ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2024 Справа № 917/1821/23

за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Полтавський алмазний інструмент», вул. Ігоря Дорошенка, 34, м. Полтава, 36023,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Алмазний мір", вул. Шемші Калдаяков, 40, кв.34, м. Астана, район Алмати, Республіка Казахстан 010000

про стягнення 620 980,66 євро заборгованості,

Суддя Тимощенко О.М.

Секретар судового засідання Михатило А. В.

Представники учасників справи:

від позивача: не з`явилися,

від відповідача: не з`явилися.

Обставини справи: 03.10.2023 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Полтавський алмазний інструмент" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Алмазний мір" про стягнення 620 980,66 євро заборгованості за договором поставки товару №373-220001 від 18.04.2022 року (вх. № 1943/23).

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.10.2023р. даний позов був переданий на розгляд судді Тимощенко О. М.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що відповідач по справі є нерезидентом, який не має свого представництва на території України.

Місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю "Алмазний мір" (на момент подачі позову) є проспект Шакарим Кудайбердиєвич, 17/6, кв.108, район Алмати, м. Нур-Султан", 010000, Республіка Казахстан, яке є юридичною особою, що створене та діє за законодавством іншої держави та є нерезидентом із місцезнаходженням у Республіці Казахстан. Інформації щодо наявності на території України представництва відповідача у справі немає.

Ухвалою від 05.10.2023 року суд залишив позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Полтавський алмазний інструмент" без руху та надав позивачу строк 5 днів з дня вручення даної ухвали для усунення вказаних у ній недоліків позовної заяви.

09.10.2023 року до суду від позивача через систему "Електронний суд" надійшла заява про долучення документів до матеріалів справи (вх. № 12786) на виконання вимог ухвали суду від 05.10.2023 року про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою від 10.10.2023 року суд постановив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначити підготовче засідання у справі на 23.01.2024 року. Суд зобов`язав позивача протягом 10 днів з дня отримання даної ухвали подати до суду нотаріально засвідчений переклад на казахську мову копії даної ухвали; встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України 15 днів з дня отримання ухвали; після отримання від позивача відповіді на відзив подати до суду заперечення в строк 5 днів з дня отримання такої відповіді від позивача з урахуванням вимог ст.167, 184 ГПК України; встановив позивачу строк для подання відповіді на відзив з урахуванням вимог ст. 166 ГПК України 5 днів з моменту отримання від відповідача відзиву на позов.

11.01.2024 року позивач надав до суду нотаріально засвідчений переклад на казахську мову копії ухвали Господарського суду Полтавської області від 10.10.2023 року.

В судове засідання 23.01.2024 року позивач не з`явився, належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи.

Відповідач також в судове засідання 23.01.2024 не з`явився, у суду відсутні відомості щодо отримання відповідачем ухвали від 10.10.2023 року.

Ухвалою від 23.01.2024 року суд відклав підготовче засідання на 19.03.2024 р. на 09:00 год.

12.03.2024 року до суду повернулось поштове відправлення, що було направлено на адресу відповідача, з відміткою пошти «за даною адресою не проживає» (а. с. 108 119).

В судове засідання 19.03.2024 року відповідач не з`явився, у суду відсутні відомості щодо отримання відповідачем ухвали від 23.01.2024 року.

Протокольною ухвалою від 19.03.2024 року суд оголосив перерву у підготовчому засіданні до 16.04.2024 року до 09:00 год.

04.04.2024 року до суду від позивача надійшла заява, відповідно до якої повідомлено про зміну адреси реєстрації відповідача. Нова адреса - вул. Шемші Калдаяков, 40, кв.34, м. Астана, район Алмати, Республіка Казахстан 010000 (вх. №4612, а. с. 123 127).

У судовому засіданні 16.04.2024 року представник позивача просила відкласти судове засідання, оскільки вона має інформацію про направлення відповідачем на адресу суду відзиву на позовну заяву.

У підготовчому засіданні 16.04.2024 року судом оголошено протокольну ухвалу про перерву у підготовчому засіданні до 21.05.2024 року до 09:00 год.

У зв`язку з ввімкненням 21.05.2024 автоматизованої системи централізованого оповіщення "повітряна тривога" у м. Полтава та Полтавській області підготовче засідання по даній справі в цей день не відбулося.

Ухвалою від 21.05.2024 року суд відклав підготовче засідання у справі № 917/1821/23 на 11.06.2024 на 09:30 год.

В судове засідання 11.06.2024 року позивач не з`явився, належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи; відповідач також не з`явився. Ухвала суду від 16.04.2024 року направлена на адресу відповідача: АДРЕСА_1 , повернулася до суду з відміткою "нет организиции".

Ухвалою від 11.06.2024 року суд закрив підготовче провадження у справі 917/1821/23 та призначив справу до судового розгляду по суті на 06.08.2024 на 09:00 год.

17.06.2024 року до суду від позивача надійшла заява про доручення документів до матеріалів справи (вх. № 8490), де зазначено, що позивач отримав через засоби поштового зв`язку відзив відповідача на позовну заяву, який також (зі слів відповідача) також був направлений на адресу суду. Враховуючи відсутність вказаного відзиву в матеріалах справи №917/1821/23 позивач просив долучити його до матеріалів справи (а. с. 150 152).

Відповідно до отриманого відзиву на позовну заяву, відповідач визнає позовні вимоги у розмірі 620 980,66 євро та не заперечує проти їх стягнення.

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення повного, об`єктивного та всебічного розгляду справи, а також забезпечення змагальності судового процесу, та враховуючи те, що відзив (в якому відповідач визнав позовні вимоги) надійшов до суду вже після закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті з незалежних від відповідача обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для поновлення строку на подачу відзиву на позовну заяву.

У судове засідання 06.08.2024 року позивач не направив свого повноважного представника, надавши заяву про розгляд справи №917/1821/23 без його участі та про підтримання позовних вимог (вх. № 10611).

Представник відповідача також не з`явився в судове засідання 06.08.2024 року, про причину неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду даного спору повідомлений належним чином.

Враховуючи те, що неявка учасників справи в судове засідання, відповідно до приписів частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України, не перешкоджає розгляду справи по суті, явка сторін в судове засідання обов`зковою не визнавалась, а також приймаючи до уваги обмежені строки розгляду справи по суті, визначені частиною другою статті 195 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників позивача та відповідача за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

18 квітня 2022 року між Приватним акціонерним товариством «Полтавський алмазний інструмент» (далі позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Алмазний мір" (далі відповідач, покупець) був укладений договір поставки товару № 373-220001 (далі договір, а. с.14-19).

Відповідно до п.1.1. договору, покупець зобов`язується прийняти та оплатити, а постачальник поставити товар в асортименті, кількості і за цінами згідно номерних специфікацій, що є невід`ємною частиною даного договору і оформлюються на всі наступні поставки в рамках суми договору.

Поставка товару здійснюється у відповідності з міжнародними правилами тлумачення торгових термінів Інкотермс 2010 на умовах СРТ, м. Актобе, Республіка Казахстан (п. 2.1. договору).

Ціна на товар згідно з п. 1.1 даного договору встановлюється в євро, враховуючи ціну транспортних витрат , упаковки, маркування, навантажувальних робіт, а також зборів з митного оформлення експорту в країні постачальника (п. 3.1 договору).

Оплата за товар, що поставляється згідно договору №373 220001 від 18.04.2022 року здійснюється в євро шляхом банківського переказу вартості товару на розрахунковий рахунок постачальника на протязі 90 днів з дати оформлення митної декларації експортного призначення. Датою оплати товару вважається дата надходження коштів на розрахунковий рахунок постачальника (п. 3.2 договору).

Датою поставки товару та датою переходу права власності на товар до покупця вважається дата, поставлена перевізником в товаротранспортних документах постачальника при прийманні товару для транспортування покупцю (п.5.2. договору).

20 вересня 2022 року сторонами договору була підписана додаткова угода № 1, якою сторони внесли зміни в розділ 2 договору «Умови поставки».

03 січня 2023 року сторонами була підписана додаткова угода № 2 до договору, якою сторони внесли зміни до розділу 17 Договору «Місцезаходження, поштові і платіжні реквізити сторін», якою були змінені реквізити постачальника.

01 квітня 2023 року сторонами була підписана додаткова угода № 3 до договору, відповідно до якої сторони змінили загальну суму договору, визначивши її в розмірі 4 500 000 євро (п. 4.1. договору), продовжили строк дії договору до 18 квітня 2024 року включно (п.13.1. договору) та внесли зміни до розділу 17 договору «Місцезнаходження, поштові та платіжні реквізити сторін».

07 квітня 2023 року сторонами була підписана додаткова угода № 4 до договору, якою сторони домовились внести зміни до п. 10.2 договору та визначили арбітражне застереження, відповідно до якого всі спори, розбіжності або вимоги, які виникають за даним договором або у зв`язку з ним вирішуються в Господарському суді Полтавської області, за місцезнаходженням постачальника. Правом, що регулює відносини за договором є матеріальне право України.

На виконання договору поставки, постачальником були, в тому числі підписані: Специфікація № 20 від 12.04.2023 року на загальну суму 280 695,08 євро, Специфікація № 21 від 13.04.2023 року на суму 284 805,80 євро, Специфікація № 22 від 27.04.2023 року на суму 8,76 євро, Специфікація № 23 від 26.04.2023 року на суму 10 039,90 євро, Специфікація № 24 від 11.05.2023 року на суму 14 690,38 євро, Специфікація № 25 від 08.06.2023 року на суму 20 342,63 євро, Специфікація № 26 від 08.06.2023 року на суму 1,16 євро, Специфікація № 27 від 21.06.2023 року на суму 6 122,78 євро, Специфікація № 28 від 22.06.2023 року на суму 4 274,16 євро.

Позивач вказує, що постачальником здійснені такі поставки:

1. По специфікації № 20 від 12.04.2023 року на загальну суму 280 695,08 євро: відвантаження товару за цією специфікацією відбулось відповідно до експортної митної декларації ВМД 23UA32U7, дата оформлення 14.04.2023 р., поставка: бруски шліфувальні ручні; круги алмазні відрізні із синтетичних алмазних порошків; круги відрізні сегментні; круги шліфувальні із кубічного нітриду бору; свердла із синтетичних алмазів; металоріжучий інструмент різці із надтвердих матеріалів.

Загальна вартість поставки - 280 695,08 євро.

Кінцевий строк оплати за даною експортною декларацією 13.07.2023 року.

На дату подання позову розрахунок за цією поставкою не здійснений покупцем. Залишок заборгованості складає 280 695,08 євро.

2. По специфікації № 21 від 13.04.2023 року на загальну суму 284 805,80 євро: відвантаження товару за цією специфікацією відбулось відповідно до експортної митної декларації ВМД 23UA31U8, дата оформлення 14.04.2023 р., поставка: круги алмазні відрізні із синтетичних алмазів, круги відрізні сегментні із синтетичних алмазних порошків, круги шліфувальні із кубічного нітриду бору, свердла із синтетичних алмазів, металоріжучий інструмент різці із надтвердих матеріалів, правлячий інструмент (олівці) із синтетичних алмазів.

Загальна вартість поставки - 284 805,80 євро.

Кінцевий строк оплати за даною експортною декларацією 13.07.2023 року.

На дату подання позову розрахунок за цією поставкою не здійснений покупцем. Залишок заборгованості складає 284 805,80 євро.

3. По специфікації № 22 від 27.04.2023 року на загальну суму 8,76 євро: відвантаження товару за цією специфікацією відбулось відповідно до експортної митної декларації ВМД 23UA34U6, дата оформлення 01.05.2023 р, поставка: алюміній нелегований, анодований, полоси.

Загальна вартість поставки 8,76 євро.

Кінцевий строк оплати за даною експортною декларацією 30.07.2023 року.

На дату подання позову розрахунок за цією поставкою не здійснений покупцем. Залишок заборгованості складає 8,76 євро.

4. По специфікації № 23 від 26.04.2023 року на загальну суму 10 039,90 євро: відвантаження товару за цією специфікацією відбулось відповідно до експортної митної декларації ВМД 23UA34U6, дата оформлення 01.05.2023 р, поставка: круги шліфувальні із синтетичних алмазів; круги шліфувальні із кубічного нітриду бору на керамічних зв`язках; металоріжучий інструмент (пластини) з надтвердих матеріалів - PCD.

Загальна вартість поставки 10 039,90 євро.

Кінцевий строк оплати за даною експортною декларацією 30.07.2023 року.

На дату подання позову розрахунок за цією поставкою не здійснений покупцем. Залишок заборгованості складає 10 039,90 євро.

5. По специфікації № 24 від 11.05.2023 року на загальну суму 14 690,38 євро відвантаження товару за цією специфікацією відбулось відповідно до експортної митної декларації ВМД 23UA13U7, дата оформлення 15.05.2023 р, поставка: круги шліфувальні із синтетичних алмазів; металоріжучий інструмент вставки з надтвердих матеріалів.

Загальна вартість поставки 14 690,38 євро.

Кінцевий строк оплати за даною експортною декларацією 13.08.2023 року.

На дату подання позову розрахунок за цією поставкою не здійснений покупцем. Залишок заборгованості складає 14 690,38 євро.

6. По специфікації № 25 від 08.06.2023 року на загальну суму 20 342,63 євро: відвантаження товару за цією специфікацією відбулось відповідно до експортної митної декларації ВМД 23UA79U8, дата оформлення 13.06.2023 р, поставка: круги шліфувальні із синтетичних алмазів, пасти із синтетичних алмазів.

Загальна вартість поставки 20 342,63 євро.

Кінцевий строк оплати за даною експортною декларацією 11.09.2023 року.

На дату подання позову розрахунок за цією поставкою не здійснений покупцем. Залишок заборгованості складає 20 342,63 євро.

7. По специфікації № 26 від 08.06.2023 року на загальну суму 1,16 євро: відвантаження товару за цією специфікацією відбулось відповідно до експортної митної декларації ВМД 23UA79U8, дата оформлення 13.06.2023 р, поставка: алюміній нелегований, анодований, полоси.

Загальна вартість поставки 1,16 євро.

Кінцевий строк оплати за даною експортною декларацією 11.09.2023 року.

На дату подання позову розрахунок за цією поставкою не здійснений покупцем. Залишок заборгованості складає 1,16 євро.

8. По специфікації № 27 від 21.06.2023 року на загальну суму 6 122,78 євро: відвантаження товару за цією специфікацією відбулось відповідно до експортної митної декларації ВМД 23UA90U7, дата оформлення 26.06.2023 р, поставка: круги шліфувальні із синтетичних алмазів, ролики правлячі.

Загальна вартість поставки 6 122,78 євро.

Кінцевий строк оплати за даною експортною декларацією 24.09.2023 року.

На дату подання позову розрахунок за цією поставкою не здійснений покупцем. Залишок заборгованості складає 6 122,78 євро.

9. По специфікації № 28 від 22.06.2023 року на загальну суму 2 274,16 євро: відвантаження товару за цією специфікацією відбулось відповідно до експортної митної декларації ВМД 23UA90U7, дата оформлення 26.06.2023 р, поставка: круги шліфувальні із синтетичних алмазів.

Загальна вартість поставки 2 274,16 євро.

Кінцевий строк оплати за даною експортною декларацією 24.09.2023 року.

На дату подання позову розрахунок за цією поставкою не здійснений покупцем. Залишок заборгованості складає 2 274,16 євро.

Як вбачається з матеріалів справи, покупець за договором надав Гарантійний лист, яким визнав наявність існуючої заборгованості за вищезазначеними специфікаціями №№20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28 та зобов`язався здійснити оплату заборгованості протягом 60 календарних днів.

Таким чином, за твердженням позивача, станом на дату звернення до суду розмір заборгованості Відповідача складає 620 980,66 євро.

При вирішенні спору суд приймає до уваги наступне.

Згідно з частиною 1, пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1, 4 статті 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як встановлено судом за матеріалами справи, 18 квітня 2022 року між сторонами був укладений договір поставки товару № 373-220001, відповідно до п.1.1. якого покупець зобов`язується прийняти та оплатити, а постачальник поставити товар в асортименті, кількості і за цінами згідно номерних специфікацій, що є невід`ємною частиною договору.

Суд зазначає, що відповідно до приписів ст. 1 Закону України «Про міжнародне приватне право» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) приватноправові відносини - це відносини, які ґрунтуються на засадах юридичної рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності, суб`єктами яких є фізичні та юридичні особи; іноземний елемент - це ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм: хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою; об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» спори, що виникають між суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності, іноземними суб`єктами господарської діяльності у процесі такої діяльності можуть розглядатися судами України, а також за згодою сторін спору Міжнародним комерційним арбітражним судом та Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України та іншими органами вирішення спору, якщо це не суперечить чинним законам України або передбачено міжнародними договорами України.

Окрім того, частиною 1 статті 5 Закону України "Про міжнародне приватне право" (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що у випадках, передбачених законом, учасники правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин.

Відповідно до статті 43 Закону України "Про міжнародне приватне право" сторони договору згідно із статтями 5 та 10 цього Закону можуть обрати право, що застосовується до договору, крім випадків, коли вибір права прямо заборонено законами України.

Зокрема, додатковою угодою № 4 від 07 квітня 2023 року сторони договору поставки товару № 373-220001 від 18.04.2022 р. визначили, що усі спори, розбіжності або вимоги, що виникають за цим договором або у зв`язку з ним, в тому числі ті, що стосуються його виконання, порушення, припинення або недійсності, підлягають вирішенню в Господарському суді Полтавської області, за місцезнаходженням постачальника. Правом, що регулює цей договір є матеріальне право України.

Як свідчать матеріали справи, вказаний договір підписаний представниками продавця і покупця та скріплений печатками обох сторін.

Судом встановлено, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором поставки, який регулюється нормами §3 глави 54 Цивільного кодексу України та §1 глави 30 Господарського кодексу України.

Згідно з частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною першою статті 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами частини 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі статтею 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Згідно з частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 статті 693 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Матеріалами справи підтверджено, що постачальником здійснені поставки по специфікаціям: № 20 від 12.04.2023 року на загальну суму 280 695,08 євро, № 21 від 13.04.2023 року на загальну суму 284 805,80 євро, № 22 від 27.04.2023 року на загальну суму 8,76 євро, № 23 від 26.04.2023 року на загальну суму 10 039,90 євро, № 24 від 11.05.2023 року на загальну суму 14 690,38 євро, № 25 від 08.06.2023 року на загальну суму 20 342,63 євро, № 26 від 08.06.2023 року на загальну суму 1,16 євро, № 27 від 21.06.2023 року на загальну суму 6 122,78 євро, № 28 від 22.06.2023 року на загальну суму 2 274,16 євро.

Судом встановлено відсутність будь-яких заперечень з боку відповідача щодо виконання позивачем умов договору в частині поставки товару.

Проте, як встановлено судом за матеріалами справи та зазначено позивачем в позовній заяві, відповідач за поставлену продукцію, оплату у повному обсязі не здійснив. Станом на дату звернення до суду розмір заборгованості Відповідача складає 620 980,66 євро.

За приписами статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу.

У відповідності до статті 124, пунктів 2, 3, 4 частини 2 статті 129 Конституції України, статей 2, 7, 13 Господарського процесуального кодексу України основними засадами судочинства є рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд наголошує, що відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином обов`язок доказування, а отже і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, покладено саме на сторони та інших учасників судового процесу, а тому суд лише створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Суд зазначає, що у відзиві на позовну заяву відповідач визнав позовні вимоги про стягнення заборгованості у вищезазначеному розмірі.

Відповідно до ч. 4 ст. 191 ГПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб.

З огляду на викладені обставини, враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Алмазний мір» заборгованість за договором поставки товару № 373-220001 від 18.04.2022 року з додатковими угодами 1,2,3,4, за специфікаціями №20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28 до договору в загальній сумі 620 980,66 євро є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Позивачу при зверненні з даним позовом до суду було необхідно було сплатити судовий збір в сумі 288 687,45 грн (24 057 287,55 грн (ціна позову)*1,5/100*0,8)

Платіжною інструкцією №25561 від 02.10.2023 року на суму 353 781,03 грн позивачем було здійснено оплату судового збору за подання позовної заяви (а. с. 12).

Випискою від 02.10.2023 року підтверджено зарахування судового збору у розмірі 353 781,03 грн до спеціального фонду державного бюджету України (а. с. 76).

Отже, позивачем було внесено судовий збір в більшому розмірі, ніж встановлено законом (65 093,58 грн).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 ЗУ "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов, то 50% судового збору, що становить 144 343,72 грн, підлягають поверненню позивачу з державного бюджету, в іншій частині судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю «Алмазний мір» (вул. Шемші Калдаяков, 40, кв.34, м. Астана, район Алмати, Республіка Казахстан 010000, ІПН 90) на користь Приватного акціонерного товариства "Полтавський алмазний інструмент" (вул. Ігоря Дорошенка, 34, м. Полтава, 36023, ) заборгованість у загальному розмірі 620 980,66 євро та 144 343,73 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. Повернути Приватному акціонерному товариству "Полтавський алмазний інструмент" (вул. Ігоря Дорошенка, 34, м. Полтава, 36023, ) з державного бюджету України судовий збір у сумі 144 343,72 грн, який сплачено платіжною інструкцією №25561 від 02.10.2023 року на суму 353 781,03 грн (оригінал платіжної інструкції № 25561 від 02.10.2023 знаходиться в матеріалах справи № 917/1821/23).

Рішення складено та підписано 14.08.2024 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя О. М. Тимощенко