СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2024 року м. Харків Справа № 922/1513/24

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Медуниця О.Є., суддя Радіонова О.О.

секретар судового засідання Семченко Ю.О.

за участю представників сторін:

позивача - не з`явився

відповідача - не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 (вх.№1549Х/3) на рішення Господарського суду Харківської області від 29.05.2024 у справі №922/1513/24 (суддя Присяжнюк О.О., повний текст проголошено та підписано 29.05.2024)

за позовом Акціонерного товариства "Банк Альянс", м. Київ,

до відповідачів:

1) Приватного підприємства "Приватна фірма "Котва", м.Харків

2) ОСОБА_1 , м.Харків

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Банк Альянс" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до 1-ого відповідача Приватного підприємства "Приватна фірма "Котва", 2-ого відповідача ОСОБА_1 , в якій просить суд: стягнути солідарно з ПрАТ "Приватна фірма "Котва" на користь АТ "Банк Альянс" заборгованість за Договором №ID117497-VKL/34 про відкриття відновлювальної кредитної лінії від 14.02.2022 в розмірі 359.522,70 грн, з них: сума простроченої заборгованості по кредиту - 230.000,00 грн, сума простроченої заборгованості за процентами - 129.522,70 грн. Судові витрати покласти на відповідачів. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання Приватним підприємством "Приватна фірма "Котва" як позичальником умов укладеного між ним та позивачем Договору про надання кредиту шляхом приєднання до Договору обслуговування корпоративних клієнтів АТ "Банк Альянс" Заява-договір №ID117497-VKL/34 про приєднання до правил обслуговування корпоративних клієнтів від 14.02.2022 в частині своєчасного повернення кредитних коштів, виконання відповідачем 1 якого забезпечене Договором поруки №ID117497-VKL/34/П1 від 14.02.2022, укладеним позивачем з гр. ОСОБА_1 як поручителем.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 29.05.2024 у справі №922/1513/24 позовні вимоги задоволені повністю. Присуджено до стягнення солідарно з ПП "Приватна фірма "Котва", ОСОБА_1 на користь АТ "Банк Альянс" заборгованість за договором №ID117497-VKL/34 про відкриття відновлювальної кредитної лінії від 14.02.2022 в розмірі 359 522,70 грн (триста п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот двадцять дві гривні 70 копійок), з них: сума простроченої заборгованості по кредиту - 230.000,00 грн, сума простроченої заборгованості за процентами - 129.522,70 грн. Також присуджено до стягнення з ПП "Приватна фірма "Котва" на користь АТ "Банк Альянс" судовий збір у сумі 2696,42 грн, та з ОСОБА_1 на користь АТ "Банк Альянс" судовий збір у сумі 2696,42 грн.

Другий відповідач, ОСОБА_1 , з вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 29.05.2024, яким позовні вимоги АТ "Банк Альянс" до ПП "Приватна фірма "Котва", фізичної особи ОСОБА_1 задоволено повністю та ухвалити нове рішення яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:

- правила обслуговування корпоративних клієнтів не містять підпису Позичальника, а отже не можна стверджувати, що саме ця редакція правил діяла на момент отримання кредитних коштів;

- додатково нарахована сума процентів поза межами строку дії договору позики в розмірі 10.557,38 грн є незаконною безпідставною та такою, що не може бути задоволена судом.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.06.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху в зв`язку з відсутністю клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги та доказів направлення копії апеляційної скарги першому відповідачу по справі - Приватному підприємству "Приватна фірма "Котва".

Після усунення недоліків апеляційної скарги ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.07.2024 поновлено строк на подання апеляційної скарги; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ; встановлено строк до 22.07.2024 (включно) для учасників справи для подання відзиву на апеляційну скаргу до канцелярії суду разом з доказами його (доданих до нього документів) надсилання іншим учасникам справи в порядку ч.2 ст.263 Господарського процесуального кодексу України; запропоновано учасникам справи до 22.07.2024 (включно) надати до суду заяви, клопотання та заперечення (у разі наявності), з доказами надсилання їх копії та доданих до них документів інших учасникам справи в порядку ч.4 ст.262 Господарського процесуального кодексу України; призначено справу до розгляду на 12.08.2024. Зупинено дію рішення Господарського суду Харківської області від 29.05.2024 у справі №922/1513/24. Явку учасників справи визнано не обов`язковою. Витребувано з Господарського суду Харківської області матеріали справи №922/1513/24.

На виконання ухвали від 04.07.2024 до Східного апеляційного господарського суду з Господарського суду Харківської області надійшли матеріали справи №922/1513/24.

22.07.2024 від АТ "Банк Альянс" через підсистему "Електронний суд" на адресу Східного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить рішення Господарського суду Харківської області від 29.05.2024 у справі №922/1513/24 залишити без змін, як законне та обгрунтоване, а апеляційну скаргу - без задоволення. Аргументуючи свою позицію по справі позивач зазначає, що суд повно та всебічно розглянувши справу дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач довів належними та допустимими доказами наявності підстав для задоволення позову та стягнення кредитних коштів. В той же час, відповідачем-2 належним чином не доведено порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час ухвалення оскаржуваного рішення.

01.08.2024 до Східного апеляційного господарського суду від апелянта надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в зв`язку з тим, що представник відповідача буде зайнятий у іншому судовому засіданні, яке призначене на 12.08.2024 о 13:30 по справі №646/3288/24 у Червонозаводському районному суді м.Харкова.

Розглянувши надане стороною клопотання про відкладення розгляду справи, суд не вбачає підстав для його задоволення з огляду на наступне:

1) в силу приписів ГПК України відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні;

2) колегією суддів надавався час учасникам судового провадження на надання усіх необхідних на їх думку документів та пояснень у справі;

3) судом апеляційної інстанції враховується принцип ефективності судового процесу, який діє у господарському судочинстві і направлений на недопущення затягування процесу, а також положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що справа має бути розглянута судом у розумний строк.

Враховуючи положення статті 273 ГПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги на рішення господарського суду, зважаючи на те, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду апеляційної скарги, з огляду на відсутність передбачених частиною 11 ст.270 Господарського процесуального кодексу України підстав для відкладення розгляду справи, адже, учасники справи належним чином повідомлені про час, дату і місце судового засідання, колегія суддів відмовляє у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи і вважає за можливе закінчити апеляційний розгляд справи у даному судовому засіданні за наявними в ній матеріалами.

Учасники справи (повноважні представники) про час та місце судового засідання повідомлялись шляхом направлення на їх поштові та електронні адреси, що наявні у матеріалах справи (повідомлені учасниками справи шляхом зазначення у документах, які надавались до суду).

Згідно із Законом України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення (включаючи ухвали суду господарського суду про відкриття провадження у справі) є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання (ст. 2). Для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень; суд вносить до Реєстру всі судові рішення, викладені у письмовій формі, не пізніше наступного дня після їх ухвалення або виготовлення повного тексту (ст. 3). Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ст. 4).

07.08.2024 через систему "Електроний суд" позивачем подано заяву про розгляд справи без участі представника АТ "Банк Альянс", керуючись ст.42 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно з частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів вважає, що судом апеляційної інстанції було вчинено всі належні та допустимі заходи направленні на повідомлення учасників справи про час та місце судового засідання. Суд не визнавав явку представників сторін обов`язковою та повідомляв, що їх нез`явлення у судове засідання апеляційної інстанції (особисто чи представників), а також відсутність відповідного клопотання, не тягне за собою відкладення розгляду справи на іншу дату, а також не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи, що сторони належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, явка їх представників у судове засідання не визнавалась обов`язковою, судова колегія, порадившись на місці, ухвалила здійснити розгляд заяви за відсутності представників сторін у даному судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи в суді першої інстанції - у відповідності до приписів ч.1 ст.210 Господарського процесуального кодексу України, а також з урахуванням положень ч.2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Заслухавши в судовому засіданні доповідь судді-доповідача, розглянувши матеріали справи, доводи в обґрунтування апеляційної скарги, в межах вимог, передбачених ст.269 ГПК України, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

14.02.2022 між АТ "Банк Альянс" (Банк, Кредитор, позивач по справі) та ПП "Приватна фірма "Котва" (Позичальник, 1-й відповідач по справі) був укладений договір про надання кредиту шляхом приєднання до договору обслуговування корпоративних клієнтів АТ "Банк Альянс" (далі - публічний договір) заява-договір №ІD17497-VKL/34 про приєднання до правил обслуговування корпоративних клієнтів (Кредитний договір), за умовами якого Кредитор надає Позичальнику кредит однією сумою або окремими частинами (надалі за текстом кожна частина кредиту окремо - транш, а у сукупності - транші) на умовах його забезпечення, цільового використання, строковості, повернення та плати за користування.

Іншими умовами догоовру визначено наступне:

- надання кредиту здійснюється шляхом: перерахування кредитних коштів (кредиту/траншу) на поточний рахунок позичальника в межах доступного ліміту кредитування встановленого п. 2.1 цього договору; Днем (моментом) надання кредиту вважається день зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника, відкритий в банку (п. 1.2);

- Позичальник за користування кредитними коштами сплачує проценти за процентною ставкою: для траншів строком до 30 днів - 20% річних; для траншів строком до 60 днів - 22% річних; для траншів строком до 90 днів - 25% (Двадцять п`ять цілих 00 сотих) річних; для траншів строком до 180 днів - 28% (Двадцять вісім цілих 00 сотих) річних (п. 2.4);

- у разі порушення строків повернення кредиту/Траншів (всіх належних до сплати платежів, в т.ч. комісії, проценти, штрафні санкції) - процентна ставка встановлюється у розмірі, що дорівнює подвійному розміру відсоткової ставки, зазначеної в п. 2.4 даної заяви про приєднання (для кожного траншу відповідно), і нараховується виключно на прострочену суму ВКЛ/ траншу, починаючи з дня виникнення такого порушення та закінчуючи днем погашення простроченої суми ВКЛ/траншу (день погашення простроченої суми ВКЛ/ траншу не враховується). Такий розмір процентної ставки є іншим розміром процентів (ст.625 ЦК України), що встановлений цим договором, в разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання по поверненню кредиту та/або його частини (в.т.ч. після настання кінцевого терміну повернення заборгованості), який погоджений сторонами (п. 2.6);

- сплата позичальником процентів здійснюється щомісячно в строк з 1-го по 10-те число місяця, наступного за звітним, в день, що є кінцевим терміном повернення заборгованості та /або у день остаточного повернення кредитних коштів, на рахунок зазначений в п.3.1 кредитного договору; у випадку порушення позичальником встановлених цим пунктом Договору строків сплати процентів. Сума несплачених в строк процентів, вважається простроченою. Строк користування відновлювальною кредитною лінією встановлюється сторонами на 12 місяців (включно) з дати укладання договору (п. 2.7);

- сплата позичальником процентів здійснюється щомісячно в строк з 1-го по 10-те число місяця, наступного за звітним, в день, що є кінцевим терміном повернення заборгованості та /або у день остаточного повернення кредитних коштів, на рахунок зазначений в п.3.1 кредитного договору. У випадку порушення позичальником встановлених цим пунктом Договору строків сплати процентів, сума несплачених в строк процентів, вважається простроченою. Строк користування відновлювальною кредитною лінією встановлюється сторонами на 12 місяців (включно) з дати укладання договору (п. 2.7);

- договір визначає умови та порядок здійснення банком комплексного банківського обслуговування клієнта, регулює відносини сторін при наданні клієнту послуг банку з відкриття і обслуговування поточних рахунків, у т.ч. поточних рахунків, операції за якими можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів (карток), вкладних (депозитних) рахунків, надання у користування індивідуального сейфу, надання кредиту у формі Овердрафту або Кредитної лінії (п. 3.2);

- приєднання до цього договору відбувається під час звернення клієнта до банку шляхом оформлення та підписання клієнтом відповідної заяви-договору у двох примірниках. Договір вважається укладеним, а умови договору акцептованими клієнтом з дати підписання клієнтом заяви-договору (п. 3.2);

- заява про приєднання є договором приєднання у визначенні ст. 634, ст.642 Цивільного кодексу України, умови договору комплексного обслуговування корпоративних клієнтів АТ "Банк Альянс" визначаються банком та доводяться до загалу шляхом розміщення його на офіційному сайті Банку http://alliancebank.org.ua та укладається лише шляхом приєднання до договору в цілому (п. 4.2 та 4.2.1);

- сторони усвідомлюють та підтверджують, що таке збільшення розміру процентної ставки не є зміною умов цього договору та/або зміною процентної ставки за цим договором, що здійснюється кредитором в односторонньому порядку, і, відповідно, не потребує укладення окремого договору про внесення змін до цього договору (п. 10.3.13.2);

- проценти нараховуються щомісячно методом факт/факт в останній робочий день поточного місяця з дати видачі ВКЛ по останній календарний день поточного місяця включно, а в подальшому з першого числа поточного місяця по останній календарний день поточного місяці включно, та в день остаточного погашення заборгованості за ВКЛ виходячи з процентної ставки у розмірі, визначеному в п.2.4 кредитного договору (п. 10.3.13.2 ).

- проценти нараховуються з моменту видачі кредиту до дати фактичного повернення кредиту за цим договором.

- Банк та клієнт погодили, що всі правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися сторонами або кожною стороною окремо з використанням удосконаленого електронного підпису та/або кваліфікованого електронного підпису (далі УЕП та КЕП відповідно) (п. 16.11);

- під КЕП розуміється удосконалений електронний підпис, який створюється з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису і базується на кваліфікованому сертифікаті відкритого ключа. КЕП має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису (п. 16.21).

Згідно заяви на видачу траншу №1 Позичальник отримав 17.02.2022 транш в сумі 140.000,00 грн на строк 60 днів зі сплатою відсотків згідно кредитного договору.

Згідно заяви на видачу траншу №2 Позичальник отримав 21.02.2022 транш в сумі 90.000,00 грн на строк 60 днів зі сплатою відсотків згідно кредитного договору.

Згідно з п.4 ст.18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» КЕП має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису.

Банк виконав свої зобов`язання у повному обсязі, надавши Приватному підприємству "Приватна фірма "Котва" (1-й відповідач) кошти в розмірі та на умовах, визначених кредитним договором, що підтверджується заявами на видачу траншів та банківською випискою по рахунку, що містяться у матеріалах справи.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором було укладено між банком та фінансовим поручителем ОСОБА_1 (2-ий відповідач) договір поруки №ID117497-VKL/34/П1 від 14.02.2022, за умовами якого Поручитель поручився перед Банком та зобов`язався відповідати за виконання позичальником зобов`язань за заявою №ІD17497-VKL/34 про відкриття відновлювальної кредитної лінії від 14.02.2022, в т.ч. зобов`язався повернути отримані позичальником кошти в порядку та на умовах, передбачених кредитним договором у строк не пізніше 13.02.2023 (п. 1.2 Договору поруки).

За виконання зобов`язань за кредитним договором поручитель та позичальник відповідають перед банком як солідарні боржники (п.4-5 Договору поруки).

Поручитель відповідає перед банком в тому ж обсязі, що і позичальник, включаючи сплату кредиту, процентів за користування кредитом, комісій, пені, інших платежів і витрат, передбачених кредитним договором.

Поручитель зобов`язаний виконати зобов`язання (в т.ч. про дострокове погашення заборгованості), як солідарний боржник, протягом 5 (п`яти) календарних днів з дати відправлення (надсилання) банком поручителю вимоги або з дати отримання поручителем вимоги банка, в залежності від того, яка із зазначених дат настала раніше (п.8 Договору поруки).

Порука припиняється після закінчення 3-х (трьох) років з дня настання терміну виконання основного зобов`язання, передбаченого кредитним договором, але в будь-якому разі до повного виконання зобов`язань за кредитним договором (п.15 Договору поруки).

Даний Договір поруки не визнаний в судовому порядку недійсним, а отже в рамках презумпції правомірності правочину, відповідно до ст.204 ЦК України, є правомірним та чинним.

Банк, листом №32/725 від 09.02.2024, направив вимогу поручителю засобами поштового зв`язку, але 2-ий відповідач на вказану вимогу не відреагував та відповіді не надав.

В порушення умов кредитного договору Позичальник - ПП "Приватна фірма "Котва" - взяті на себе зобов`язання по кредитному договору не виконав, кредит у визначений кредитним договором термін не погасив, проценти за користування кредитними коштами не сплатив, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Зазначені обставини стали підставою для звернення АТ "Банк Альянс" до господарського суду з відповідним позовом щодо стягнення заборгованості солідарно з відповідачів, Позичальника та Поручителя, в примусовому порядку, обгрунтовуючи позовні вимоги порушенням норм статей 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України,

Господарський суд, приймаючи рішення, яким задовольнив позовні вимоги в повному обсязі, мотивував свій висновок тим, що в матеріалах справи відсутні, а відповідачами, в порушення ст. 73, 74 ГПК України, не надано доказів, які б свідчили про відсутність у діях останніх порушення прав позивача, позивачем же, в свою чергу, належним чином доведено факт невиконання відповідачами умов кредитного договору №ІD17497-VKL/34 від 14.02.2022 та договору поруки №ID117497-VKL/34/П1 від 14.02.2022.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до чч. 1-3 ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з ч.1, 2 ст. 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Спірний договір про надання кредиту шляхом приєднання до договору обслуговування корпоративних клієнтів за своєю природою є договором приєднання.

Частиною 1 статті 634 Цивільного кодексу України закріплено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших, стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п.2 ст.1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Частина 1 ст.193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Частиною 2 ст. 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі ст. ст. 525 та 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Як вже було встановлено, що 14.02.2022 між Акціонерним товариством "Банк Альянс" (банк/кредитор) та ПП "Приватна фірма "Котва" (позичальник) укладений договір №ІD17497-VKL/34 про надання кредиту шляхом приєднання до договору обслуговування корпоративних клієнтів , відповідно до якого банком надано відповідачу-1 кредитні кошти двома траншами: на суму 140.000,00 грн на строк 60 днів зі сплатою відсотків згідно кредитного договору (заява на видачу траншу №1 від 17.02.2022), на суму 90.000,00 грн на строк 60 днів зі сплатою відсотків згідно кредитного договору (заяви на видачу траншу №2 від 21.02.2022) .

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В порушення умов кредитного договору відповідач-1 не повернув позивачу кредитні кошти у сумі та не сплатив проценти, внаслідок чого у ПП "ПФ "Котва" утворилася спірна заборгованість за кредитним договором №ІD17497-VKL/34 від 14.02.2022 в сумі у розмірі 359.522,70 грн, з яких 230.000,00 грн сума простроченої заборгованості по кредиту; 129.522,70 грн - сума простроченої заборгованості за процентами. Наявність заборгованості позичальником не заперечується.

Окрім цього, як було зазначено вище, в забезпечення виконання позичальником зобов`язань за договором 14.02.2022 між банком, позичальником та ОСОБА_1 (поручитель) укладений договір поруки №ID117497-VKL/34/П1 від 14.02.2022.

Згідно з п.4-5 договору поруки, за виконання зобов`язань за кредитним договором поручитель та позичальник відповідають перед банком як солідарні боржники.

Частиною 1 статті 546 ЦК України визначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Згідно з частинами 1, 2 статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Частинами 1, 2 статті 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Отже, за своєю правовою договір поруки є додатковим, акцесорним зобов`язанням, який забезпечує належне виконання основного зобов`язання та виникає за умови його існування, відтак у поручителя не виникає власних зобов`язань перед кредитором, він несе виключно солідарну відповідальність за неналежне виконання боржником своїх зобов`язань.

У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі (ч. ч. 1, 2 ст. 543 Цивільного кодексу України).

Враховуючи наявність у ПП "ПФ "Котва" заборгованості за кредитним договором в сумі 359.522,70 грн, що належним чином доведена, документально підтверджена, позичальником та поручителем не спростована, а також враховуючи, що в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем 2 укладено договір поруки, який не є припиненим, тому позовні вимоги щодо солідарного стягнення з відповідачів простроченої заборгованості в розмірі 359.522,70 грн правомірно визнані судом першої інстанції обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність підпису на правилах обслуговування корпоративних клієнтів, та як слідство хибність твердження, що саме ця редакція правил діяла на момент отримання кредитних коштів, колегія суддів зазначає таке.

Згідно п.4.2 та п. 4.2.1 Кредитного договору Заява про приєднання є договором приєднання у визначенні ст.634, ст.642 Цивільного кодексу України, умови Договору комплексного обслуговування корпоративних клієнтів АТ "Банк Альянс" визначаються Банком та доводяться до загалу шляхом розміщення його на офіційному сайті Банку http://alliancebank.org.ua та укладається лише шляхом приєднання до Договору в цілому.

В матеріалах справи наявна Копія Договору банківського обслуговування корпоративних клієнтів АТ «Банк Альянс» від 17.01.2022, що діяла на момент укладання Кредитного договору №ID117497-VKL/34 від 14.02.2022.

Відповідно до п.3.5 Договору банківського обслуговування корпоративних клієнтів АТ «Банк Альянс» клієнт зобов`язується регулярно ознайомлюватись з опублікованими на сайті Банку новими редакціями Правил, у випадку їх зміни, та інформацією про зміну Договору чи його скасування, які розміщуються Банком на Сайті Банку у вигляді файлів, на які накладений кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи Банку та кваліфікований електронний підпис, що за правовим статусом прирівнюється до печатки Банку, а також забезпечувати копіювання вказаних файлів.

Зазначений порядок внесення змін до Договору не застосовується у випадках внесення змін, які покращують умови обслуговування Клієнта (доповнюють перелік послуг Банку та/або зменшують Тарифи) або спрямовані на виконання вимог чинного законодавства України. У такому разі зміни набувають чинності з дати, наступної за датою розміщення відповідного повідомлення про зміни.

У разі, якщо Клієнт протягом вказаного строку (до моменту набуття чинності змін до Договору) не звернувся до Банку з листом на паперовому носії, що засвідчений підписом уповноваженої особи Клієнта про відмову отримувати послуги згідно з Договором у новій редакції, вважається, що Клієнт ознайомився і погодився з умовами та порядком надання Послуг, які будуть застосовуватись після внесення змін до Договору. (пункт 3.5.3 Договору банківського обслуговування корпоративних клієнтів АТ «Банк Альянс»).

Щодо тверджень 2-го відповідача про відсутність права кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти після спливу строку дії кредитного договору, колегія суддів зазначає таке.

Колегія суддів апеляційного господарського суду звертається до правових висновків, викладених Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 у справі №910/4518/16 (пункти 80-87), за змістом яких «користування кредитом» - це можливість позичальника за плату правомірно не повертати кредитору борг (кредит) протягом певного періоду часу, погодженого сторонами кредитного договору. Проценти відповідно до статті 1048 Цивільного кодексу України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу).

Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина 2 статті 1050 Цивільного кодексу України).

Саме за це благо - можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу - позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 Цивільного кодексу України.

Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно «користуватися кредитом», натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за «користування кредитом») за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №910/1238/17 касаційний суд визначив, що проценти за користування кредитом нараховуються в межах строку кредиту (позики), визначені у договорі, вони розуміються як проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором або законом, які сплачує позичальник, порядок їх виплати врегульований ч.1 ст.1048 ЦК України. Проценти за неправомірне користування чужими грошовими коштами нараховуються внаслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, порядок виплати якого врегульований ч.2 ст.625 ЦК України, у зв`язку з чим такі проценти можуть бути стягнуті після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування.

Пунктом 10.3.13.6 Публічного договору сторони домовились, що у випадку невиконання Позичальником зобов`язань з повного повернення ВКЛ та/або Траншу (його частини) після закінчення строку дії ВКЛ та/або Траншу (його частини), вказаного у Кредитному договорі або після закінчення строку виконання зобов`язання з повернення ВКЛ (його частини) та/або Траншу (його частини) у зв`язку з пред`явленням Банком Позичальнику вимоги про дострокове повернення ВКЛ, сплати процентів за користування ним, і виконання усіх інших зобов`язань Позичальника, Позичальник зобов`язаний сплачувати проценти від суми простроченого ВКЛ (його частини) та/або простроченого Траншу (його частини) до повного фактичного повернення ВКЛ (його частини) та/або Траншу (його частини).

Отже, Кредитний договір передбачає закінчення умов кредитування саме моментом повернення кредитних коштів.

Відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані частиною 1 статті 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення.

Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною 1 статті 1050 ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення статті 625 цього Кодексу.

За наведеним у цій статті регулюванням відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти, встановлені статтею 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.04.2024 у справі №911/168/23.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів вважає обґрунтованим стягнення процентів по Кредитному договору до повного фактичного погашення заборгованості.

Таким чином, викладені у апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування рішення місцевого господарського суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги 2-го відповідача.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ст. ст. 73,74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 236 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в зв`язку з її юридичною та фактичною необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням судом норм права. Доводи апеляційної скарги не спростовують наведені висновки колегії суддів, у зв`язку з чим апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з підстав, викладених вище, а оскаржуване рішення Господарського суду Харківської області від 29.05.2024 у справі №922/1513/24, яке відповідає вимогам статті 236 Господарського процесуального кодексу України, має бути залишене без змін.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, колегія суддів зазначає, що оскільки в задоволенні апеляційної скарги відмовлено, то судові витрати понесені заявником апеляційної скарги, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 77, 86, 129, 240, 269, 270, п.1, ч.1 ст.275, ст. 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 29.05.2024 у справі №922/1513/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту з підстав, встановлених пунктом 2 частини третьої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 19.08.2024

Головуючий суддя О.А. Істоміна

Суддя О.Є. Медуниця

Суддя О.О. Радіонова