ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2024 року Справа № 902/37/24

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Філіпова Т.Л. , суддя Василишин А.Р.

секретар судового засідання Першко А.А.

за участю представників сторін:

від позивача - не з`явився

від відповідача - не з`явився

прокурор - Рункевич І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Заступника керівника Вінницької окружної прокуратури на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 29 травня 2024 року у справі №902/37/24 (повний текст складено 03 червня 2024 року, суддя Нешик О.С.)

за позовом Заступника керівника Вінницької окружної прокуратури в особі Вінницької міської ради

до ТОВ "Нафтогруппа-2005"

про визнання недійсними додаткових угод до договору поставки та стягнення 323039,43 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Вінницької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Вінницької міської ради звернувся до Господарського суду Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогрупа-2005" про визнання недійсними додаткової угоди №1 від 28 липня 2023 року, додаткової угоди №2 від 04 серпня 2023 року, додаткової угоди №3 від 15 серпня 2023 року до договору поставки нафтопродуктів №114 від 18 липня 2023 року та про стягнення 323039,43 грн безпідставно збережених коштів.

Підставою позовних вимог прокурором визначено невідповідність додаткових угод до договору поставки нафтопродуктів №114 від 18 липня 2023 року положенням пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" та частині 2 пункту 19 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 2022 року №1178.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 29 травня 2024 року у справі №902/37/24, серед іншого, призначено у справі судову товарознавчу експертизу. Проведення судової товарознавчої експертизи у справі №902/37/24 доручено експертам Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

На розгляд судової товарознавчої експертизи у справі №902/37/24 поставлено такі питання:

1) чи мало місце коливання ціни дизельного палива (Євро 5) в сторону збільшення, і якщо мало, то в якому розмірі (в грошовому та відсотковому співвідношенні) за наступні періоди:

- з моменту укладення договору поставки нафтопродуктів №114 від 18 липня 2023 року до моменту укладення додаткової угоди №1 від 28 липня 2023 року;

- з моменту укладення договору поставки нафтопродуктів №114 від 18 липня 2023 року до моменту укладення додаткової угоди №2 від 04 серпня 2023 року та з моменту укладення додаткової угоди №1 від 28 липня 2023 року до моменту укладення додаткової угоди №2 від 04 серпня 2023 року;

- з моменту укладення договору поставки нафтопродуктів №114 від 18 липня 2023 року до моменту укладення додаткової угоди №3 від 15 серпня 2023 року та з моменту укладення додаткової угоди №2 від 04 серпня 2023 року до моменту укладення додаткової угоди №3 від 15 серпня 2023 року;

2) чи є експертні висновки Вінницької торгово-промислової палати №В-239 від 26 липня 2023 року, №В-248 від 26 липня 2023 року та №В-270 від 15 серпня 2023 року документальним підтвердженням коливання ціни дизельного палива (Євро 5) на ринку, що відбулось з моменту укладення договору поставки нафтопродуктів №114 від 18 липня 2023 року до моменту внесення відповідних змін (додаткові угоди №1 від 28 липня 2023 року; №2 від 04 серпня 2023 року; №3 від 15 серпня 2023 року) (підпункт 2 пункту 19 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1178 від 12 жовтня 2022 року)? Вирішити також інші питання, які можуть виникнути в процесі проведення судової товарознавчої експертизи.

Попереджено експертів, які безпосередньо проводитимуть судову експертизу, про відповідальність, передбачену статтями 384 і 385 Кримінального Кодексу України за дачу завідомо неправдивого висновку або відмову дати висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків.

Витрати за проведення судової товарознавчої експертизи покладено на Товариство з обмеженою відповідальністю "Нафтогрупа-2005".

Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Нафтогрупа-2005" здійснити оплату за проведення судової товарознавчої експертизи протягом 3-х днів з дня отримання рахунку, докази про що надати суду (платіжне доручення, квитанція тощо).

Зобов`язано експерта (ів) після проведення дослідження та підготовки письмового висновку направити належним чином засвідчені копії висновку сторонам у справі.

Провадження у справі №902/37/24 зупинено на час проведення у ній судової експертизи.

Вказана ухвала мотивована тим, що при вирішенні даного спору необхідно дослідити відповідність оспорюваних додаткових угод вимогам законодавства, чинного на момент їх укладення. Місцевий господарський суд зазначив, що оскільки під час розгляду цієї справи мають бути з`ясуванні обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, зокрема коливання ціни дизельного палива на ринку, суд дійшов висновку, що для з`ясування цих питань необхідні спеціальні знання.

Не погоджуючись з прийнятою судом першої інстанції ухвалою, Заступник керівника Вінницької окружної прокуратури звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати пункти 2 - 10 ухвали Господарського суду Вінницької області від 29 травня 2024 року у справі №902/37/24 (в частині призначення експертизи та зупинення провадження) та направити справу в суд першої інстанції для продовження її розгляду у підготовчому засіданні.

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт зазначає, що за текстом оскаржуваної ухвали грунтовних аргументів щодо необхідності призначення у даній справі судової товарознавчої експертизи не наведено.

Прокурор стверджує, що за даним позовом питання недотримання сторонами договору №114 від 18 липня 2023 року 10-тивідсоткового порогу збільшення ціни на товар при укладенні додаткових угод №№ 1-3 не досліджується, так як порушення у даному випадку полягають у іншому, а саме, як зазначалось це: зміна ціни за одиницю товару у бік збільшення за відсутності документального підтвердження коливання ціни товару на ринку та перевищення відсотку збільшення ціни за одиницю товару в порівнянні з відсотком коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку.

Скаржник зауважує, що під час розгляду даної справи на стадії підготовчого провадження (судове засідання від 13 березня 2024 року), за клопотанням відповідача, судом допитано в якості свідків експертів Вінницької торгово-промислової палати Осипенко М.Б. та Надворної Л.Є., які надали пояснення відносно складених ними експертних висновків №В-239 від 26 липня 2023 року, №В-248 від 26 липня 2023 року та №В-270 від 15 серпня 2023 року, що стали підставами для укладення оспорюваних додаткових угод №№ 1-3 до договору №114 від 18 липня 2023 року та за твердженням відповідача є належним документальним підтвердженням коливання ціни товару на ринку. Експерти Вінницької торгово-промислової палати Осипенко М.Б. та Надворна Л.Є. повідомили суду, що питання підтвердження чи не підтвердження коливання ціни на товар (дизельне паливо (Євро 5) на ринку взагалі ними не досліджувалось та відповідно не висвітлювалось у вказаних експертних висновках у зв`язку з тим, що дане питання не запитувалось у запитах ТОВ "Нафтогруппа-2005" про надання експертних висновків.

Апелянт також посилається на той факт, що питання наявності чи відсутності факту коливання цін дизельного палива (Євро 5) в сторону збільшення в період укладення договору №114 від 18 липня 2023 року та додаткових угод до нього не є предметом доказування за даним позовом. Спірним є питання документального підтвердження такого коливання ціни на товар шляхом надання ТОВ "Нафтогруппа-2005" замовнику експертних висновків Вінницької торгово-промислової палати №В-239 від 26 липня 2023 року, №В-248 від 26 липня 2023 року та №В-270 від 15 серпня 2023 року.

Листом №902/37/24/4164/24 від 19 червня 2024 року матеріали справи витребувано з Господарського суду Вінницької області.

02 липня 2024 року матеріали справи №902/37/24 надійшли до апеляційного господарського суду.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 липня 2024 року, у зв`язку із перебуванням у відпустці судді - члена колегії Василишина А.Р. та судді - члена колегії Філіпової Т.Л., внесено зміни до складу суду та визначено наступний склад: головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Олексюк Г.Є., суддя Гудак А.В.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 04 липня 2024 року у справі №902/37/24 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Заступника керівника Вінницької окружної прокуратури на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 29 травня 2024 року у справі №902/37/24 та призначено розгляд апеляційної скарги на 14 серпня 2024 року об 12:00 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33601 м. Рівне вул. Яворницького, 59 у залі судових засідань №2.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 серпня 2024 року, у зв`язку із перебуванням у відпустці судді-члена колегії Олексюк Г.Є. у період з 05 серпня 2024 року по 06 вересня 2024 року включно та судді-члена колегії Гудак А.В. з 05 серпня 2024 року по 30 серпня 2024 року включно, внесено зміни до складу колегії суддів та визначено наступний її склад: головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Василишин А.Р., суддя Філіпова Т.Л.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 12 серпня 2024 року у справі №902/37/24 апеляційну скаргу Заступника керівника Вінницької окружної прокуратури на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 29 травня 2024 року у справі №902/37/24 прийнято до свого провадження вищезазначеною колегією суддів.

12 серпня 2024 року від Вінницької міської ради через "Електронний суд" надійшла заява про проведення засідання у відсутність особи, яка бере участь у справі. Поряд з цим, позивач вважає оскаржувану ухвалу Господарського суду Вінницької області від 29 травня 2024 року у справі №902/37/24 законною, обгрунтованою, прийнятою з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідач своїм правом, передбаченим статтею 263 ГПК України, не скористався, відзиву на апеляційну скаргу не надав. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Безпосередньо в судовому засіданні прокурор повністю підтримала вимоги і доводи викладені в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши пояснення прокурора, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши надану судом юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржувану ухвалу - скасувати.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Заступник керівника Вінницької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Вінницької міської ради звернувся до Господарського суду Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогрупа-2005" про визнання недійсними додаткової угоди №1 від 28 липня 2023 року, додаткової угоди №2 від 04 серпня 2023 року, додаткової угоди №3 від 15 серпня 2023 року до договору поставки нафтопродуктів №114 від 18 липня 2023 року та про стягнення 323039,43 грн безпідставно збережених коштів.

Підставою позовних вимог прокурором визначено невідповідність додаткових угод до договору поставки нафтопродуктів №114 від 18 липня 2023 року положенням пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" та частині 2 пункту 19 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 2022 року №1178.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 29 травня 2024 року у справі №902/37/24, серед іншого, призначено судову товарознавчу експертизу. Проведення судової товарознавчої експертизи у справі №902/37/24 доручено експертам Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

На розгляд судової товарознавчої експертизи у справі №902/37/24 поставлено такі питання:

1) чи мало місце коливання ціни дизельного палива (Євро 5) в сторону збільшення, і якщо мало, то в якому розмірі (в грошовому та відсотковому співвідношенні) за наступні періоди:

- з моменту укладення договору поставки нафтопродуктів №114 від 18 липня 2023 року до моменту укладення додаткової угоди №1 від 28 липня 2023 року;

- з моменту укладення договору поставки нафтопродуктів №114 від 18 липня 2023 року до моменту укладення додаткової угоди №2 від 04 серпня 2023 року та з моменту укладення додаткової угоди №1 від 28 липня 2023 року до моменту укладення додаткової угоди №2 від 04 серпня 2023 року;

- з моменту укладення договору поставки нафтопродуктів №114 від 18 липня 2023 року до моменту укладення додаткової угоди №3 від 15 серпня 2023 року та з моменту укладення додаткової угоди №2 від 04 серпня 2023 року до моменту укладення додаткової угоди №3 від 15 серпня 2023 року;

2) чи є експертні висновки Вінницької торгово-промислової палати №В-239 від 26 липня 2023 року, №В-248 від 26 липня 2023 року та №В-270 від 15 серпня 2023 року документальним підтвердженням коливання ціни дизельного палива (Євро 5) на ринку, що відбулось з моменту укладення договору поставки нафтопродуктів №114 від 18 липня 2023 року до моменту внесення відповідних змін (додаткові угоди №1 від 28 липня 2023 року; №2 від 04 серпня 2023 року; №3 від 15 серпня 2023 року) (підпункт 2 пункту 19 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1178 від 12 жовтня 2022 року)? Вирішити також інші питання, які можуть виникнути в процесі проведення судової товарознавчої експертизи.

Місцевий господарський суд призначаючи експертизу вказав, що при вирішенні даного спору необхідно дослідити відповідність оспорюваних додаткових угод вимогам законодавства, чинного на момент їх укладення. На переконання суду першої інстанції, для з`ясування питання коливання ціни дизельного пального необхідні спеціальні знання.

Однак, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду не може погодитись з такими висновками, з огляду на наступне.

За приписами частини 2 статті 110 Господарського процесуального кодексу України призначення експертизи у справі є способом забезпечення доказів у справі, що здійснюється судом за заявою учасника справи.

Згідно з частиною 1 статті 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотання учасникам справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду. Водночас, експертиза призначається для з`ясування питань, що потребують спеціальних знань.

Аналіз перелічених вище норм Господарського процесуального законодавства дозволяє зробити висновок про те, що судова експертиза є одним із видів доказів.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 101 Господарського процесуального кодексу України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Системний аналіз частини першої статті 101 ГПК України та частини першої статті 99 ГІІК України дає підстави дійти висновку, що суд призначає експертизу у випадку, коли для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо та якщо жодною стороною не наданий висновок експерта з питань, вирішення яких має значення для справи.

Тобто, Господарським процесуальним кодексом України на учасників процесу покладається обов`язок спочатку самостійно вжити заходи для надання експертного висновку і лише у разі відсутності такої можливості, що також має бути підтверджено відповідними доказами, звертається з клопотанням про призначення експертизи до суду.

При цьому за змістом частини другої статті 99 ГПК України питання про задоволення клопотання про призначення експертизи не залежить від обґрунтованості підстав для проведення експертизи, якщо сторона не обґрунтовує та не доводить обставини, які перешкоджали самостійному наданню висновків експерта.

Аналогічний правовий висновком викладено у постанові Верховного Суду від 25 лютого 2021 року у справі №910/1668/19.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Колегія суддів зауважує, що питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Отже, призначення експертизи є правом, а не обов`язком суду, вона здійснюється у разі встановлення судом недостатності доказів, наявних у матеріалах справи для можливості прийняття рішення за результатами розгляду.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 100 Господарського процесуального кодексу України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

В ухвалі також мають бути зазначені обставини справи, які мають значення для проведення судової експертизи. Недопустимим є порушення перед експертом питань, вирішення яких не спрямовано на встановлення даних, що входять до предмета доказування у справі.

Господарські суди зобов`язані надати оцінку кожному належному, допустимому та достовірному доказу, які містяться в матеріалах справи, а також визначити певну сукупність доказів, що дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

При цьому, факти, які належать до предмета доказування, необхідно відрізняти від інших фактів, які встановлюються при розгляді справи, однак не пов`язані з правильним вирішенням питання про права і обов`язки сторін.

Предметом позовних вимог є визнання недійсними додаткових угод до договору поставки нафтопродуктів №114 від 18 липня 2023 року та стягнення безпідставно збережених коштів.

Підставою позовних вимог прокурором визначено невідповідність додаткових угод до договору поставки нафтопродуктів №114 від 18 липня 2023 року положенням пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" та частині 2 пункту 19 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 2022 року №1178.

За висновком місцевого суду для вирішення спору необхідно встановити відповідність оспорюваних додаткових угод вимогам законодавства, чинного на момент їх укладення, зокрема коливання ціни дизельного палива на ринку.

Проаналізувавши висновки місцевого суду в сукупності з матеріалами справи, суд апеляційної інстанції встановив, що поставлені судом на вирішення експертизи питання є оціночними, а отже, суд на підставі поданих доказів зобов`язаний надати правову оцінку доказу щодо його належності і допустимості, а відтак зробити висновок щодо коливання ціни і необхідності укладення додаткових угод. Без надання правової оцінки доказу експерт не може робити висновок. Суд повинен зазначити якими документами слід керуватися при проведенні експертизи, тобто надати оцінку доказу до прийняття рішення, що є недопустимим. Належність і допустимість кожного доказу буде з`ясовуватися при дослідженні доказів у процесі розгляду справи тому на ці питання відповідь має надати суд.

До предмету дослідження в даній справі входять обставини щодо законності укладання спірних додаткових угод, їх оцінки, як документів, на підставі якого можуть виникнути зобов`язальні відносини між сторонами. Оцінка договору та його умов, правова кваліфікація правовідносин, які виникли між сторонами з цього договору є виключно прерогативою суду під час розгляду справи, а тому судом апеляційної інстанції не вбачається необхідність у спеціальних знаннях.

У питанні №2 суд фактично просить експерта надати оцінку документальному підтвердженню відповідності ціни дизельного палива у спірних додаткових угодах та встановлення наявності факту коливання ціни на дизельне пальне у спірний період. Водночас, надані відповідачем експертні висновки Вінницької торгово-промислової палати №В-239 від 26 липня 2023 року, №В-248 від 26 липня 2023 року та №В-270 від 15 серпня 2023 року стали підставою для укладення спірних додаткових угод. Питання належності доказів є правовим питанням, яке має вирішуватись під час розгляду справи.

Із сукупності наведених норм права вбачається, що неприпустимо ставити перед судовими експертами правові питання, вирішення яких чинним законодавством віднесено до компетенції суду, зокрема, про відповідність окремих нормативних актів вимогам закону, про правову оцінку дій сторін тощо. Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Відтак, зміст поставлених перед експертом питань стосовно відповідності додаткових угод вимогам закону свідчать про те, що призначена судом товарознавча експертиза стосується питання права, яке не може бути предметом висновку експерта згідно з приписами Господарського процесуального кодексу України.

Неприпустимо ставити перед судовими експертами питання, вирішення яких не спрямовано на встановлення даних, що входять до предмета доказування у справі, а також правові питання, вирішення яких згідно з чинним законодавством віднесено до компетенції суду.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що питання, які поставлено на вирішення експертизи зводяться саме до правової оцінки певних доказів, що безпосередньо повинен зробити суд.

Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27 квітня 2021 року у справі №927/685/20.

Крім того, прокурором оскаржено додаткові угоди саме з причин недоведення постачальником на момент їх укладення коливання ціни на ринку на відповідний товар.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність обставин, що свідчать про необхідність проведення судової експертизи у даній справі з питань, визначених судом, оскаржувана ухвала не є вмотивованою.

Постановляючи оскаржувану ухвалу від 29 травня 2024 року суд першої інстанції дійшов висновку, що провадження у справі №902/37/24 необхідно зупинити на час проведення експертизи.

З даного приводу суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Дане право кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення від 07 липня 1989 року Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Європейський суд з прав людини щодо тлумачення положення "розумний строк" в рішенні у справі "Броуган та інші проти Сполученого Королівства" роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродньо встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

У пункті 74 рішення ЕСПЛ від 01 червня 2006 року у справі "Дульський проти України" (Заява №61679/00) Суд нагадав, що "розумний строк" провадження має бути оцінений відповідно до обставин справи та наступних критеріїв: складність справи, поведінка заявника та компетентних державних органів, а також важливість предмета спору для заявника (див. серед інших "Фридлендер проти Франції" [GC], №30979/96, пункт 43, ECHR 2000-VI).

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02 травня 2013 року, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15 березня 2012 року), "Зяя проти Польщі" (заява N 45751/10).

Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції" від 16 грудня 1992 року).

Аналіз статті 228 ГПК України засвідчує, що зупинення провадження у справі може бути зумовлене об`єктивною необхідністю дотримання процесуальних строків розгляду справи та у випадках призначення судом експертизи також неможливістю проводити відповідні процесуальні дії, оскільки для проведення експертизи матеріали справи направляються до судово-експертної установи, а тому такий захід є цілком виправданим.

Господарським судам необхідно враховувати, що недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, в частині розумного строку розгляду справи.

Тривале безпідставне зупинення провадження у справі за відсутності підстав для призначення експертизи суперечить принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи, та перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Виходячи з предмету та підстав заявленого позову, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції не наведено мотивів щодо дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмету доказування та які не можуть бути самостійно з`ясовані судом на підставі наявних матеріалів справи, а також не обґрунтовано підстав, з яких суд першої інстанції вважав, що підтвердити чи спростувати обставини, на які посилаються сторони, можливо лише шляхом залучення особи, яка володіє спеціальними знаннями у певній галузі.

За приписами статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Ухвала Господарського суду Вінницької області від 29 травня 2024 року у справі №902/37/24 таким вимогам не відповідає, оскільки суд достатньо формально підійшов до призначення експертизи у справі.

При цьому суд апеляційної інстанції зазначає, що оцінка змісту наявних у справі документів, як і їх оцінка як доказів в підтвердження або спростовування певних обставин, здійснюється судом першої інстанції на стадії розгляду справи по суті, і при здійсненні даного апеляційного провадження судом апеляційної інстанції не здійснювалась оцінка саме змісту поданих доказів на предмет наявності або відсутності правових підстав для задоволення або відмови у задоволенні позовних вимог, а межі апеляційного провадження стосувались саме оскаржуваної ухвали суду першої інстанції щодо процесуальних підстав призначення судової експертизи та зупинення провадження у справі.

Таким чином, апеляційний господарський суд не погоджується із висновками місцевого суду щодо призначення у даній справі судової експертизи з питань, що винесені судом на її вирішення, у зв`язку з чим оскаржувану ухвалу вважає такою, що підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

У відповідності до 280 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином, апеляційна скарга Заступника керівника Вінницької окружної прокуратури підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Вінницької області від 29 травня 2024 року у справі №902/37/24 - скасуванню, справу слід направити до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 2 частини 1 статті 275, статтями 277, 280, 282, 284, Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Заступника керівника Вінницької окружної прокуратури на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 29 травня 2024 року у справі №902/37/24 задовольнити.

Пункти 2-10 ухвали Господарського суду Вінницької області від 29 травня 2024 року у справі №902/37/24 скасувати.

Справу №902/37/24 направити до Господарського суду Вінницької області для подальшого розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Повний текст постанови складений "14" серпня 2024 р.

Головуючий суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Василишин А.Р.