ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.05.2024 Справа № 917/2251/23
про стягнення 8477,69 грн.
Суддя Солодюк О.В.

без виклику представників сторін

Обставини справи: Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ХІМ-ПРОМ" про стягнення 8 477,69 грн заборгованості за договором купівлі- продажу від 19.10.2022, з яких: 5 913,00 грн - сума попередньої оплати; 2365,20 грн - штраф; 123,44 грн - 3 % річних; 76,05 грн - інфляційні втрати.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору в частині поставки Товару.
Відповідач відзив на позов, у визначений у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк, не подав.
Згідно з частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 03.01.2024 суд прийняв позов до розгляду й відкрив провадження у справі, постановив справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.
Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з частиною 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України сторони суду не надали.
Згідно з частиною 13 статті 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
У зв`язку з тим, що необхідних для вирішення спору доказів, наявних у матеріалах справи достатньо, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.
Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.
Відповідно до частини 2 статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.
Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив.
19 жовтня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Хім-Пром» (далі - ТОВ "Хім-Пром", Продавець, Відповідач) та Публічним акціонерним товариством «Укрнафта» в особі структурної одиниці - Гнідинцівського ГПЗ (далі - ГГПЗ, Покупець, Позивач) було укладено договір купівлі-продажу №51-мтр (Договір).
Згідно пункту 2.1.1. Договору Продавець зобов`язувався забезпечити передачу Товару Покупцю у строки, встановлені цим Договором.
Умови поставки Товару були передбачені пунктами 4 та 5 Додатку №1 до Договору: DDP- склад вантажоотримувача (ГГПЗ- Україна, Чернігівська обл., Варвинський р-н, смт Варва, вул. Лісова, 1). Ціна Товару включає вартість доставки товару до вантажоотримувача.
У відповідності до п. 3 Додатку №1 до Договору його Сторонами було визначено обов`язок Продавця щодо терміну поставки Товару - 90 календарних днів з моменту попередньої оплати.
Пунктом 2 Додатку №1 до Договору визначені умови оплати Товару - 25%- попередня оплата, 75% оплата на протязі 30 календарних днів з моменту поставки всього Товару.
На виконання умов договору Позивачем 10.01.2023 р. було перераховано на розрахунковий рахунок ТОВ "Хім-Пром" аванс (25%) у розмірі 5913,00 грн. (плат. інстр. №1560-УГБ23 від 10.01.2023 р.).
Тобто, граничним терміном виконання зобов`язання з поставки ТОВ «Хім-Пром» Товару для ПАТ «Укрнафта» за умовами Договору було 09 квітня 2023 року, що Відповідачем здійснено не було.
Відповідно до пункту 6.9 договору, за порушення строку постачання Товару на 30 і більше календарних днів продавець сплачує покупцю штраф у розмірі 10 % від вартості товару не поставленого вчасно.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позову, суд виходив з наступного.
Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.
Частиною 1 статті 662 Цивільного кодексу України встановлено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.
Згідно зі статтею 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Положення аналогічного змісту міститься у статті 526 Цивільного кодексу України, відповідно до якої зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 693 Цивільного кодексу України визначено якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу.
Відповідно до статті 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.
Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).
Отже, з 10 квітня 2023 року у відповідача виник обов"язок (грошове зобов"язання) повернути позивачу 5 913, 00 грн - суму попередньої оплати.
Враховуючи те, що відповідач не приступив до виконання договірних зобов`язань, вимога позивача про повернення суми попередньої оплати в розмірі 5 913,00 грн є правомірною, обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Також, позивач заявив до стягнення з відповідача 2 365,20 грн штрафу - 10 % від вартості Товару не поставленого вчасно.
Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі статтею 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачені правові наслідки порушення зобов`язання, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Пунктом 4 статті 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (пункт 6 статті 231 Господарського кодексу України).
Відповідно до частини 1 статті 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.
За змістом статей 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.
Частиною 2 статті 549 Цивільного кодексу України встановлено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Пунктом 6.9 договору встановлено, що за порушення строку постачання Товару Продавець сплачує Покупцю штраф у розмірі 5 %, а в разі прострочення термінів поставки на 30 і більше календарних днів у розмірі 10 % від вартості Товару не поставленого вчасно.
Перевіривши розрахунок штрафу, суд встановив, що розрахунок є правильним.
Враховуючи, що відповідач порушив умову договору щодо терміну поставки, вимога про стягнення 2 365,20 грн штрафу на підставі пункту 6.9 договору є правомірною, обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Також позивач заявив до стягнення з відповідача 123,44 грн за період з 10.04.2023 по 19.12.2023 - 3 % річних та 76,05 грн інфляційних втрат за період з 10.04.2023 по 18.12.2023.
Правовідношення, в якому у зв`язку із фактичним закінченням строку поставки у відповідача (постачальника, продавця) виникло зобов`язання повернути позивачу (покупцю) суму попередньої оплати (тобто сплатити грошові кошти) відповідно до частини другої статті 693 Цивільного кодексу України, є грошовим зобов`язанням, тому відповідно на нього можуть нараховуватися інфляційні втрати та 3 % річних на підставі частини другої статті 625 цього Кодексу (пункт 74 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 918/631/19).
Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Водночас у статті 625 Цивільного кодексу України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
Не є таким винятком із загального правила випадок, коли покупець має право вимагати повернення суми попередньої оплати на підставі частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України.
З огляду на таку юридичну природу правовідносин сторін, як грошових зобов`язань, на них поширюється дія положень частини 2 статі 625 Цивільного кодексу України.
Як установив суд, відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання з повернення суми попередньої оплати, тому наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 3 % річних в розмір 123,44 грн та 76,05 грн інфляційних втрат.
Відповідно до приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.
Керуючись статтями 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:
1.Позов задовольнити повністю.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Солодюк О.В.