номер провадження справи 17/95/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2024 Справа № 908/1537/24

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Корсуна В.Л., при секретарі судового засідання Станіщуку Д.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи № 908/1537/24

за позовною заявою: Запорізької міської ради, 69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206

до відповідача: приватного підприємства Наукове промислово-комерційне об`єднання ТАТА, 69032, м. Запоріжжя, вул. Макаренка, буд. 13

про стягнення 612 976, 59 грн

У засіданні приймали участь:

від позивача: Дорошенко К.В., посвідчення № 1103 від 17.02.23, витяг з ЄДР від 26.04.24

від відповідача: Сідельникова О.Л., ордер серія АР № 1177813 від 03.06.24

СУТЬ СПОРУ:

22.05.24 до Господарського суду Запорізької області в системі Електронний суд надійшла позовна заява за вих. від 22.05.24 з вимогами Запорізької міської ради (далі Запорізька МР) до приватного підприємства Наукове промислово-комерційне об`єднання ТАТА (надалі ПП НПКО ТАТА) про стягнення заборгованості за договорами оренди землі від 10.08.10 № 52 та від 28.08.17 № 00419 за період з 01.01.22 по 31.12.23 в розмірі 536 503,77 грн.

22.05.24 автоматизованою системою документообігу Господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи № 908/1537/24 між суддями, яку передано на розгляд судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 28.05.24 судом прийнято справу № 908/1537/24 до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (без виклику) учасників справи.

30.05.24 до суду в системі Електронний суд надійшла заява за вих. від 30.05.24, в якій представник позивача на виконання п. 5 резолютивної частини ухвали суду від 28.05.24 повідомляє суд про відсутність іншого листування між сторонами по справі окрім того, що надано до відповідної позовної заяви.

03.06.24 до суду в системі Електронний суд від представника ПП НПКО ТАТА надійшли заяви за вих. від 03.06.24, в яких представник останнього просить суд відмовити в задоволені позову та розглядати справу № 908/1537/24 в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою від 05.06.24 судом задоволено частково заяву ПП НПКО ТАТА за вих. від 03.06.24 про розгляд справи № 908/1537/24 за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено розгляд справи № 908/1537/24 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 09.07.24 о 10 год. 00 хв. В іншій частині заяви відмовлено.

12.06.24 в системі Електронний суд до суду від представника Запорізької МР надійшла відповідь на відзив за вих. від 12.06.24 на позовну заяву, в якій останній вважає, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів щодо відсутності у нього заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою за 2022 р., укладені договори є обов`язковими для виконання, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

04.07.24 до суду в системі Електронний суд від представника Запорізької МР надійшла заява за вих. від 04.07.24, в якій останній просить суд долучити до матеріалів справи 908/1537/24 заяву про зміну предмету позову за вих. № 02/03.3-20/01/891 від 04.07.24. В зазначеній заяві позивач (його представник) просить суд:

… 1. Стягнути з ПП НПКО ТАТА на користь Запорізької міської ради заборгованість за договором оренди землі від 15.06.2010 № 69, від 18.08.2010 № 52, від 28.08.2017 № 00419 за період з 01.01.2022 по 31.12.2023 в розмірі 612 976 грн. 59 коп. на розрахунковий рахунок UA0008479, отримувач: Головне управління казначейства у Запорізькій області, , код 18010600.

2. Стягнути з ПП НПКО ТАТА на користь Виконавчого комітету Запорізької міської ради судовий збір, сплачений при подачі позовної заяви в розмірі 9 194 грн. 64 коп. ….

04.07.24 в системі Електронний суд до суду від представника Запорізької МР надійшла заява в якій представник повідомляє суд про відсутність іншого листування між сторонами окрім того, що надане до позовної заяви про стягнення заборгованості за договорами оренди землі та заяви про зміну предмету позову.

08.07.24 до суду в системі Електронний суд від представника ПП НПКО ТАТА надійшла заява за вих. від 08.07.24, в якій останній просить суд в задоволенні заяви про зміну предмету позову відмовити.

В засіданні 09.07.24 судом прийнято до розгляду відзив за вих. від 03.06.24 на позовну заяву та відповідь на відзив за вих. від 12.06.24.

Представники позивача та відповідача надали усні пояснення на запитання суду, які виникли в судовому засіданні 09.07.24.

В судовому засіданні оголошено перерву на 23.07.24 о 12 год. 00 хв.

В судовому засіданні 23.07.24 представник позивача підтримав заяву за вих. від 04.07.24 про зміну предмету позову, представник відповідача заперечив проти задоволення вказаної заяви.

Судом оголошено перерву на 29.07.24 об 11 год. 00 хв.

29.07.24 до суду в системі Електронний суд від представника ПП НПКО ТАТА надійшла заява за вих. від 29.07.24, в якій останній просить суд зупинити провадження по справі № 908/1537/24 до прийняттям рішення Верховним Судом у складі колегії Касаційного господарського суду по справі № 908/1118/23.

В засіданні 29.07.24 судом задоволено заяву представника позивача за вих. № 02/03.3-20/01/891 від 04.07.24 про зміну предмету позову (яку підтримав представник позивача та проти задоволення якої (заяви) заперечив представник відповідача) з огляду на наступне.

Так, зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 14 ГПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача. Зміна предмету адміністративного позову здійснюється шляхом заміни одних позовних вимог іншими, доповненням позовних вимог новими, вилученням деяких із позовних вимог, пред`явленням цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Зміна предмету позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстава позову це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Згідно із ч. 3 ст. 46 ГПК України, до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмету або підстав позову допускається не пізніше ніж п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Необхідність у зміні предмету позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.

Зміна предмету позову можлива, зокрема у такі способи:

1) заміна одних позовних вимог іншими;

2) доповнення позовних вимог новими;

3) вилучення деяких із позовних вимог;

4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Доповнення позовних вимог новими відбувається шляхом зміни предмету позову, а не через збільшення розміру позовних вимог.

Такі висновки викладені в постанові Верховного Суду від 22.07.21 у справі № 910/18389/20 та від 17.08.21 у справі № 910/19210/15.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.02.24 у справі № 922/3960/23.

При цьому, підставою позову є обставини (фактична підстава) і норми права (юридична підстава), які у своїй сукупності дають право особі звернутися до суду з відповідними позовними вимогами до відповідача. Зміна підстави позову можлива у такі способи: 1) заміна одних фактичних чи правових підстав позову іншими; 2) доповнення фактичних чи правових підстав новими; 3) вилучення деяких із зазначених фактичних чи правових підстав.

Тобто зміна (доповнення) підстав позову - це зміна (доповнення) обставин, на яких ґрунтується вимога позивача, фактичних та/або юридичних.

Водночас, загальноприйняте тлумачення терміну/дії "зміна" передбачає зміну чого-небудь чимось іншим, перетворення чогось у дещо інше. Наприклад, відносно даної ситуації, передбачає зміну (заміну) предмету позову іншим предметом, а не фактичне формування в рамках існуючого позову іншого (додаткового/нового) позову, що забезпечує при здійсненні господарського процесу дотримання принципу правової визначеності по відношення до всіх учасників процесу, як складової принципу верховенства права.

Тобто, під зміною предмету позову розуміється заявлення інших вимог, замість раніше визначених, при збереженні раніше існуючих підстав позову. Заявлення нових (додаткових) вимог не є зміною предмету позову, а є заявленням нових вимог, що не допускається за правилами ст. 46 ГПК України.

Відтак, подання відповідної заяви не повинно призводити до заявлення по суті нового позову.

У свою чергу, збільшення розміру позовних вимог - це їх кількісна, а не якісна зміна. Зміна розміру позовних вимог може бути викликана уточненням розрахунку ціни позову, частковим виконання спірного зобов`язання відповідачем, тобто збільшити розмір позовних вимог можна лише тоді, коли вони виражені у певному цифровому еквіваленті, наприклад, у грошовому розмірі за тією ж раніше заявленою вимогою.

Натомість, доповнення позову новими вимогами не вважається зміною чи (збільшенням) розміру позовних вимог.

З огляду на те, що позивач фактично доповнив (збільшив) позовні вимоги довівши, що у відповідача у користуванні на праві оренди (договір від 15.06.10) перебуває земельна ділянка з кадастровим номером: :05:033:0023, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Скворцова 240, яка не входить до предмету спору, відповідачем у податковій декларації визначено, що ним здійснюється оплата за вказану ділянку, а тому, як наслідок розмір позовних вимог становить 612 976, 59 грн.

Крім того, в засіданні 29.07.24 розглянувши заяву представника відповідача за вих. від 29.07.24 про зупинення провадження у справі (яку підтримав представник відповідача, а представник позивача заперечив проти задоволення вказаної заяви), судом відмовлено в задоволені вказаної заяви з наступних підстав.

Згідно із п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднанню палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Дослідивши додану до наведеної вище заяви представника відповідача про зупинення провадження у справі ухвалу Верховного Суду у складі колегії Касаційного господарського суду № 908/1118/23 від 25.07.24 місцевий господарський суд дійшов висновку, що вказана справа залишена без руху ухвалою суду касаційної інстанції від 25.07.24 та заявнику (ТОВ «Веста Трейд») встановлено строк усунення недоліків касаційної скарги - протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали суду касаційної інстанції.

Тобто, єцілком очевидним, що станом на 29.07.24 - 10 денний строк для усунення недоліків касаційної скарги (шляхом надання документу на підтвердження сплати 39 586,11 грн судового збору за подачу касаційної скарги…) з дня вручення даної ухвали суду касаційної інстанції ще не сплинув.

Більш того, в розумінні вимог ч. 1 ст. 294 ГПК України, станом на 29.07.24 судом касаційної інстанції не постановлено ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

А тому, як наслідок, у місцевого господарського суду відсутні правові підстави для задоволення заяви представника відповідача за вих. від 29.07.24 про зупинення провадження у справі № 908/1537/24.

Також, представники позивача та відповідача надали усні пояснення на запитання суду, які виникли в судовому засіданні 29.07.24.

Представником відповідача заявлено усне клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи.

В судовому засіданні 29.07.24, після з`ясування думки представника позивача щодо усного клопотання представника відповідача про відкладення (перенесення) розгляду справи, судом задоволено вказане клопотання.

Ухвалою від 29.07.24 судом оголошено перерву в судовому засіданні у справі № 908/1537/24 на 05.08.24 об 11 год. 00 хв.

02.08.24 до суду в системі «Електронний суд» надійшов відзив за вих. від 02.08.24 на позовну заяву, в якому представник відповідача зазначає про відсутність обов`язку сплачувати орендну плату за землю в період з березня по грудень 2022 року.

В судовому засіданні 05.08.24 судом прийнято до розгляду відзив відповідача за вих. від 02.08.24, який надійшов до суду в системі «Електронний суд» 02.08.24, розпочато дослідження доказів та оголошено перерву протокольною ухвалою до 12.08.24 от 10 год. 00 хв.

08.08.24 до суду в системі «Електронний суд» надійшли письмові пояснення за вих. від 08.08.24, в яких представник позивача надає пояснення та розрахунки виникнення заборгованості у відповідача згідно договорів оренди землі від 15.06.10 № 69, від 18.08.10 № 52 та від 28.08.17 № 00419 за період з 01.01.22 по 31.12.23 в розмірі 612 976,59 грн.

08.08.24 до суду в системі «Електронний суд» від відповідача надійшли:

- клопотання за вих. від 08.08.24 про долучення доказів по справі № 908/1537/24, в якому представник просить суд долучити до матеріалів справи податкові декларації за 2022 та 2023 роки та оплати за вказаними деклараціями;

- заява за вих. від 08.08.24 про доручення до матеріалів справи докази направлення іншим учасника справи документів поданих до суду 08.08.24.

В судовому засіданні 12.08.24 судом прийнято до розгляду письмові пояснення представника позивача за вих. від 08.08.2.

Крім того, в судовому засіданні 12.08.24 представник відповідача підтримала подані клопотання за вих. від 08.08.24 про долучення доказів по справі № 908/1537/24, в якому просить суд долучити до матеріалів справи податкові декларації за 2022 та 2023 роки та оплати за вказаними деклараціями та заяву за вих. від 08.08.24 про доручення до матеріалів справи доказів направлення іншим учасника справи документів поданих до суду 08.08.24.

Представник позивача заперечив проти задоволення вказаних клопотання та заяви відповідача за вих. від 08.08.24.

Судом не прийнято до розгляду вказані клопотання за вих. від 08.08.24 про долучення доказів по справі № 908/1537/24 та заяву за вих. від 08.08.24 про доручення до матеріалів справи доказів направлення іншим учасника справи документів поданих до суду 08.08.24 з наступних підстав.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 42 ГПК України, учасники справи мають право, зокрема, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Частиною 1 ст. 73 ГПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1). Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2).

Статтею 77 ГПК України унормовано, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно із ч. 3 ст. 80 ГПК України, відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ГПК України, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах 2 та 3 ст. 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Частиною 4 ст. 80 ГПК України унормовано, що якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

У відповідності до ч. 8 ст. 80 ГПК України, докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідачем в суді не обґрунтовано неможливість подання наведених вище документів у строк визначений чинним ГПК України з причин, що не залежали від неї.

Представники сторін в судовому засіданні 12.08.24 надали пояснення на запитання суду, які виникли в розгляді справи по суті.

В засіданні 12.08.24, на підставі ст. 240 ГПК України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Представникам сторін повідомлено про дату складення повного судового рішення.

Позивач, в особі уповноваженого представника, в судових засіданнях заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві за вих. від 22.05.24, з урахуванням заяви про зміну предмету позову за вих. від 04.07.24 № 02/03.3-20/01/891, у відповіді за вих. від 12.06.24 на відзив на позовну заяву та в письмових поясненнях за вих. від 08.08.24. Просить суд стягнути з ПП НПКО ТАТА на користь Запорізької міської ради заборгованість за договорами оренди землі від 15.06.10 № 69, від 18.08.10 № 52 та від 28.08.17 № 00419 за період з 01.01.22 по 31.12.23 в розмірі 612 976,59 грн.

Відповідач, в особі уповноваженого представника, в судових засіданнях проти позову заперечила повністю з підстав викладених в заяві (відзив) за вих. від 03.06.24 на позовну заяву, в заявах за вих. від 08.07.24 та від 29.07.24 та у відзиві за вих. від 02.08.24 на позовну заяву. Просить суд відмовити позивачу в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

З урахуванням дії режиму воєнного стану, повітряними тривогами в м. Запоріжжі, а також наявними випадками відключеннями будівлі суду від електропостачання, в Господарському суді Запорізької області встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи. Відтак, з метою забезпечення учасників справи правом на належний судовий захист, справу розглянуто у розумні строки враховуючи вищевказані обставини та факти.

Крім того, судом враховано, що:

- у відповідності до ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів. Створення надзвичайних та особливих судів не допускається;

- станом на час прийняття та підписання процесуального рішення у цій справі по суті спору бойові дії ведуться на певній частині території Запорізької області, а не в місті Запоріжжя;

- прийом документів Господарським судом Запорізької області здійснюється в паперовому та електронному вигляді;

- сторони та третя особа по справі користуючись правами визначеними ст. ст. 42, 46 ГПК України, вправі клопотати та подавати заяви у справі як в паперовому, так і в електронному вигляді.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін суд

ВСТАНОВИВ:

15.06.10 між Запорізькою міською радою /орендодавець/ та приватним підприємством Наукове промислово-комерційне об`єднання ТАТА /орендар/ укладено договір оренди землі, про що у Запорізькій регіональній філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» вчинено запис у державному реєстрі земель від 24.06.10 за № 96 (договір від 15.06.10).

Згідно із п. 1. договору від 15.06.10, орендодавець, відповідно до рішення 39 сесії 5 скликання Запорізької міської ради від 24.03.10 № 87/205, надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для розташування виробничо-складського комплексу просимлових товарів та будівельних матеріалів, яка знаходиться: м. Запоріжжя, вул. Скворцова, буд. 240.

Відповідно до п. 2. договору від 15.06.10, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 3.1860 га.

На земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна: будівлі та споруди орендаря, інші об`єкти інфраструктури: відсутні (п. 3. договору від 15.06.10).

Пунктом 4. договору від 15.06.10 визначено, що земельна ділянка передається в оренду з: будівлями та спорудами орендаря.

У відповідності до п. 5. договору від 15.06.10, нормативна грошова оцінка замельної ділянки становить: 5 766 022,80 грн (в цінах 2010 року).

Згідно із п. 8. договору від 15.06.10, договір укладається на 19 років.

Орендна плата вноситься орендарем в грошовій формі та в розмірі: 72 076,88 грн на протязі строку будівництва обєкта, у розмірі 172 980,68 грн з дня введення об`єкту до експлуатації*, що складає трикратний розмір земельного податку за календарний рік в цінах 2010 року (*при невиконанні будівництва в нормативний термін плата вноситься, як за обєкт введений до експлуатації.) (п. 9. договору від 15.06.10).

Відповідно до п. 11. договору від 15.06.10, орендна плата вноситься щомісячно рівними частинами протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця на розрахунковий рахунок місцевого бюджету Заводського району … .

Пунктом 14 договору від 15.06.10 визначено, що земельна ділянка передається в оренду для: розташування виробничо-складського комплексу промислових товарів та будівельних матеріалів.

Згідно із п. 15 договору від 15.06.10, цільове призначення земельної ділянки (категорія земель): землі промисловості.

У відповідності до п. 19 договору від 15.06.10, передача земельної ділянки орендарю здійснюється орендодавцем на умовах, що визначені в договорі, за актом прийому-передачі земельної ділянки, який підписується сторонами і є невідємним додатком до договору. Передача земельної ділянки Орендарю здійснюється в п`ятиденний термін після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі.

Обов`язки орендаря, зокрема, своєчасно вносити орендну плату (п. 30 договору від 15.06.10).

Пунктом 39 договору від 15.06.10 визначено, що цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Відповідно до акту прийому-передачі земельної ділянки, Запорізька міська рада /орендодавець/ передала земельну ділянку кадастровий № :02:033:0023, загальною площею 3.1860 га, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Скворцова, буд. 240, приватне підприємство Наукове промислово-комерційне об`єднання ТАТА /орендар/ прийняло вищевказану земельну ділнку в оренду. Земельна ділянка знаходиться у стані придатному для розташування виробничо-складського комплексу промислових товарів та будівельних матеріалів. На земельній ділянці знаходяться: будівлі та споруди орендаря.

18.08.10 між Запорізькою міською радою /орендодавець/ та приватним підприємством Наукове промислово-комерційне об`єднання ТАТА /орендар/ укладено договір оренди землі, про що у Запорізькій регіональній філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» вчинено запис у державному реєстрі земель від 08.09.10 за № 52 (договір від 18.08.10).

Згідно із п. 1. договору від 18.08.10, орендодавець, відповідно до рішення 40 сесії 5 скликання Запорізької міської ради від 19.05.10 № 113/179, надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для розташування цеху механічної обробки графіту, яка знаходиться: м. Запоріжжя, вул. Виборзька, буд. 10а.

Відповідно до п. 2 договору від 18.08.10, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0.1188 га.

На земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна: недобудовані бокси, інші об`єкти інфраструктури: відсутні (п. 3 договору від 18.08.10).

Пунктом 4 договору від 18.08.10 визначено, що земельна ділянка передається в оренду з: недобудованими боксами.

У відповідності до п. 5 договору від 18.08.10, нормативна грошова оцінка замельної ділянки становить: 420 076,80 грн (в цінах 2010 року).

Згідно із п. 8 договору від 18.08.10, він (договір) укладається на 19 років.

Орендна плата вноситься орендарем в грошовій формі та в розмірі: 5 250,84 грн на протязі строку будівництва обєкта, у розмірі 12 602,30 грн з дня введення об`єкту до експлуатації*, що складає трикратний розмір земельного податку за календарний рік в цінах 2010 року (*при невиконанні будівництва в нормативний термін плата вноситься, як за обєкт введений до експлуатації.) (п. 9. договору від 18.08.10).

Відповідно до п. 11 договору від 18.08.10, орендна плата вноситься щомісячно рівними частинами протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця на розрахунковий рахунок місцевого бюджету Орджонікідзевського району … .

Пунктом 14 договору від 18.08.10 визначено, що земельна ділянка передається в оренду для: розташування цеху механічної обробки графіту.

Згідно із п. 15 договору від 18.08.10, цільове призначення земельної ділянки (категорія земель): землі промисловості.

У відповідності до п. 19 договору від 18.08.10, передача земельної ділянки орендарю здійснюється орендодавцем на умовах, що визначені в договорі, за актом прийому-передачі земельної ділянки, який підписується сторонами і є невідємним додатком до договору. Передача земельної ділянки Орендарю здійснюється в п`ятиденний термін після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі.

Обовязки орендаря, зокрема, своєчасно вносити орендну плату (п. 30 договору від 18.08.10).

Пунктом 39 договору від 18.08.10 визначено, що цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Відповідно до акту прийому-передачі земельної ділянки, Запорізька міська рада /орендодавець/ передала земельну ділянку кадастровий № :05:015:0098, загальною площею 0.1188 га, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Виборзька, буд. 10а, приватне підприємство Наукове промислово-комерційне об`єднання ТАТА /орендар/ прийняло вищевказану земельну ділнку в оренду. Земельна ділянка знаходиться у стані придатному для розташування цеху механічної обробки графіту. На земельній ділянці знаходяться: недобудовані бокси.

28.08.17 між Запорізькою міською радою /орендодавець/ та приватним підприємством Наукове промислово-комерційне об`єднання ТАТА /орендар/ укладено договір оренди землі № 00419 (договір від 28.08.17).

Згідно із п. 1. договору від 28.08.17, орендодавець, відповідно до рішення Запорізької міської ради від 21.06.17 № 61/33, надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для розташування адміністративно-виробничого блоку, гаражів та підсобних приміщень, яка знаходиться: м. Запоріжжя, вул. Макаренка, 13.

Відповідно до п. 3 договору від 28.08.17, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0.7240 га, кадастровий номер земельної ділянки: :05:015:0021.

На земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна: будівлі орендаря, та (або) інші обєкти, що відносяться до нерухомого майна: споруди орендаря (п. 4 договору від 28.08.17).

Пунктом 5 договору від 28.08.17 визначено, що земельна ділянка передається в оренду з: будівлями та спорудами орендаря.

У відповідності до п. 6. договору від 28.08.17, нормативна грошова оцінка замельної ділянки становить: 9 166 708,80 грн, в цінах 2017 року.

Згідно із п. 11 договору від 28.08.17, договір укладено до 21.06.36.

Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та в розмірі: 275 001,26 грн, що складає 3 % нормативно грошової оцінки земельної ділянки за календарний рік в цінах 2017 року (п. 12 договору від 28.08.17).

Відповідно до п. 14 договору від 28.08.17, орендна плата вноситься щомісячно рівними частинами протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця на розрахунковий рахунок УК у м. Запоріжжя (Вознесенівський район) … .

Пунктом 18 договору від 28.08.17 визначено, що земельна ділянка передається в оренду для розташування адміністративно-виробничого блоку, гаражів та підсобних приміщень (функціональне призначення). Цільове призначення земельної ділянки (категорія): землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення; для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості: 11.02.

У відповідності до п. 22 договору від 28.08.17, передача земельної ділянки орендарю здійснюється орендодавцем на умовах, що визначені у договорі. Обєкт за договором оренди землі вважається переданим Орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди.

Обовязки орендаря, зокрема:

- своєчасно та в повному обсязі вносити орендну плату (п. 34.4. договору від 28.08.17);

- самостійно щорічно індексувати розмір орендної плати відповідно до індексації нормативної грошової оцінки земель згідно з чинним законодавством (п. 34.6. договору від 28.08.17);

- у випадку зміни нормативної грошової оцінки землі, розміру ставок (ставки) земельного податку, орендної плати, орендар протягом місяця з моменту прийняття такого рішення Запорізькою міською радою та/або вступу в дію відповідного нормативно-правового акту, зобов`язаний звернутись до орендодавця із заявою про внесення змін до пункту 12 договору оренди землі щодо зміни розміру орендної плати за цим договором, а також здійснити всі необхідні дії для виготовлення, укладення додаткової угоди про зміну розміру орендної плати за договором оренди землі, та подати цю додаткову угоду до податкових органів. У випадку невиконання орендарем вищевказаного обов`язку та/або відсутності укладеної додаткової угоди щодо зміни розміру орендної плати за договором оренди землі протягом 3 місяців з дати подачі заяви, вказаної у данному пункті, це є підставою для одностороннього розірвання договору оренди землі орендодавцем та/або стягнення з орендаря збитків, що складаються з неоплаченої суми орендної плати за весь строк її недоплати, та/або звернення Запорізької міської ради до суду з вимогою викласти договір оренди в частині розміру орендної плати у новій редакції.

З метою контролю за своєчасністю оплати та правильністю індексування орендарем орендної плати позивачем було зроблено запити та відповідно до повідомленнь департаменту фінансової та бюджетної політики Запорізької міської ради:

1) за вих. від 12.04.24 № 06.1-14/626 за наявними даними інформаційно-аналітичної системи управління плануванням та виконанням місцевих бюджетів «LOGIKA», через яку у відповідності до норм постанови Кабінету Міністрів України від 16.06.21 № 627 здійснюється інформаційна взаємодія між органами, що контролюють справляння надходжень бюджету та органами місцевого самоврядування, приватним підприємством Наукове промислово-комерційне об`єднання ТАТА:

- протягом 2021 р. сплачено до бюджету Запорізької міської територіальної громади за кодом класифікації доходів бюджету 18010600 «Орендна плата з юридичних осіб» 627 091,20 грн;

- протягом 2022 р. в цілому сплачено до бюджету Запорізької міської територіальної громади за кодом класифікації доходів бюджету 18010600 «Орендна плата з юридичних осіб» 167 224,18 грн;

- протягом 2023 р. в цілому сплачено до бюджету Запорізької міської територіальної громади за кодом класифікації доходів бюджету 18010600 «Орендна плата з юридичних осіб» сплата не здійснювалась.

2) за вих. від 21.06.24 № 06.1-14/1351 за наявними даними інформаційно-аналітичної системи управління плануванням та виконанням місцевих бюджетів «LOGIKA», через яку у відповідності до норм постанови Кабінету Міністрів України від 16.06.21 № 627 здійснюється інформаційна взаємодія між органами, що контролюють справляння надходжень бюджету та органами місцевого самоврядування, приватним підприємством Наукове промислово-комерційне об`єднання ТАТА:

- за період 01.01.23 по 31.12.23 до бюджету Запорізької міської територіальної громади за кодом класифікації доходів бюджету 18010600 «Орендна плата з юридичних осіб» сплата не здійснювалась;

- щодо фактичної сплати в лютому поточного року повідомляємо, що до бюджету Запорізької міської територіальної громади за кодом класифікації доходів бюджету 18010600 «Орендна плата з юридичних осіб» було перераховано: 78 000,00 грн (платіж від 08.02.24), 100 000,00 грн (платіж від 09.02.24), 67 000,00 грн (платіж від 14.02.24) та 410 814,95 грн (платіж від 16.02.24).

Як вказує в позовній заяві Запорізька МР, оскільки відповідач у 2022-2023 р.р. не в повному обсязі сплачував орендну плату за користування земельними ділянками, то, як наслідок, заборгованість, що підлягає стягненню становить:

- за договором оренди землі від 15.06.10 № 96 340 598,96 грн за період з 01.01.22 по 31.12.22 та 391 688,81 грн за період з 01.01.23 по 31.12.23;

- за договором оренди землі від 18.08.10 № 52 24 813,93 грн за період з 01.01.22 по 31.12.22 та 28 536,02 грн за період з 01.01.23 по 31.12.23;

- за договором оренди землі від 28.08.17 № 00419 302 501,40 грн за період з 01.01.22 по 31.12.22 та 347 876,60 грн за період з 01.01.23 по 31.12.23.

Сума заборгованості за період з 01.01.22 по 31.12.23 за договорами оренди землі становить 1 436 015,72 грн.

Згідно повідомлень департаменту фінансової та бюджетної політики Запорізької міської ради за вих. від 12.04.24 № 06.1-14/626 та від 21.06.24 № 06.1-14/1351, приватним підприємством Наукове промислово-комерційне об`єднання ТАТА в період з 01.01.22 по 31.12.23 сплачено за оренду вказаних земельних ділянок 823 039,13 грн.

Заборгованість відповідача по орендній платі за користування земельними ділянками у період 2022-2023 роках становить: 612 976,59 грн.

В обґрунтування нарахувань позивач вказує наступне.

Згідно ст. 289 Податкового кодексу України, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, зазначеної в технічній документації з нормативної грошової оцінки земель та земельних ділянок.

Значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок за попередній рік застосовується для розрахунку податкового зобов`язання на наступний рік.

Не виконання відповідачем зобов`язань зі сплати орендних платежів за землю (по 3 (трьох) договорах оренди землі) у сумі 612 976,59 грн стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про стягнення суми заборгованості у примусовому порядку.

Судом прийнято до уваги, що вказані договори в установленому законом порядку не оспорювались, не визнавались недійсними та їх дія не припинена. Доказів зворотнього жодною із сторін суду не надано.

Крім того, судом враховано, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 269 ГПК України, докази, які не були подані суду першої інстанції приймаються судом апеляційної інстанції лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Жодна із сторін у цій справі станом на час прийняття процесуального рішення у справі по суті спору не повідомляли про неможливість подання до суду першої інстанції тих чи інших доказів (та яких саме) з причин, що об`єктивно не залежали від кожної із сторін.

А тому, вказане позбавляє права апеляційний суд приймати такі докази (у випадку спроби сторін їх подати) на стадії можливого апеляційного оскарження.

Більш того, наведене вище в тексті цього рішення позбавляє права сторін посилатись на надмірний формалізм з боку суду (судів) з огляду на ту обставину, що можливе поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватись, як вийняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється суть чіткого встановлення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Оцінивши наявні у матеріалах справи документи (докази), заслухавши представників сторін суд дійшов висновку про наступне.

Статтею 13 ГПК України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1). Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом (ч. 2). Кожна особа повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом (ч. 3).

Згідно із ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1). Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч. 2).

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1). У разі посилання учасника справи на невчинення ін. учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою (ч. 2). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3).

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1). Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2).

Згідно із ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1). Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (ч. 2).

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (ст. 78 ГПК України).

Відповідно до ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування (ч. 1). Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 2).

У відповідності до вимог ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1). Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2). Суд надає оцінку (ч. 3) як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з приписами ст.ст. 11, 509 ЦК України, підставами виникнення зобов`язання - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України (далі ГК україни), суб`єкти господарювання та ін. учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або ін. вимог, що звичайно ставляться (ст. 525, ч. 1 ст. 526 ЦК України).

Відповідно до ст. 792 ЦК України, за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Статтею 93 Земельного кодексу України (далі ЗК України) передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом (частини 1, 8 вказаної норми).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оренду землі», відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Статтями 1, 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 206 ЗК України передбачено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка.

Статтею 24 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до ст. 21 названого Закону, орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

За приписами ч.ч. 289.1., 289.2. ст. 289 Податкового кодексу України (далі ПК України), для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.

Зі змісту наведених статей Закону України «Про оренду землі» вбачається, що основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі.

Нормами статей 287, 288 ПК України передбачено, що податкове зобов`язання щодо плати за землю, а також орендна плата, визначені у податковій декларації на поточний рік, сплачуються рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Істотною умовою договору оренди землі (за ст. 15 Закону України «Про оренду землі») є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальність за її несплату.

Згідно із п. п. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 ПК України, орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З урахуванням вимог ст. 638 ЦК України, сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору а відтак договір є укладеним.

Доказів розірвання вищезазначених договорів оренди землі (від 15.06.10 № 96, від 18.08.10 № 52 та від 28.08.17 № 00419), у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні вказаних договорів, або визнання їх недійсними внаслідок недодержання сторонами в момент їх вчинення вимог чинного законодавства України, сторонами у справі суду не надано. Не надано також і доказів того, що сторони відмовились від виконання договорів (або будь-якого з них) в силу певних об`єктивних обставин.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 222 ГК України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду. У разі необхідності відшкодування збитків або застосування інших санкцій суб`єкт господарювання чи інша юридична особа - учасник господарських відносин, чиї права або законні інтереси порушено, з метою безпосереднього врегулювання спору з порушником цих прав або інтересів має право звернутися до нього з письмовою претензією, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 96 ЗК України, землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Статтею 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За таких обставин відповідач є боржником, який прострочив виконання грошового зобов`язання щодо сплати орендної плати за землю згідно вищевказаних договорів (3 договора).

Відповідач доказів погашення заборгованості зі сплати орендної плати у повному обсязі, або доказів правомірності своїх дій чи бездіяльності щодо такої несплати суду не надав.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог Запорізької міської ради.

Відтак, позовна вимога про стягнення з приватного підприємства Наукове промислово-комерційне об`єднання ТАТА заборгованості у сумі 612 976,59 грн за 3 (трьома) договорами, а саме: від 15.06.10 № 96, від 18.08.10 № 52 та від 28.08.17 № 00419 за період з 01.01.22 по 31.12.23 підлягає задоволенню.

При цьому, судом, через необґрунтованість, відхиляються заперечення відповідача щодо відсутності у нього обов`язку сплачувати орендну плати за землю під час воєнного стану з огляду на наступне.

На переконання суду, вумовах воєнного стану та погіршення економічної ситуації в Україні, сплата податків, в т.ч. і орендної плати за земельні ділянки, є обов`язком суб`єктів господарювання, який (обовязок) безпосередньо впливає на обороноздатність Держави. А тому, намагання відповідача ухилитись від орендної плати за спірну земельну ділянку з формальних підстав є не припустимим.

З огляду на загальновідомі обставини здійснення повномасштабної збройної агресії російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України від 12.05.15 № 389-VIII Про правовий режим воєнного стану, Указом Президента України від 24.02.22 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні на території України введено воєнний стан, який не одноразово продовжувався і триває станом на час ухвалення процесуального рішення у цій справі по суті спору.

Листом Торгово-промислової палати України від 28.02.22 за № 2024/02.02-7.1 визначено, що ТПП України підтверджує, що обставини введення воєнного стану з 24.02.22 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких стало неможливим у встановлений внаслідок настання таких (обставин непереборної сили).

Пунктом 69 підрозділу 10 Перехідні положення ПК України визначено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.22 № 64/2022, затв. Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.22 № 2102-ІХ, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у наступному пункті (абз. 1 п. 69 підрозділу 10 розділу XX в редакції Закону № 2260-IX від 12.05.22).

Так, відповідно до пп. 69.14, п. 69 підрозділу 10 Перехідні положення ПК України, … тимчасово, на період з 01.03.22 по 31 грудня року, наступного за роком, у якому припинено або скасовано воєнний, надзвичайний стан, не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, та перебувають у власності або користуванні, у т.ч. на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб, а також за земельні ділянки (земельні частки (паї), визначені обласними військовими адміністраціями як засмічені вибухонебезпечними предметами та/або на яких наявні фортифікаційні споруди.

Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.12.22 за № 1364 визначено, що перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією (далі - Перелік), затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони на підставі пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій. До територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, включаються території можливих бойових дій та території активних бойових дій.

Наказом від 22.12.22 за № 309 Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, додатком (Переліком) до якого, актуалізованим станом на 27.02.23, у п. 2.3 Запорізька область зазначено, що вся територія Запорізького району, де Запорізька територіальна громада і, відповідно, м. Запоріжжя є його невід`ємною частиною, віднесені до територій можливих бойових дій.

12.12.22 Державною податковою службою України було надано роз`яснення, в яких зазначено, що після запровадження воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.22 № 64/2022, затвердженим Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.22 № 2102-ГХ, п. 69 підрозділу 10 Перехідні положення ПК України (далі - Кодекс), доповнено підпунктами 69.14, 69.16, 69.22 щодо нарахування та сплати плати за землю, екологічного податку та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкти оподаткування, розташовані в межах територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, та територій, тимчасове окупованих збройними формуваннями російської федерації, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України.

З огляду на зазначене вище господарський суд дійшов висновку, що згідно із вказаним наказом територія всього Запорізького району відноситься до території активних бойових дій або можливих бойових дій у 2022 році з 12.03.22 по 31.12.22, у 2023 році з 01.01.23.

В той же час, судом прийнято до уваги та враховано, що спірні земельні ділянки:

- з кадастровим № :02:033:0023, знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Скворцова, буд. 240,

- з кадастровим № :05:015:0098, знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Виборзька, буд. 10а

- з кадастровим № :05:015:0021, знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Макаренка, 13

розташовані безпосередньо у місті Запоріжжі, в межах Запорізької територіальної громади, а не Запорізького району.

Крім того, судом також враховано те, що:

- загальновідомим є той факт, що на території міста Запоріжжя ніколи починаючи з 24.02.22 не велися і не ведуться активні бойові дії,

- територія міста Запоріжжя не була та не є тимчасово окупованою російською федерацією;

- Господарський суд Запорізької області розпочинаючи із 24.02.22 по цей час не припиняв свою роботу щодо здійснення правосуддя в порядку визначеному Конституцією України та чинним ГПК України.

- ракетні обстріли м. Запоріжжя не відносяться до активних бойових дій в тій же мірі, як і до інших територій та міст України, які не перебувають безпосередньо у зоні бойових дій;

- окремі населенні пункти та території Запорізького району, який (район) розташований навкруги м. Запоріжжя, з південного напрямку дійсно наближені до зони бойових дій і потерпають від численних щоденних обстрілів великої інтенсивності та цілком обґрунтовано внесені до відповідного Переліку, оскільки на них неможливе ведення сільського господарства або іншої підприємницької діяльності.

Вказаної думки також дійшов Центральний апеляційний господарський суд у своїй простанові від 08.02.24 у справі № 908/1118/23, яка набрала законної сили.

За приписами ч. 3 ст. 75 ГПК України, обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Варто також зазначити, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Верховна Рада ухвалила Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.22 № 2120-IX, яким доповнила підрозділ 10 Перехідних положень Податкового кодексу України пунктом 69.14 наступного змісту:

Тимчасово, на період з 01.03.22 по 31 грудня року, наступного за роком, у якому припинено або скасовано воєнний, надзвичайний стан, не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, та перебувають у власності або користуванні, у т.ч. на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб, а також за земельні ділянки (земельні частки (паї), визначені обласними військовими адміністраціями як засмічені вибухонебезпечними предметами та/або на яких наявні фортифікаційні споруди. Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих збройними формуваннями російської федерації, визначається Кабінетом Міністрів України.

Очевидно, що в умовах активних наступальних дій з боку агресора та постійної зміни ліній фронту законодавець приймав нормативні акти в екстремальних умовах і цілком зрозуміло, що вказаним Законом звільнялись від плати за землю (орендної плати) земельні ділянки, на територіях де ведуться (велись) бойові дії.

При цьому, первинно затверджений Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України наказом від 25.04.22 № 75 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.04.22 № 457 «Про підтримку окремих категорій населення, яке постраждало у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України», Перелік територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 25.04.22, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25.04.22 за № 453/37789, не містив жодних територіальних громад Запорізького району серед територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

Запорізька міська територіальна громада Запорізького району з`явилась у вказаному переліку в редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 31.05.22 № 104, станом на 27.05.22.

Проте, за даними загальнодоступних джерел, зокрема, (https://fakty.com.ua/ua/ukraine/20220527-karta-bojovyh-dij-na-25-05-2022-sytuacziya-na-fronti/), станом на 25.05.22 територія м. Запоріжжя також не перебувала в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

Вказана ситуація не зазнавала змін і в подальшому, а тому в редакції Закону № 3050-IX від 11.04.23 пункт 69.14 було викладено наступним чином: за період з 01.01.22 до 31.12.22 не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих російською федерацією територіях України, та перебувають у власності або користуванні, у т.ч. на умовах оренди, фізичних осіб, та за період з 01.03.22 до 31.12.22 - в частині земельних ділянок, що перебувають у власності або користуванні, у т.ч. на умовах оренди, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Отже, законодавець визначив умови оподаткування, уточнивши, що від плати за землю (орендної плати) звільняються земельні ділянки виключно в зоні активних бойових дій чи на окупованих територіях, змінивши початок цього періоду та обмеживши його дію до 31.12.22.

Сам по собі обов`язок Орендаря сплачувати орендну плату за земельні ділянки у 2022 році існував на підставі вимог законодавства та договорів оренди. Виключно через початок військової агресії законодавцем прийнято рішення, що на територіях де ведуться бойові дії та які знаходяться під окупацією орендна плата за земельні ділянки не буде сплачуватися орендарями.

Уточнення формулювання відносно прямої вказівки в Законі, що вказане стосується земельних ділянок, що розташовані на територіях активних бойових дій, на переконання суду викликане тим, що до відповідних переліків визначених Міністерством реінтеграції увійшли територіальні громади, які розташовані на територіях прилеглих до тих, де велися активні бойові дії, але яких бойові дії безпосередньо не торкнулися. У відповідних переліках з`явилось поняття «Територій можливих бойових дій», до яких згодом потрапила і територіальна громада Запорізького району, включаючи м. Запоріжжя.

Наведене вище в тексті цього рішення спростовує твердження відповідача щодо підстав для відмови у задоволенні позову у цій справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

При цьому, судом враховано що з огляду на ціну позову (612 976,59 грн), сума судового збору складає 9 194,65 грн.

Пунктом 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених ч. 2 цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Позовна заява у справі № 908/1537/24 (з урахуванням заяви про змыну предмету позову) подана через систему «Електронний суд». Відповідно, позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 7 355,72 грн.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України Про судовий збір, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Враховуючи викладене, зайво сплачена сума судового збору у розмірі 1 838,92 грн підлягає поверненню та може бути повернута позивачу у випадку звернення останнім (його представником) з відповідним клопотанням.

Керуючись ст. ст. 11, 13-15, 24, 42, 46, 73-80, 86, 91, 96, 123, 129, 236-238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з приватного підприємства Наукове промислово-комерційне об`єднання ТАТА (69032, м. Запоріжжя, вул. Макаренка, буд. 13, ) на користь Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206, , розрахунковий рахунок UA 0008479, отримувач: Головне управління казначейства у Запорізькій області, , код 18010600) заборгованість за договорами оренди землі а саме: від 15.06.10 № 96, від 18.08.10 № 52 та від 28.08.17 № 00419 за період з 01.01.22 по 31.12.23 в сумі 612 976 (шістсот дванадцять тисяч дев`ятсот сімдесят шість) грн 59 коп. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з приватного підприємства Наукове промислово-комерційне об`єднання ТАТА, 69032, м. Запоріжжя, вул. Макаренка, буд. 13, ) на користь виконавчого комітету Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206, ; отримувач: виконавчий комітет Запорізької міської ради, рахунок: UA 0034816, , банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ) 7 355 (сім тисяч триста п`ятдесят п`ять) грн 72 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у апеляційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 253-285 ГПК України.

Повний текст рішення складено 19.08.2024.

Суддя В.Л. Корсун