номер провадження справи 9/117/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2024 Справа № 908/1622/24

м.Запоріжжя Запорізької області

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання»,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «МІСТО ДЛЯ ЛЮДЕЙ ЕНЕРГОДАР»,

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго»,

про стягнення суми 415502,72 грн.

Суддя Боєва О.С.

Без виклику сторін

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» про стягнення з відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «МІСТО ДЛЯ ЛЮДЕЙ ЕНЕРГОДАР» суми 415502,72 грн, яка складається з: суми 305859,00 грн заборгованості за спожиту електричну енергію за період жовтня 2021 по лютий 2022 року, суми 21 111,84 грн - 3% річних та суми 88 531,88 грн інфляційних втрат.

Позов обґрунтовано ст.ст. 530, 612, 629, 634, 714 ЦК України, ст.ст. 193, 230, 275, 276 ГК України, Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП України від 14.03.2018 №312 та умовами договору №1207 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.11.2019.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 03.06.2024 здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/1622/24 та визначено до розгляду судді Боєвій О.С.

Ухвалою суду від 10.06.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/1622/24 (номер провадження 9/117/24). Залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго». Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

21.06.2024 до суду від третьої особи надійшли письмові пояснення, за змістом яких третя особа - ПАТ «Запоріжжяобленерго» як оператор системи розподілу зазначила (підтвердила), що фактично спожитий відповідачем обсяг електричної енергії за період з жовтня 2021 по лютий 2022 становить 438 659 кВт/год.

Про відкриття провадження у даній справі та її розгляд відповідач повідомлений належним чином, шляхом направлення 10.06.2024 ухвали суду про відкриття провадження у справі № 908/1622/24 від 10.06.2024 до електронного кабінету відповідача, про що свідчить довідка про доставку електронного листа.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, відзив до суду не подав. Будь-яких заяв, клопотань від відповідача не надходило.

Із змісту ч. 9 ст. 165 ГПК України слідує, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

Відповідно до частини першої статті 56 Закону України «Про ринок електричної енергії», постачання електричної енергії споживачам здійснюється на підставі договору постачання електричної енергії споживачу, що укладається між електропостачальником та споживачем.

Згідно з ч. 1, 4 ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії», універсальні послуги надаються постачальником таких послуг виключно побутовим та малим непобутовим споживачам. Постачальник універсальних послуг не може відмовити побутовому та малому непобутовому споживачу, які знаходяться на території здійснення його діяльності, в укладенні договору постачання електричної енергії. Постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі ПРРЕЕ).

У п. 1.2.1 ПРРЕЕ встановлено, що на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку.

Згідно з пп.1.2.15. п.1.2. ПРРЕЕ укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил. Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку).

За умовами п. 3.1.1 ПРРЕЕ, постачання (продаж) електричної енергії споживачу здійснюється за договором про постачання електричної енергії споживачу обраним споживачем електропостачальником, який отримав відповідну ліцензію, за вільними цінами, крім постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги або постачальником «останньої надії». Ціни (тарифи) на послуги постачальника універсальних послуг, постачальника «останньої надії» визначаються у встановленому законодавством порядку.

Пунктами 3.1.7, 3.1.8, 3.1.9 ПРРЕЕ визначено, що договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником. При цьому сторони можуть за взаємною згодою оформлювати додатки до договору, в яких узгоджуються організаційні особливості постачання електричної енергії. Такі додатки оформлюються у паперовій формі та підписуються обома сторонами. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання споживачу всього обсягу фактичного споживання електричної енергії за певним об`єктом у певний період часу одним електропостачальником відповідно до обраної споживачем комерційної пропозиції. Споживання електричної енергії без укладення відповідних договорів на роздрібному ринку не допускається.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» (позивач у справі) є суб`єктом господарювання, який утворився під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу від постачання електричної енергії згідно п. 13 Розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» та починаючи з 01.01.2019 виконує функції постачальника універсальних послуг на території Запорізької області.

Відповідно до п. 8 Постанови від 14.03.2018 № 312 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (в редакції станом на 01.01.2019) «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії», договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Текст публічного Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг було розміщено на офіційному сайті ТОВ «Запоріжжяелектропостачання».

Частиною 1 статті 634 ЦК України закріплено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших, стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Як зазначив позивач і підтверджується матеріалами справи, 01.11.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» (Постачальник, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «МІСТО ДЛЯ ЛЮДЕЙ ЕНЕРГОДАР» (Споживач, відповідач у справі) укладено Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 1207 (далі - Договір), шляхом підписання Заяви-приєднання.

Відповідачем належних і допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 76, 77 ГПК України, які спростовують факт укладення з позивачем з 01.11.2019 Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг суду не надано.

Відповідно до п. 1.1 Договору, цей Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам постачальником універсальних послуг та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України, постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178, шляхом приєднання споживача до цього договору згідно із заявою-приєднання, яка є додатком 1 до цього Договору.

Пунктом 2.1 Договору встановлено, що за цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Відповідно до п. 2.2 Договору, обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність у споживача укладеного в установленому порядку з оператором системи договору про надання послуг з розподілу, на підставі якого споживач набуває право отримувати послугу з розподілу електричної енергії.

За умовами п. п. 5.1. 5.2 Договору, споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до цього договору. Спосіб визначення ціни за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції постачальника.

Відповідно до п. п. 5.7, 5.8 Договору, ціна (тариф) на електричну енергію має зазначатися постачальником у рахунках про оплату спожитої електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни. Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Згідно з п. 5.10 Договору оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені у рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем.

Пунктом 6.2 Договору визначено, що споживач зобов`язується, зокрема: забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг, згідно з умовами цього Договору; протягом 5 робочих днів до дати постачання електричної енергії новим електропостачальником, але не пізніше дати, зазначеної у цьому Договорі, розрахуватися з постачальником за спожиту електричну енергію.

Відповідно до п. 7.1 Договору, постачальник має право, в тому числі, отримувати від споживача оплату за поставлену електричну енергію та інші послуги, згідно з умовами цього Договору.

Пунктом 9.1 Договору встановлено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим Договором та чинним законодавством.

У Додатку № 3 до Договору викладена Комерційна пропозиція «Універсальна» про постачання електричної енергії споживачу постачальником універсальних послуг ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» юридичним особам та фізичним особам (далі - Комерційна пропозиція).

Згідно з п. 4 Додатку 3 до Договору «Спосіб та термін оплати», оплата електричної енергії здійснюється споживачем за фактично відпущену електричну енергію у строк не більше п`яти робочих днів після закінчення розрахункового періоду. Розрахунковий період співпадає з періодом подання звітності про обсяги спожитої електричної енергії, який встановлено договором споживача та Оператором системи розподілу про надання послуг з розподілу електричної енергії. Оплата здійснюється на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника (далі спец рахунок), зазначений у договорі або розрахункових документах. Датою оплати є дата надходження коштів на спецрахунок постачальника.

При цьому, відповідно до п. 4.3 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 із змінами та доповненнями, дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку.

Згідно з п. 4.12 ПРРЕЕ розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.

Для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку (п. 4.13 ПРРЕЕ).

З матеріалів справи вбачається, що в період жовтень, листопад, грудень 2021 року, січень, лютий 2022 року відповідачем фактично спожито електричної енергії в обсязі 438659 кВт/год на загальну суму 736947,12 грн.

Факт споживання відповідачем вказаного обсягу електричної енергії на загальну суму 736947,12 грн підтверджується повідомленням-листом за вих. № 007-66/4894 від 29.09.2023 адміністратора комерційного обліку, функції якого у Запорізькій області виконує ПАТ «Запоріжжяобленерго» про фактичний обсяг, період споживання за ЕІС-кодом точки комерційного обліку.

В матеріалах справи наявні рахунки на оплату спожитої електричної енергії в період жовтень, листопад, грудень 2021 року, січень, лютий 2022 року на загальну суму 736947,12 грн із зазначенням кінцевого строку їх оплати.

Однак, як зазначив позивач, відповідач зобов`язання з оплати отриманої електричної енергії виконав не в повному обсязі, сплативши лише вартість спожитої електричної енергії у загальному розмірі 431088,12 грн, що підтверджується відповідними копіями платіжних доручень, довідкою про надходження коштів по договору № 1207, копією договору про реструктуризацію, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за вказаний період у розмірі 305859,00 грн.

З метою досудового врегулювання спору, 26.04.2024 позивачем на електронну адресу відповідача була направлена вимога №13193 від 26.04.2024 про необхідність погашення заборгованості за період з 01.10.2021 по 01.03.2022 в розмірі 305859,00 грн протягом семи днів від дня отримання цієї вимоги за наведеними реквізитами.

Оскільки вимога позивача була залишена відповідачем без реагування, а заборгованість в добровільному порядку не погашена, позивач звернувся з позовом до суду, за яким відкрито провадження у даній справі № 908/1622/24.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши надані письмові докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наведеного вище та наступного.

Відповідно до ст. ст. 11, 509 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Згідно з ч. 1 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України «Про ринок електричної енергії».

Пунктом 1 частини 3 статті 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що Споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічний припис містять п. п.1, 7 ст. 193 ГК України.

Статтею 530 ЦК України також передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як вбачається з матеріалів справи та зазначено судом вище, позивачем поставлено відповідачу електричну енергію у період з жовтня 2021 року по лютий 2022 року включно в обсязі 438 659 кВт/год., на суму 736 947,12 грн. Також суду надані докази часткової оплати відповідачем вартості спожитої електричної енергії за спірний період на суму 431088,12 грн.

З урахуванням наявності сальдо станом на 01.10.2021 року в розмірі 3869963,05 грн, грошові кошти в сумі 115000,00 грн, які перераховані споживачем за платіжними інструкціями №52345664 від 19.10.2021 (на суму 50000,00 грн), №52345693 від 26.10.2021 (на суму 45000,00 грн.) та №52345706 від 28.10.2021 (на суму 20000,00 грн) зараховані постачальником електричної енергії в минулий період, а саме за вересень 2021 року.

Таким чином, сума заборгованості за спірний період складає 305859,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі для своїх вимог або заперечень.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Відповідач доказів, які б підтверджували належне виконання зобов`язань щодо своєчасної та повної оплати отриманої електричної енергії не надав та доводів позивача не спростував.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 305859,00 грн є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За порушення виконання відповідачем грошового зобов`язання, з урахуванням здійснених відповідачем часткових оплат, позивачем також нараховані та заявлені до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 21 111,84 грн за загальний період прострочення з 14.11.2021 по 07.05.2024 та інфляційні втрати у розмірі 88 531,88 грн за загальний період прострочення з грудня 2021 по березень 2024 включно.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже враховуючи встановлений факт несвоєчасного виконання грошових зобов`язань, позовні вимоги про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних витрат є обґрунтованими.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних, суд встановив, що розрахунок здійснено правильно, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних підлягають задоволенню у заявленому позивачем розмірі.

Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат, суд зазначає наступне. Приймаючи до уваги, що заявлена позивачем до стягнення сума інфляційних втрат є меншою, ніж встановлено судом за наслідками перерахунку, суд не виходячи за межі позовних вимог (визначеного позивачем максимального розміру відповідного нарахування) дійшов до висновку про задоволення позовних вимог в цій частині у заявленому позивачем розмірі, а саме - у розмірі 88531,88 грн.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, а саме - витрат зі сплати судового збору, суд враховує наступне.

Відповідно до п.2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлена в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Враховуючи ціну позову та те, що позовна заява ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» надійшла до суду в електронній формі через систему «Електронний суд», за подання цієї позовної заяви позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 4986,03 грн із застосуванням коефіцієнту пониження ставки судового збору.

При зверненні до суду з даним позовом позивач за платіжними інструкціями №№ 3323 від 13.05.2024 , 4041 від 22.05.2024 сплатив судовий збір в розмірі 6232,54 грн.

Таким чином при зверненні з позовом до суду позивач надмірно сплатив судовий збір в розмірі 1246,51 грн.

За змістом п. 1 ч. 1, ч. 2 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.

На підставі викладеного, судовий збір у розмірі 1246,51 грн підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України. Повернення зазначеної суми судового збору буде здійснено ухвалою суду за відповідним клопотанням позивача.

З урахуванням викладеного та відповідно до положень статті 129 ГПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути суму 4986,03 грн судового збору.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МІСТО ДЛЯ ЛЮДЕЙ ЕНЕРГОДАР», (69063, м. Запоріжжя, вул. Покровська, буд. 24) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання», (69063, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд. 35) суму 305 859 (триста п`ять тисяч вісімсот п`ятдесят десять) грн 00 коп. заборгованості за спожиту електричну енергію з жовтня 2021 по лютий 2022 (включно), суму 21 111 (двадцять одну тисячу сто одинадцять) грн 84 коп. 3% річних та суму 88 531 (вісімдесят вісім тисяч п`ятсот тридцять одну) грн 88 коп. інфляційних втрат.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МІСТО ДЛЯ ЛЮДЕЙ ЕНЕРГОДАР», (69063, м. Запоріжжя, вул. Покровська, буд. 24) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання», (69063, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд. 35) суму 4986 (чотири тисячі дев`ятсот вісімдесят шість) грн 03 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 14.08.2024.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Боєва