РІШЕННЯ

Іменем України

05 серпня 2024 року м. Чернігівсправа № 927/528/24
Господарський суд Чернігівської області, в складі судді Романенко А.В., за участю секретаря судового засідання Мігди Р.Ю., за правилами спрощеного позовного провадження, в відкритому судовому засіданні розглянув справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг»,

вул. Жилянська, 43, м. Київ, 01033;

до відповідача: Фермерського господарства «Черниське»,

провулок Шкільний, 5, с. Черниш, Чернігівська область, 15526;

предмет спору: про стягнення 156120,62 грн

за участю представників сторін:

від позивача: Рівний Є.О. адвокат, довіреність від 05.12.2023 № 168/12/23;

від відповідача: не прибув.

У судовому засіданні 05.08.2024, Господарський суд Чернігівської області, на підставі частини 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

04.06.2024, Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг» (далі ТОВ «ОТП Лізинг») поданий позов до Фермерського господарства «Черниське» (далі ФГ «Черниське») про стягнення 156120,62 грн, з них: 147716,06 грн заборгованості з винагороди зі сплати лізингових платежів за рамковим договором фінансового лізингу № 6930-FL від 25.06.2020 (далі - Договір); 8404,56 грн пені, нарахованої на підставі п. 6.17. Договору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що всупереч умовам договору фінансового лізингу № 6930-FL від 25.06.2020, ФГ «Черниське» не виконало взяті на себе зобов`язання щодо сплати лізингових платежів (у частині винагороди) за користування наступними об`єктами лізингу: навантажувач самохідний MERLO модель TF35.7-100EE, новий, 2020 року виготовлення, серійний ZF1Р50ТВ5С9005290 (протокол лізингу від 25.06.2020 №1-SME-E); сушильна установка для зернових с/г продуктів, модель 310 GZ, нова, 2019 року виготовлення, серійний 19.04.848.12.01 (протокол лізингу від 25.06.2020 №2-SME-E); жниварка для збирання кукурудзи QUASAR мод. F8, нова, 2020 року виготовлення, серійний Q200297 (протокол лізингу від 25.06.2020 №3-SME-E); дискова борона Terradisc 6001 T, Pottinger, 2017 року виготовлення, серійний VBP5237 (протокол лізингу від 04.11.2020 №4-SME).

Суд прийняв позовну заяву до розгляду; відкрив провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначив на 26.06.2024, викликав у судове засідання повноважного представника позивача, про що постановив ухвалу від 07.06.2024.

При відкритті провадження в справі суд установив сторонам процесуальні строки для подачі письмових заяв по суті спору, в порядку статей 165 - 167 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), зокрема, відповідачу 15 календарних днів, з моменту отримання ухвали, для подачі до суду письмового відзиву на позов.

Ухвала про відкриття провадження в справі отримана відповідачем за адресою реєстрації засобами поштового зв`язку 11.06.2024 (поштове відправлення 516), таким чином граничний строк для подачі відзиву на позов сплинув 26.06.2024.

26.06.2024, у судове засідання прибув повноважний представник позивача, участь якого забезпечена в режимі відеоконференції (ухвала від 13.06.2024); відповідач у судове засідання не прибув, повноважного представника не направив, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надіслав, правом на подачу відзиву на позов в установлений строк не скористався; про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

За частиною 2 статті 178 ГПК України в разі ненадання відповідачем відзиву в установлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Суд постановив відкласти судове засідання з розгляду спору по суті на 05.08.2024 для надання відповідачу можливості скористатись правом на судовий захист, про що останній повідомлений в порядку статей 120, 121 ГПК України.

05.08.2024, у судове засідання прибув повноважний представник позивача (участь якого забезпечена в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, власними засобами); відповідач повторно до суду не прибув, будь-яких заяв чи клопотань не надіслав, про дату, час та місце слухання справи повідомлений засобами електронного зв`язку в підсистемі Електронний суд, про що свідчать наявні матеріали справи.

Неприбуття належним чином повідомленого представника відповідача в судове засідання, ненадання ним мотивованого відзиву на позов, не є перешкодою для вирішення спору по суті, за наявними матеріалами справи, відповідно до частини 1 статті 202 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Суд розпочав розгляд справи по суті та заслухав повноважного представника позивача, який позов підтримав у повному обсязі.

Суд розглянув подані документи і матеріали, з`ясував фактичні обставини справи, дослідив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, та

ВСТАНОВИВ :

25.06.2020, ТОВ «ОТП Лізинг» (лізингодавець, позивач) та ФГ «Черниське» (лізингоодержувач, відповідач) уклали рамковий договір фінансового лізингу № 6930-FL (далі Договір), за умовами якого (пункти 2.1., 2.4., 2.5.) лізингодавець зобов`язався набути у власність лізингодавця і передати на умовах фінансового лізингу в тимчасове володіння та користування лізингоодержувачу предмет лізингу, а лізингоодержувач зобов`язався прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі та інші платежі згідно з умовами рамкового Договору.

Лізингоодержувач самостійно та на власний ризик обирав предмет лізингу та продавця.

Опис, технічні характеристики частини предмета лізингу, графік сплати лізингових платежів, умови страхування та інші умови щодо відповідної частини предмета лізингу, що передається лізингоодержувачу в лізинг, визначаються сторонами в окремому протоколі лізингу.

Сторонами в межах рамкового Договору складені та підписані наступні протоколи лізингу:

- від 25.06.2020 № 1-SME-E (в редакції додаткової угоди № 1 від 30.07.2020 до нього), предмет лізингу - навантажувач самохідний MERLO модель TF35.7-100EE (одна одиниця), 2020 року виготовлення, номер шасі ZF1Р50ТВ5С9005290, вартістю 2226252,00 грн (з ПДВ), продавець ТОВ «Полетехніка» (договір купівлі продажу № 6930-S/1 від 25.06.2020), строк лізингу 33 місяці згідно з Графіком сплати лізингових платежів;

- від 25.06.2020 № 2-SME-E (в редакції додаткової угоди № 2 від 30.07.2020 до нього), предмет лізингу - сушильна установка для зернових с/г продуктів, модель 310 G (одна одиниця), 2019 року виготовлення, номер шасі 19.04.848.12.01, вартістю 2851776,00 грн (з ПДВ), продавець ТОВ «Полетехніка» (договір купівлі продажу № 6930-S/2 від 25.06.2020), строк лізингу 33 місяці згідно з Графіком сплати лізингових платежів;

- від 25.06.2020 № 3-SME-E (в редакції додаткової угоди № 1 від 06.08.2020 до нього), предмет лізингу - жниварка для збирання кукурудзи QUASAR мод. F8 (одна одиниця), 2020 року виготовлення, номер шасі Q200297, вартістю 1083410,68 грн (з ПДВ), продавець - ТОВ «Полетехніка» (договір купівлі продажу № 6930-S/3 від 25.06.2020), строк лізингу 33 місяці згідно з Графіком сплати лізингових платежів;

- від 04.11.2020 № 4-SME (в редакції додаткової угоди № 1 від 19.11.2020), предмет лізингу - дискова борона Pottinger Terradisc 6001 T (одна одиниця), 2017 року виготовлення, номер шасі VBP5237, вартістю 1755699,46 грн (з ПДВ), продавець ТОВ «Пьотінгер Україна» (договір купівлі-продажу № 6930-S/4 від 04.11.2020), строк лізингу 36 місяців згідно з Графіком сплати лізингових платежів.

За умовами пунктів 3.1., 3.3. рамкового Договору приймання лізингоодержувачем предмета лізингу в лізинг оформлюється шляхом складання акту приймання передачі, що підтверджує якість, комплектність, справність, належний стан предмета лізингу і його відповідність техніко-економічним показникам, установленим лізингоодержувачем умовам і специфікаціям, та умовам рамкового Договору. З моменту підписання сторонами акту приймання передачі предмета лізингу до лізингоодержувача переходять усі ризики, пов`язані з користуванням та володінням предметом лізингу.

Позивач належним чином виконав свої зобов`язання за Договором, придбав та передав відповідачу в платне володіння та користування перераховані вище частини предмета лізингу, що підтверджується актами приймання - передачі до рамкового Договору, датовані 30.07.2020, 30.07.2020, 06.08.2020 та 19.11.2020 (наявні в матеріалах справи).

За пунктами 6.1., 6.2. рамкового Договору, відповідач сплачує позивачу лізингові платежі щодо кожної частини предмета лізингу, а також вартість послуг за організацію фінансування відповідно до цього Договору, Протоколу лізингу та Графіку наведеного в такому Протоколі, кожен з яких є невід`ємною частиною рамкового Договору.

Лізингові платежі щодо кожної частини предмету лізингу включають:

- перший лізинговий платіж, що складається з авансового лізингового платежу в розмірі визначеному відповідним Графіком, який включає суму, що відшкодовує (компенсує) частину вартості предмета лізингу та має бути сплачений не пізніше дати платежу, вказаної в відповідному Графіку;

- перший періодичний лізинговий платіж, що складається з компенсації витрат лізингодавця на залучення коштів для оплати предмета лізингу, на період з дати оплати предмета лізингу лізингодавцем за договором купівлі продажу до дати підписання акту приймання передачі, в розмірі зазначеному в відповідному рахунку лізингодавця, та має бути сплачений протягом 5 календарних днів з дати такого рахунку;

- наступні періодичні лізингові платежі, кожен з яких складається з відшкодування частини вартості предмета лізингу та винагороди лізингодавця.

За п. 6.8. рамкового Договору позивач направляє відповідачу рахунки щодо сплати лізингових платежів, неотримання яких не звільняє останнього від обов`язку сплачувати лізингові платежі згідно з рамковим Договором.

За п. 6.12. рамкового Договору в разі недостатності суми сплаченої відповідачем (або третьою стороною за відповідача) для сплати загальної суми заборгованості, належної до сплати позивачу за рамковим Договором та всіма протоколами лізингу, сплачена сума буде зараховуватись в наступному порядку: погашення неустойки (штраф, пеня) (1); сплата прострочених платежів за рамковим Договором (2); погашення прострочених лізингових платежів (починаючи з суми найдавнішої несплати) (3); сплата поточних лізингових платежів (4). Позивач має право змінювати порядок погашення заборгованості, якщо вважає це за необхідне.

Відповідно до п. 7.2.1. рамкового Договору в будь-який час після настання події невиконання зобов`язань, зокрема, несплати або неповної сплати лізингоодержувачем лізингових платежів або будь-яких інших платежів за рамковим Договором в дату платежу, лізингодавець, за своїм рішенням, може відмовитись (розірвати) рамковий Договір, в односторонньому порядку, з настанням наслідків передбачених п. 7.3. рамкового Договору, шляхом направлення повідомлення про відмову в будь-який спосіб, передбачений п. 9.12. рамкового Договору. Підтвердженням отримання лізингоодержувачем такої вимоги є повідомлення про вручення цінного листа або відмітки поштової служби про відмову від прийняття цінного листа або закінчення терміну зберігання, або повідомлення про вручення листа службою кур`єрської доставки, або розписка уповноваженої особи лізингоодержувача на примірнику повідомлення лізингодавця про вручення йому такого повідомлення.

Виходячи з умов п. 7.3. рамкового Договору правові наслідки розірвання лізингодавцем Договору, в односторонньому порядку, в разі настання події невиконання зобов`язань, включають наступний алгоритм дій:

- лізингоодержувач зобов`язаний за свій рахунок передати лізингодавцю предмет лізингу в місці та в строки, визначені в повідомленні про відмову в порядку п. 7.7. рамкового Договору;

- лізингоодержувач зобов`язаний протягом 10 робочих днів після отримання повідомлення про відмову в повному обсязі сплатити всю заборгованість за рамковим Договором, строк виконання якої настав, у тому числі: несплаченої суми штрафних санкцій і відшкодування заподіяної шкоди, а також сплатити всі несплачені платежі за рамковим Договором, строк сплати яких настав до або в день розірвання лізингодавцем рамкового Договору в розмірі вказаному в повідомлені про відмову.

Сторони прийшли до згоди, що з моменту направлення лізингодавцем повідомлення про відмову, строк погашення всієї чергової поточної заборгованості за рамковим Договором вважається таким, що настав.

Предметом спору в цій справі є правовідносини, що виникли між сторонами на підставі договору фінансового лізингу № 6930-FL від 25.06.2020, які регулюються положеннями Закону України «Про фінансовий лізинг» та відповідними нормами Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та Господарського кодексу України (далі - ГК України).

За частиною 1, 3 статті 292 ГК України лізинг - це господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключне користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця) майна, за умови сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів.

Об`єктом лізингу може бути нерухоме і рухоме майно, призначене для використання як основні засоби, не заборонене законом до вільного обігу на ринку і щодо якого немає обмежень про передачу його в лізинг.

Згідно з частинами 2, 3 статті 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених параграфом 6 глави 58 ЦК України та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлене законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» від 04.02.2021 № 1201-IX фінансовий лізинг - вид правових відносин, за якими лізингодавець зобов`язується відповідно до договору фінансового лізингу на строк та за плату, визначені таким договором, передати лізингоодержувачу в володіння та користування як об`єкт фінансового лізингу майно, що належить лізингодавцю на праві власності та набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем, або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов, а також які передбачають при цьому додержання принаймні однієї з ознак (умов) фінансового лізингу, передбачених пунктами 1 - 4 частини 1 статті 5 цього Закону.

Відповідно до частини 1, 2 статті 7 Закону України «Про фінансовий лізинг» порядок та умови набуття лізингоодержувачем об`єкта фінансового лізингу в власність визначаються договором фінансового лізингу або зазначеним у такому договорі окремим договором купівлі-продажу (викупу) об`єкта фінансового лізингу, або іншим договором, визначеним договором фінансового лізингу. Лізингоодержувач має право набути в власність об`єкт фінансового лізингу, за умови належного виконання лізингоодержувачем своїх зобов`язань, за договором фінансового лізингу, в тому числі зі сплати лізингових та інших платежів, а також (у разі виникнення) неустойки (штрафу, пені), якщо інше не передбачене таким договором.

Належне виконання лізингоодержувачем обов`язків зі сплати всіх лізингових платежів, передбачених договором лізингу, означає реалізацію ним права на викуп отриманого в лізинг майна, натомість, наслідком припинення договору лізингу, в зв`язку з відмовою лізингодавця за фактом неналежного виконання лізингоодержувачем зобов`язань з оплати лізингових платежів, є відсутність у ТОВ «ОТП Лізинг» обов`язку надати предмет лізингу в майбутньому в власність відповідачу, і, відповідно, відсутність у нього права вимагати оплати вартості предмета лізингу.

У справі, що розглядається, лізингоодержувач не виконував зобов`язань з оплати лізингових платежів належним чином, що призвело до виникнення заборгованості за договором лізингу, в зв`язку із чим позивач скористався правом на відмову від договору шляхом направлення (17.02.2022) відповідачу засобами поштового зв`язку повідомлення від 16.02.2022 № 33/02/ю з проханням погасити наявну заборгованість та повернути предмет лізингу відповідно до умов договору та чинного законодавства. Поштове відправлення отримане адресатом 18.02.2022 засобами кур`єрської доставки (а. с. 20).

Рамковий договір фінансового лізингу від 25.06.2020 № 6930-FL є розірваним в односторонньому порядку, на вимогу позивача, відповідно до пунктів 7.2., 7.3., починаючи з 18.02.2022 (з моменту отримання відповідачем повідомлення про відмову лізингодавця від Договору).

Матеріалами справи підтверджується, що починаючи з листопада 2021 року відповідач припинив здійснювати періодичні лізингові платежі в рахунок відшкодування вартості частини предмета лізингу та в якості винагороди лізингодавця в порядку та на умовах визначеними Графіками платежів до Протоколів лізингу, складених у межах рамкового Договору.

Відповідно до частин 1, 2 статті 16 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингові платежі, належні до сплати за договором фінансового лізингу, здійснюються в порядку, встановленому договором фінансового лізингу.

До складу лізингових платежів включаються: 1) сума, що відшкодовує частину вартості об`єкта фінансового лізингу; 2) винагорода лізингодавцю за отриманий у фінансовий лізинг об`єкт фінансового лізингу; 3) інші складові, зокрема платежі та/або витрати, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору фінансового лізингу та передбачені таким договором.

З метою виконання лізингодавцем своїх зобов`язань за договором фінансового лізингу щодо оплати товарів, виконання робіт тощо лізингодавець має право отримати від лізингоодержувача авансовий платіж, що підлягає сплаті відповідно до умов договору фінансового лізингу. Авансовий платіж не є залученими коштами лізингодавця, а є складовою лізингових платежів за договором фінансового лізингу, що відшкодовує частину вартості об`єкта фінансового лізингу.

Враховуючи структуру та зміст лізингових платежів, ці платежі не є рівнозначними платі за користування, на відміну від орендної плати, позаяк містять в собі таку складову як відшкодування частини вартості об`єкта лізингу (п. 6.2. рамкового Договору), і з моменту розірвання договору лізингу зобов`язання лізингодавця щодо передачі об`єкта лізингу у власність лізингоодержувача є припиненим, відповідно в лізингоодержувача припинилось зобов`язання щодо відшкодування вартості цього об`єкта.

Відповідно до частини 7 статті 17 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингові платежі, сплачені лізингоодержувачем за договором фінансового лізингу до дати односторонньої відмови лізингодавця від договору фінансового лізингу або його розірвання, не підлягають поверненню лізингоодержувачу, крім випадків, якщо одностороння відмова від договору фінансового лізингу або його розірвання здійснюються до моменту передачі об`єкта фінансового лізингу лізингоодержувачу.

Лізингодавець має право стягнути з лізингоодержувача заборгованість із сплати лізингових платежів на дату розірвання договору, неустойку (штраф, пеню), документально підтверджені витрати, у тому числі на оплату ремонту, відшкодування витрат на ремонт об`єкта фінансового лізингу та/або сплати інших платежів, безпосередньо пов`язаних з виконанням договору фінансового лізингу, відповідно до умов такого договору та законодавства, у тому числі витрати, понесені лізингодавцем у зв`язку із вчиненням виконавчого напису нотаріусом.

Враховуючи, що починаючи з листопада 2021 року, відповідач припинив проведення періодичних лізингових платежів, на момент розірвання рамкового Договору (станом на 18.02.2022) за ним обліковувалась, в тому числі прострочена заборгованість зі сплати винагороди в розмірі 147716,06 грн за період з листопада 2021 року по січень 2022 року (по 25.01.2022) , з якої: 44552,24 грн за протоком лізингу № 1-SME-E; 51419,69 грн за протоколом лізингу № 2-SME-E; 19623,49 грн за протоколом лізингу № 3-SME-E; 32120,64 грн за протоколом лізингу № 4-SME.

За змістом частини 7 статті 193 ГК України та статті 525 ЦК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до статті 530 ЦК України якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження сплати відповідачем лізингових платежів за Договором у заявленому розмірі в указаний період.

Відповідач наведені обставини не спростовував.

За висновком суду, факт наявності заборгованості в відповідача перед позивачем по лізинговим платежам в частині винагороди лізингодавця за Договором у період з листопада 2021 року по січень 2022 року (по 25.01.2022) в розмірі 147716,06 грн належним чином доведений, документально підтверджений, тому порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову в цій частині вимог.

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не виконав його в строк, установлений договором.

За статтею 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі сплата неустойки (штрафу, пені) та відшкодування збитків.

Відповідно до статті 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності є вчинене учасником господарських відносин правопорушення в сфері господарювання. Аналогічні положення містить стаття 610 ЦК України.

За змістом частини 1 статті 230 ГК України штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції в вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити в разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частинами 4, 6 статті 231 ГК України унормовано, що в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначений, санкції застосовуються в розмірі передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлений договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній визначеній грошовій сумі, або в відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або в кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань установлюються в відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачений законом або договором.

За визначенням статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється в відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності в кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (частина 1 статті 550 ЦК України).

Сторони в пунктах 6.17., 7.9. рамкового Договору погодили, що за порушення обов`язку зі своєчасної сплати лізингових та інших платежів, передбачених рамковим Договором, відповідач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період прострочення, від суми непогашеної заборгованості за кожен день прострочення та відшкодовує всі збитки, завдані позивачу, понад вказану пеню. Сторони домовились, що нарахування пені за прострочення сплати платежів, передбачених рамковим Договором та/або чиним законодавством України, припиняється через вісімнадцять місяців, від дня коли сплата мала відбутися. Сплата пені не звільняє відповідача від обов`язків за рамковим Договором.

Строк позовної давності щодо вимог про сплату неустойки (штрафу, пені) встановлюється в три роки, на підставі статті 259 ЦК України.

Керуючись наведеними нормами та пунктами 6.17, 7.9. Договору позивач заявив до стягнення з відповідача: 8404,56 грн пені (в розмірі подвійної облікової ставки НБУ), розрахованої станом на 26.09.2021 (за один календарний день), станом на 26 - 27.10.2021 (за два календарних дні) та за період з 26.11.2021 по 24.12.2021 (за двадцять дев`ять календарних днів).

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджується порушення виконання відповідачем грошових зобов`язань, у позивача наявне право на нарахування та стягнення неустойки (в формі пені), розрахунок якої в спірному періоді є арифметично вірним, відтак, позов у цій частині вимог підлягає задоволенню.

За загальним правилом обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред`явлений позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він заперечує проти позову.

За приписами статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд дослідив наявні матеріали справи та встановив, що позивач, на підставі належних, допустимих, достовірних та вірогідних доказів, в їх сукупності, довів порушення відповідачем договірних зобов`язань щодо сплати періодичних лізингових платежів у частині винагороди лізингодавця в сумі 147716,06 грн за період з 25.11.2021 по 25.01.2022, у зв`язку з чим правомірно нарахував та заявив до стягнення неустойку в формі пені в сумі 8404,56 грн.

При ухваленні рішення в справі, суд у тому числі вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

За статтею 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволеним вимогам. Враховуючи, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Керуючись статтями 42, 46, 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, частиною 2 статті 178, статтями 202, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

1. Задовольнити повністю позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг» (вул. Жилянська, 43, м. Київ, 01033; ) до Фермерського господарства «Черниське» (провулок Шкільний, 5, с. Черниш, Чернігівська область, 15526; ) про стягнення 156120,62 грн.

2. Стягнути з Фермерського господарства «Черниське» (провулок Шкільний, 5, с. Черниш, Чернігівська область, 15526; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг» (вул. Жилянська, 43, м. Київ, 01033; ) 147716,06 грн заборгованість з винагороди зі сплати лізингових платежів, 8404,56 грн пені та 2422,40 грн судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасоване, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови в відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні були оголошені лише вступна та резолютивна частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду в порядку визначеному статтею 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складене та підписане 08.08.2024.

Суд звертає увагу учасників справи, що відповідно до приписів частин 5-8 статті 6 та частин 5, 6 статті 242 ГПК України, пунктів 5.6, 5.8, 10, 16, 17, 29, 37 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, учасникам справи (їх представникам), які є користувачами Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, судові рішення в паперовій формі не надсилаються і не вручаються. Суд надсилає такі рішення в електронній формі до електронного кабінету таких осіб, і вони вважаються врученими в день отримання повідомлення про доставку копії судового рішення на офіційну електронну адресу учасника справи (його представника), з якого і починається перебіг процесуального строку, встановленого законом або судом. Обмін процесуальними документами в електронній формі між судом та/або особами, що є (повинні бути) користувачами Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, мають здійснюватися виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://cn.arbitr.gov.ua/sud5028/.

Суддя А.В. Романенко