ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
14.08.2024 Справа № 914/2161/23
Господарський суд Львівської області у складі судді Чорній Л.З., за участю секретаря судового засідання Цурак У.Ю., розглянувши матеріали заяви представника ОСОБА_1 Забаріна Антона Федоровича
про винесення додаткового рішення
у справі за заявою ОСОБА_1 , м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМ ПРО ГРУП", м. Львів
до Товариства з обмеженою відповідальністю "АТ КОМПАНІ", м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична Майстерня", м. Київ
про визнання недійсним договорів
у справі за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "АТ КОМПАНІ", м. Київ
Представники сторін:
Ініціюючий кредитор: не з`явився
ОСОБА_1 : Забарін А.Ф.
ТОВ "Юридична Майстерня": не з`явився
ліквідатор: не з`явився
Ухвалою суду від 02.08.2023 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМ ПРО ГРУП". Визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "АТ КОМПАНІ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМ ПРО ГРУП" у розмірі 177 140,00 грн. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника, введено процедуру розпорядження майном строком на сто сімдесят календарних днів. Призначено розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМ ПРО ГРУП" арбітражного керуючого Литвиненка Сергія Сергійовича. Хід розгляду справи викладено в відповідних ухвалах суду.
Справа №914/2161/23 перебуває на стадії ліквідаційної процедури.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 03.04.2024 заяву ОСОБА_1 вх.№425/24 від 30.01.2024 задоволено повністю. Визнано недійсним Договір від 29.06.2023 № 29/06-23 про відступлення права вимоги, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридична Консалтингова група М.К.С." та Товариством з обмеженою відповідальністю "АТ КОМПАНІ", визнано недійсним Договір від 21.08.2023 № 21/08-23 про відступлення права вимоги, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "АТ КОМПАНІ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридична Майстерня".

Рух справи відображено в попередніх ухвалах суду.

10.04.2024 в системі документообігу суду за вх.№1414/24 зареєстровано заяву представника представника ОСОБА_1 адвоката Забаріна Антона Федоровича про прийняття додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу на суму 9 000,00 грн. Також, заявник просить поновити строк на подання доказів, які підтверджують понесення ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу адвоката.

Ухвалою суду від 15.04.2024 суд визнав поважними причини пропуску процесуального строку встановленого законом та прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення заяви позивача про поновлення строку, заяву представника ОСОБА_1 Забаріна Антона Федоровича від 10.04.2024 за вх.№1414/24 про прийняття додаткового рішення - прийнято до розгляду. Розгляд заяви призначено на 24.04.2024.

02.05.2024 представник ОСОБА_1 адвокат Забарін А. Ф. через систему "Електронний Суд" подав заяву про виконання вимог ухвали від 24.04.2024 та про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 02.05.2024 задоволено заяву представника ОСОБА_1 адвоката Забаріна А.Ф. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у справі №914/2161/23.

02.05.2024 до Господарського суду Львівської області надійшла ухвала Західного апеляційного господарського суду від 01.05.2024 року про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична Майстерня" (вх. ЗАГС 01-05/1135/24 від 18.04.2024) на рішення Господарського суду Львівської області від 03.04.2024 у справі №914/2161/23. Пунктом 5 резолютивної частини в Господарського суду Львівської області витребувано матеріали справи №914/2161/23 для здійснення апеляційного провадження.

Супровідним листом від 08.05.2024 на виконання вимог ухвали Західного апеляційного господарського суду від 01.05.2024 матеріали справи № 914/2161/23 надіслано до Західного апеляційного господарського суду.

В судове засідання від 15.05.2024 з`явився в режимі відеоконференції адвокат Лізіна О.С. Забарін А.Ф., який усно не заперечував щодо зупинення провадження у справі щодо прийняття додаткового рішення.

Ухвалою суду від 15.05.2024 провадження у справі №914/2161/23 зупинено у зв`язку з розглядом клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Забаріна Антона Федоровича про винесення додаткового рішення до розгляду Західним апеляційним господарським судом апеляційної скарги на рішення Господарського суду Львівської області від 03.04.2024 у справі №914/2161/23 та повернення матеріалів справи до суду першої інстанції.

01.08.2024 на адресу Господарського суду Львівської області повернулись матеріали справи №914/2161/23, направлені Господарським судом на виконання вимог ухвали Західного апеляційного господарського суду від 01.05.2024.

Ухвалою суду від 05.08.2024 провадження у справі №914/2161/23 з розгляду клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Забаріна Антона Федоровича про винесення додаткового рішення поновлено, розгляд справи призначено на 14.08.2024.

У судове засідання 14.08.2024 з`явився адвокат Лізіна О.С. Забарін А.Ф., просив задовольнити заяву про винесення додаткового рішення та стягнути з відповідачів 9 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Представники відповідачів у судове засідання не з`явлися, хоча належним чином були повідомлені про місце, дату та час розгляду справи.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 4 ст. 244 ГПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Аргументи сторін

У заяві про визнання недійсним договорів представник ОСОБА_1 зазначив, що у зв`язку із розглядом даної справи заявник очікує понести витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15 000,00 грн, докази чого будуть надані під час розгляду справи.

У клопотанні про стягнення судових витрат, яке подано 10.04.2024 заявник просить стягнути з відповідача 9 000,00 грн витрат на правову допомогу.

Відповідачі письмових пояснень щодо клопотання про стягнення витрат на правову допомогу не надали.

Оцінка суду

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України, витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 126 ГПК України, для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та адвокатом Забаріним Антоном Федоровичем укладено договір про надання професійної правничої допомоги від 06.12.2022, за умовами якого адвокат зобов`язується надати професійну правничу допомогу на умовах і в порядку, що визначені цим договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання такої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 2.1 договору встановлено вартість послуг адвоката за договором.

На виконання вказаного Договору, за результатом надання правової допомоги у справі № 914/2161/21 складено Акт наданих послуг від 10.04.2024 №10-10/2024. Відповідно до даного Акту Адвокат надав, а Клієнт прийняв наступні послуги: 1.1. Підготовка позовної заяви про визнання недійсним правочину Боржника в межах справи про банкрутство № 914/2161/23, розгляд якої здійснюється Господарським судом Львівської області - вартістю 5 000,00 грн.; 1.2. Участь у судовому засіданні у справі № 914/2161/21, яке відбулося 06.03.2024 - вартістю 2 000,00 грн.; 1.3. Участь у судовому засіданні у справі № 914/2161/23, яке відбулося 03.04.2024 - вартістю 2 000,00 грн.

Клієнт прийняв результати наданих послуг без зауважень. Клієнт погоджується, що якість наданих Адвокатом послуг відповідає його вимогам та умовам Договору, і він не має жодних претензій. Цей акт є підставою для здійснення платежів за надані послуги. Вартість наданих послуг складає 9 000,00 гривень.

Забарін Антон Федорович зазначає, що враховуючи введення на всій території України воєнного стану та систематичні ракетні обстріли міста Києва та Київської області, систематичне оголошення повітряної тривоги, можливість підписати даний Акт була лише 10.04.2024.

Дослідивши подані сторонами документи суд зазначає, що в силу дії п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України, однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону визначено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

При встановленні розміру гонорару відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Як вказує Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц, розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини (п. 28 Постанови).

Суд також звертає увагу на те, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Зазначене узгоджується з позицією Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, наведеною в постанові від 03.10.19 у справі № 922/445/19.

Частинами першою та другою статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу (пункти 130 - 134 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21).

Частина 4 ст. 126 ГПК України встановлює, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).

У розумінні положень частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі N 927/237/20).

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим у частині п`ятій статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, також визначені положеннями частин шостої, сьомої та дев`ятої статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою та дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Велика Палата Верховного Суду у своїй Постанові 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі N 904/4507/18.

Відповідачами на адресу суду не подано заперечень щодо заяви про витрати на правничу допомогу.

Надаючи оцінку наведеному заявником розрахунку витрат на правову допомогу, з урахуванням наданих доказів та фактичного обсягу наданих послуг правничої допомоги у суді, у відповідності до принципу диспозитивності та змагальності, з огляду на повне задоволення позовних вимог, суд зазначає, що заява представника ОСОБА_1 Забаріна Антона Федоровича про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню повністю.

При повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судові витрати, сплачені позивачем, відшкодовуються ними пропорційно до розміру задоволених позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 24.01.2018 у справі № 907/425/16, постановах Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду від 17.05.2023 у справі № 522/5582/16-ц, від 17.08.2022 у справі № 745/342/19, від 24.03.2021 у справі № 462/2077/17.

Підсумовуючи все зазначене в сукупності із правовими позиціями Верховного Суду та фактичними обставинами цієї справи, суд зазначає, що розумним та співмірним є стягнення з відповідачів на користь заявника по 3 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених на правову допомогу.

Керуючись ст.ст. 126, 129, 244 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Заяву представника ОСОБА_1 Забаріна Антона Федоровича про винесення додаткового рішення вх.№1414/24 від 10.04.2024 - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМ ПРО ГРУП" (79024, м. Львів, вул. Кордуби М., буд. 6, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 3 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АТ КОМПАНІ" (04111, м. Київ, вул. Щербакова, 53, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 3 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична Майстерня" (03115, місто Київ, проспект Берестейський, 136, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 3 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

5. Накази видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Згідно з ст. 244 ГПК України додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, встановленому статтями 256-258 ГПК України.

Інформація щодо руху справи розміщена в мережі Інтернет на інформаційному сайті за посиланням http://www.reyestr.court.gov.ua та на офіційному веб-порталі судової влади України за посиланням: http://court.gov.ua.

Повний текст додаткового рішення складений 15.08.2024.

Суддя Чорній Л.З.