певний час лише щодо частини коштів, якої буде стосуватися майбутній спір.

Разом з цим суд звертає увагу на відсутність у матеріалах справи будь-яких доказів на підтвердження того, що накладення арешт на грошові кошти перешкоджатиме господарській діяльності ТОВ «Укравіагідравліка». При цьому суд звертає увагу на те, що у випадку, якщо до закінчення розгляду справи за майбутнім позовом грошові кошти зникнуть або їх сума зменшиться, АТ «Антонов» (у разі задоволення позову) не зможе домогтися виконання рішення суду.

Принагідно звернути увагу на те, що вжиття заходів забезпечення позову не призведе до зупинення господарської діяльності ТОВ «Укравіагідравліка», оскільки не зумовлюють списання коштів з банківських рахунків вказаного товариства до моменту набрання законної сили рішенням суду та виникнення у відповідного обов`язку з виконання рішення суду. Крім того, захід забезпечення позову носить тимчасовий характер та має наслідком збереження існуючого становища до завершення розгляду справи по суті майбутніх позовних вимог.

Таким чином, з огляду на викладене вище, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог щодо забезпечення позову, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви Акціонерного товариства «Антонов» про забезпечення позову до подачі позовної заяви.

Керуючись ст. 136, 137, 139, 140, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Заяву б/н від 13.08.2024 року "Про забезпечення позову до подачі позовної заяви" Акціонерного товариства «Антонов» у справі № 910/10011/24 - задовольнити.

2. Накласти арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Укравіагідравліка» (ідентифікаційний код 40968144, адреса: 03124, м. Київ, бул. В.Гавела, 6, оф. 11) в межах ціни майбутнього позову - 13 890 239,59 грн. (тринадцять мільйонів вісімсот дев`яносто тисяч двісті тридцять дев`ять гривень 59 копійок), що знаходяться у банківських установах та обліковуються на банківських рахунках, які будуть виявлені державним або приватним виконавцем під час виконання ухвали про забезпечення позову.

3. Дана ухвала Господарського суду міста Києва від 20.08.2024 року у справі № 910/10011/24 є виконавчим документом, набирає чинності з моменту її прийняття, тобто з 20.08.2024 року.

4. Строк пред`явлення ухвали Господарського суду міста Києва від 20.08.2024 року у справі № 910/10011/24 до виконання становить три роки, тобто до 20.08.2027 року.

5. Стягувачем у виконавчому провадженні за ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.08.2024 року у справі № 910/10011/24 є: Акціонерне товариство «Антонов» (ідентифікаційний код 14307529, адреса: 03062, м. Київ, вул. Мрії, 1).

6. Боржником у виконавчому провадженні за ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.08.2024 року у справі № 910/10011/24 є: Товариство з обмеженою відповідальністю «Укравіагідравліка» (ідентифікаційний код 40968144, адреса: 03124, м. Київ, бул. В.Гавела, 6, оф. 11).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку передбаченому ст. 255, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 20 серпня 2024 року.

Суддя О.В. Котков