ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
23.07.2024 Справа № 917/104/24
про скасування рішення та укладення додаткової угоди.
Суддя Погрібна С.В.
Секретар судового засідання Сорока Є.С.
Представники сторін згідно протоколу судового засідання.
Суть спору. Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро - Край" звернулось до суду з позовом до Петрівсько-Роменської сільської ради, в якому просить:
- визнати незаконним та скасувати Рішення 37 позачергової сесії Петрівсько-Роменської сільської ради 8 скликання від 19.10.2023;
Ухвалою суду від 30.01.2024 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу час для усунення недоліків.
08.02.2024 від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви (вх. № 1776), яка прийнята судом як така, що відповідає вимогам ГПК України.
Ухвалою суду від 12.02.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 12.03.2024, 10:00.
05.03.2024 від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі його представника (вх. № 3059).
11.03.2024 від Петрівсько-Роменської сільської ради надійшов відзив на позовну заяву (вх.№3291).
11.03.2024 від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. № 3309).
У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Погрібної С.В., судове засідання призначене на 12.03.2024 не відбулось.
Ухвалою суду від 20.03.2024 суд продовжив строк підготовчого провадження та призначив засідання на 11.04.2024, 10:00.
28.03.2024 від представника позивача надійшла заява про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх. № 4299), в задоволенні якої було відмовлено з підстав викладених в ухвалі.
Від ТОВ "Агро-Край" до суду надійшли додаткові пояснення у справі (вх. № 4827 від 09.04.2024), які долучені судом до матеріалів справи.
10.04.2024 від відповідача надішли додаткові пояснення у справі (вх. № 4870), які долучені судом до матеріалів справи.
В судовому засіданні 11.04.2024 представники позивача та відповідача повідомили про відсутність заяв чи клопотань, про закриття підготовчого провадження не заперечували.
Ухвалою суду від 11.04.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті на 23.05.2024, 11:00.
В судовому засіданні 23.05.2024 оголошено перерву до 23.07.2024.
В судовому засіданні 23.07.2024 представником позивача викладено зміст позовних вимог, представником відповідача зміст заперечень.
Судом були з`ясовані всі обставини справи та досліджено наявні в матеріалах справи докази.
Представникам надано заключне слово, які підтримали кожний свою позицію викладену письмово та озвучену в судовому засіданні.
Відповідно до статті 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у цій справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів.
В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.
На підставі Договору оренди земельної ділянки від 01.04.2014 (а.с. 18-21) та Додаткової угоди до нього від 18.01.2018 (а.с. 7) вказана земельна ділянка перебувала у користуванні ТОВ «АГРО-КРАЙ» на умовах оренди. Термін оренди земельної ділянки закінчився 31.12.2023.
Пунктом 8 Договору сторони передбачили, що договір укладено до 31.12.2023 (у разі укладення договору оренди землі для ведення товарного с.г. виробництва - з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою). Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.
27.09.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-Край" звернулося до Петрівсько-Роменської сільської ради з листом-повідомленням вих. № 410 про намір продовжити (поновити) дію Договору оренди земельної ділянки № 01 від 01.04.2014, зареєстрованого у Реєстраційній службі Гадяцького районного управління юстиції Полтавської області, державним реєстратором Бахмацькою Анною Валеріївною, про що у Державному реєстрі речових прав вчинено запис 5376487, від 16.04.2014, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 12477912 від 16.04.2014 (а.с. 22).
Так, 19 жовтня 2023 року, на тридцять сьомій позачерговій сесії Петрівсько- Роменської сільської ради Миргородського району Полтавської області прийнято рішення про відмову ТОВ «АГРО-КРАЙ» в укладенні Договору оренди на новий строк (поновлення), оскільки протягом попереднього року останній несистематично сплачував орендну плату за користування земельною ділянкою, що в свою чергу, є порушенням пункту 11 Договору оренди земельної ділянки № 01 від 01.04.2014 (а.с. 30).
Позивач не погодившись із вказаним рішенням звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що рішення про відмову ТОВ "Агро-Край" у поновленні договору оренди земельної ділянки № 01 від 01.04.2014 не відповідає вимогам Закону «Про оренду землі» (на момент укладення договору) та суперечить діючому Договору.
Оскільки відповідно до абзацу 4 розділу IX ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ Закону України «Про оренду землі» (Розділ IX доповнено абзацом четвертим згідно із Законом № 340-ІХ від 05.12.2019) Правила, визначені статтею 126-1 Земельного кодексу України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення. Не зважаючи на це, в порушення процедури реалізації переважного права орендаря на поновлення вищезазначеного договору, без дотримання обов`язку щодо узгодження з орендарем істотних умов договору за наявності або відсутності заперечень, як вбачається з листа-повідомлення про не поновлення договору оренди землі вих. № 2612/02.1-34 від 25.10.2023, не вказано періоди існування заборгованості, а саме посилання на порушення умов договору в даному випадку є порушенням прав та законних інтересів позивача.
Відповідач же вказує, що прийняте рішення Петрівсько-Роменською сільською радаю відповідає вимогам законодавства, оскільки орендар, (позивач по справі) неналежно виконував свої обов`язки за Договором оренди земельної ділянки. Орендодавець, (відповідач по справі) у встановлений чинним законодавством термін, повідомив ТОВ «АГРО-КРАЙ» про наявність заперечень та відмову у поновленні договору оренди земельної ділянки від 01.04.2014.
Відповідач зазначає, що посилання позивача на відсутність в листі-повідомлення періодів існування заборгованості по сплати орендної оплати, є не доречним, адже, вказаний лист-повідомлення окрім викладених заперечень містив також копію рішення тридцять сьомої позачергової сесії Петрівсько-Роменської сільської ради Миргородського району Полтавської області від 19.10.2023.
В свою чергу, матеріали позовної заяви не місять доказів вчасної і повної сплати орендних платежів, що свідчило б про добросовісну поведінку позивача. Орендна плата від ТОВ «АГРО-КРАЙ» почала надходити лише після звернення до суду Петрівсько-Роменською сільською радою з позовною заявою про розірвання Договору оренди іншої земельної ділянки і то несвоєчасно та не в повному обсязі.
Так, у березні-квітні 2022 року та серпні-вересні 2022 року відповідні щомісячні платежі взагалі не надходили.
Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.
Згідно з частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно з частиною 8 статті 93 Земельного кодексу України відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.
16.01.2020 набрав чинності Закон «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», яким статтю 33 Закону «Про оренду землі», що регламентувала порядок поновлення договорів оренди, викладено в новій редакції.
Розділ IX «Перехідні положення» Закону «Про оренду землі» доповнено абзацом 4 наступного змісту: «Правила, визначені статтею 126-1 Земельного кодексу України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення».
Отже, поновлення договору оренди землі має здійснюватися на умовах, визначених таким договором, за правилами, чинними на момент його укладення, а саме відповідно до положень статті 33 Закону «Про оренду землі» у редакції, чинній на час його укладення.
Відповідно до частини 1 статті 33 Закону України "Про оренду землі" після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.
Крім того, слід зазначити, що для застосування положень частини 1 статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належним чином виконує свої обов`язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа - повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень і своє рішення.
Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України «Про оренду землі» однією з істотних умов договору оренди землі є: орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
Відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).
Згідно зі статтею 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря: використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил; дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються; своєчасного внесення орендної плати.
Одним з обов`язків орендаря абзацом 7 частини 2 статті 25 Закону України «Про оренду землі» встановлено: своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.
Вказані положення договору узгоджуються із нормами статті 287.3 Податкового кодексу України податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
Як вказує відповідач та вбачається з матеріалів справи позивач систематично та не в повному обсязі сплачував орендні платежі.
Так, за лютий 2022 року кошти в сумі 362 666,92 грн надійшли 30.05.2022; 24.06.2022 надійшли кошти в сумі 131 147,46 грн; 20.07.2022 надійшли кошти в сумі 955 853,30 грн; 06.10.2022 надійшли кошти в сумі 131 147,46 грн; 21.10.2022 надійшли кошти в сумі 956 853,30 грн; 24.11.2022 надійшли кошти в сумі 362 666,92 грн за вересень 2022 року та кошти в сумі 362 666,92 грн надійшли за жовтень 2022 року; 27.12.2022 в сумі 367 166,92 грн за листопад 2022 року; 30.01.2023 в сумі 443 292,19 грн за грудень 2022 року.
Вказане підтверджується довідкою фінансового відділу сільради (а.с. 59).
Також судом встановлено, що Петрівсько-Роменська сільська рада звернулась до господарського суду з позовом про розірвання Договору оренди земельної ділянки від 01.04.2014 (станом на час прийняття цього рішення спір про розірвання Договору не вирішено).
Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Отже, порушуючи вимоги чинного законодавства, а саме ТОВ «Агро-Край» несвоєчасно здійснювало сплату за оренду спірної земельної ділянки на рахунок Петрівсько-Роменської сільської ради впродовж 2022 року, що порушує права відповідача, як власника земельної ділянки. Ці обставини вказують на систематичне невиконання обов"язків з боку ТОВ «Агро-Край» (позивач), за Договором оренди землі в частині сплати орендної плати.
Матеріали справи не містять платіжних доручень на підтвердження сплати орендних платежів щомісячно у строки, встановлені Договором оренди землі протягом усього строку дії Договору.
З огляду на викладене позов не підлягає задоволенню.
Відповідно до приписів статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Суд зазначає, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.
Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд керується при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.
Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Згідно зі статтею 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до статті 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до положень статті 129 ГПК України судовий збір покладається на позивача.
Керуючись статтями 129, 232-233, 237-238, 240, 241 ГПК України, суд
В задоволенні позову відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1, 2 статті 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку і строки, встановлені статтями 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено 12.08.2024.

Суддя С.В. Погрібна