РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.08.2024Справа № 910/19803/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., при секретарі судового засідання Семенові В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Алл Біз", 2. Солом`янської районної у місті Києві державної адміністрації про визнання трудових відносин припиненими, за участю представників: позивача - Шулік О.Й., відповідача 1. - не з`явився, відповідача 2. - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідачів, у якому на підставі статей 21, 22, 38, 39 КЗпП України та Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" просив:

- визнати припиненими трудові відносини між Товариством з обмеженою відповідальністю "Алл Біз" і ОСОБА_1 з 28 лютого 2023 року;

- зобов`язати Солом`янську районну в місті Києві державну адміністрацію внести запис про виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей про ОСОБА_1 як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Алл Біз" з 28.02.2023 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.01.2024 року відкрито провадження, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 07.02.2024 року.

25.01.2024 року відповідачем-2 до суду подано відзив на позовну заяву.

У судовому засіданні 07.02.2024 року судом оголошено перерву у справі на 13.03.2024 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.03.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 15.04.2024 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.06.2024 року викликано представників сторін на 15.07.2024 року у зв`язку з тим, що судове засідання 15.04.2024 року не відбулось.

У судовому засіданні 15.07.2024 року судом оголошено перерву у справі на 05.08.2024 року.

Судом враховано, що відповідачі були належним чином повідомлені про дати, час та місце кожного судового засідання, що відбувалися у межах цієї справи, проте процесуальним правом на подання заяв по суті справи не скористалися.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що протоколом позачергових загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Алл Біз " від 30.03.2018 року обрано ОСОБА_1 на посаду директора ТОВ "Алл Біз" з 13.04.2018 року строком на 1 рік.

Додатком до протоколу позачергових загальних зборів учасників ТОВ "Алл Біз" від 30.03.2018 року між ТОВ "Алл Біз" і ОСОБА_1 укладено контракт на посаду директора.

Рішенням учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Алл Біз" від 04.04.2019 року ОСОБА_1 обрано директором ТОВ "Алл Біз" з 15.04.2019 року строком на 1 рік. Крім того, з 04.04.2019 року між ТОВ "Алл Біз" і ОСОБА_1 укладено контракт на посаду директора (Контракт).

Відповідно до пункту 11.1. Контракту в якому зазначено, що цей контракт діє з 15.04.2019 року по 14.04.2020 року (включно).

Згідно пункту 11.2. Контракту керівник вважається найнятим Товариством на строк дії Контракту. Повноваження Керівника припиняються 14.04.2020 року, тобто 14.04.2020 року є останнім робочим днем Керівника відповідно до умов цього Контракту. За письмовою згодою Сторін після закінчення строку дії Контракту його може бути укладено на новий строк або строк дії Контракту може бути змінений.

Підпунктом 10.2.1 пункту 10.2 Контракту визначено, що цей Контракт припиняється після закінчення строку його дії.

Позивач зазначає, що строк дії Контракту закінчився 14.04.2020 року, проте нового контракту між сторонами укладено не було з огляду на положення пункту 8.3. Статуту ТОВ "Алл Біз" позивач продовжив здійснювати свої повноваження після закінчення терміну дії контракту до моменту його обрання (обрання нової особи) на посаду Директора Загальними зборами Учасників.

З метою реалізації свого права на вільний вибір трудової діяльності позивач 1701.2023 року склав заяву про звільнення за власним бажанням з посади директора ТОВ "Алл Біз".

Відповідно до положень підпункту 7.2.4 пункту 7.2 Статуту ТОВ "Алл Біз" до компетенції Загальних зборів Учасників належить обрання та припинення повноважень Директора.

Пунктом 7.26. Статуту ТОВ "Алл Біз" визначено, що Загальні збори Учасників скликаються, серед іншого, Директором шляхом надсилання письмового повідомлення про Загальні збори Учасників кожному Учаснику не менше ніж за 10 (десять) днів до запланованої дати проведення Загальних зборів Учасників.

Згідно з пунктами 7.27, 7.28 Статуту ТОВ "Алл Біз" повідомлення про проведення Загальних зборів Учасників надсилається/вручається у порядку, встановленому пунктом 9.1. Статуту. У повідомленні про Загальні збори Учасників зазначаються дата, час, місце проведення зборів та їх порядок денний.

Одним із способів відправлення повідомлення про проведення Загальних зборів Учасників пунктом 9.1. Статуту ТОВ "Алл Біз" визначено - направлення рекомендованого листа за адресами Учасників, які зазначені у ЄДР.

Позивач 18.01.2023 року направив на адресу єдиного засновника ТОВ "Алл Біз" - "Олл Біз Лімітед" (All Biz Limited) повідомлення від 17.01.2023 року про скликання загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Алл Біз" на 28 лютого 2023 року з визначеним порядком денним (в тому числі питання щодо звільнення ОСОБА_1 ) та заяву ОСОБА_1 від 17.01.2023 року про звільнення за власним бажанням з посади директора ТОВ "Алл Біз".

Загальні збори учасників товариства не відбулися, у зв`язку із неприбуттям учасників Товариства, на підтвердження чого складно Акт «Про не проведення Загальних зборів Учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Алл Біз" у зв`язку з неприбуттям повноважного представника єдиного учасника» від 28.02.2023 року.

Звертаючись до суду із цим позовом, позивач посилається на те, що за заявою позивача його не було звільнено з посади директора. За відсутності рішення загальних зборів Товариства про звільнення директора порушуються права позивача на припинення трудових відносин. Позивач зазначає, що питання про звільнення директора Товариства відноситься до виключної компетенції загальних зборів, разом з тим пред`явлення позову спрямоване на припинення трудових відносин між сторонами.

За приписом частини четвертої статті 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання. Корпоративні права учасників товариства є об`єктом такого захисту, зокрема у спосіб, передбачений частиною 3 статті 99 Цивільного кодексу України, згідно з якою повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

Припинення повноважень члена виконавчого органу товариства за своєю правовою природою, предметом регулювання правовідносин і правовими наслідками відрізняється від звільнення працівника з роботи (тобто розірвання з ним трудового договору) на підставі положень КЗпП України. Саме тому можливість уповноваженого органу товариства припинити повноваження члена виконавчого органу міститься не в приписах КЗпП України, а у статті 99 Цивільного кодексу України, тобто не є предметом регулювання трудового права.

Конституційний Суд України в абзацах 2 та 4 пункту 3.2 свого Рішення № 1-рп/2010 від 12.01.2010 у справі № 1-2/2010 за конституційним зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний фінансово-правовий консалтинг" про офіційне тлумачення частини 3 статті 99 Цивільного кодексу України, посилаючись на положення законів, що регулюють цивільно-правові відносини, а саме частину 1 статті 98 та частину 2 статті 99 Цивільного кодексу України, а також чинні на той час частину 1 статті 23, пункт "г" частини 5 статті 41, частину 1 статті 59 Закону України "Про господарські товариства" і частину 5 статті 58 Закону України "Про акціонерні товариства", виснував, що підставою набуття виконавчим органом товариства повноважень є факт його обрання (призначення) загальними зборами учасників (акціонерів) або укладення із членом виконавчого органу товариства трудового договору, який від імені товариства може підписувати голова наглядової ради чи особа, уповноважена на те наглядовою радою.

При цьому Конституційний Суд України наголосив, що реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього об`єднання стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Такі рішення уповноваженого на це органу мають розглядатися не в межах трудових, а корпоративних правовідносин, що виникають між товариством і особами, яким довірено повноваження з управління ним.

Припинення повноважень члена виконавчого органу товариства відповідно до частини третьої статті 99 Цивільного кодексу України є дією уповноваженого органу товариства, спрямованою на унеможливлення здійснення членом його виконавчого органу управлінської діяльності. Необхідність такої норми зумовлена специфічним статусом члена виконавчого органу, який отримав від уповноваженого органу товариства право на управління. За природою корпоративних відносин, юридичній особі приватного права, органу управління, учасникам товариства має бути надано можливість у будь-який час оперативно відреагувати на дії особи, яка здійснює представницькі функції зі шкодою (чи можливою шкодою) для інтересів товариства, шляхом позбавлення її відповідних повноважень.

За змістом положень частини 3 статті 99 Цивільного кодексу України компетентному (уповноваженому) органу товариства надано право припиняти повноваження члена виконавчого органу у будь-який час, на свій розсуд, з будь-яких підстав чи без зазначення жодних підстав.

Така форма захисту є специфічною дією носіїв корпоративних прав у відносинах з особою, якій вони довірили здійснювати управління товариством, і не може розглядатися в площині трудового права.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово розглядала питання щодо юрисдикційності спору про звільнення чи відсторонення від виконання обов`язків керівника або члена виконавчого органу юридичної особи приватного права та надавала правові висновки про те, що такий спір за своєю правовою природою та правовими наслідками належить до корпоративних спорів і підлягає вирішенню господарськими судами.

Такі висновки зроблені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 28 листопада 2018 року у справі № 562/304/17 (провадження № 14-471цс18), від 30 січня 2019 року у справі №145/1885/1-ц (провадження № 14-613цс18), від 10 квітня 2019 року у справі №510/456/17 (провадження № 14-1цс19), від 10 вересня 2019 року у справі № 921/36/18 (провадження № 12-293гс18).

Частиною 1 статті 29 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" передбачено, що загальні збори учасників є вищим органом товариства.

Аналогічне положення закріплено у пункту 7.1 Статуту ТОВ "Алл Біз".

Відповідно до частини 1 статті 30 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" загальні збори учасників можуть вирішувати будь-які питання діяльності товариства, крім питань, віднесених до виключної компетенції інших органів товариства законом або статутом товариства.

Управління товариством здійснюють його органи - загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом (частини 1, 2 статті 97 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 98 Цивільного кодексу України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства, якщо інше не встановлено законом. Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або законом. Порядок скликання загальних зборів визначається в установчих документах товариства.

Згідно із частиною 1-3 статті 99 Цивільного кодексу України загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Виконавчий орган товариства може складатися з однієї або кількох осіб. Виконавчий орган, що складається з кількох осіб, приймає рішення у порядку, встановленому абзацом першим частини другої статті 98 цього Кодексу. Повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

Суд зазначає, що позовні у даній справі спрямовані на припинення правовідносин з управління, які існують між директором та товариством.

Питання щодо звільнення директора вирішується тільки за рішенням загальних зборів, тому позивач як директор Товариства не має самостійних повноважень щодо вирішення питань про своє звільнення з посади директора.

Відповідно до частин 2, 3 статті 32 "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" виконавчий орган товариства скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику товариства. Виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлений статутом товариства.

Повідомлення, передбачене частиною 3 цієї статті, надсилається поштовим відправленням з описом вкладення. Статутом товариства може бути встановлений інший спосіб повідомлення (частина 4 статті 32 "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю").

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.09.2023 року у справі № 127/27466/20 дійшла висновку про те, що директор для припинення своїх повноважень як одноосібного виконавчого органу за своєю ініціативою має скликати загальні збори учасників Товариства з включенням до порядку денного питання про припинення своїх повноважень шляхом обрання нового директора або тимчасового виконувача його обов`язків, оскільки вирішення цього питання належить до виключної компетенції загальних зборів учасників Товариства.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що у даному випадку ОСОБА_1 , як директор відповідача, дотримався вимог статті 32 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" та Статуту щодо порядку скликання загальних зборів учасників Товариства.

Судом встановлено, що скликані позивачем на 28.02.2023 року загальні збори учасників Товариства не відбулися, у зв`язку з неявкою всіх учасників відповідача. Доказів протилежного суду не надано.

Отже, неявка учасників Товариства на загальні збори для розгляду питання щодо звільнення позивача є прямим порушенням його права на припинення трудових відносин.

Таким чином, у випадку відсутності рішення загальних зборів учасників товариства про звільнення керівника, зокрема через неможливість зібрати кворум для проведення загальних зборів, керівнику із метою захисту своїх прав надано можливість звернутися до суду за захистом свої прав.

Матеріали справи не містять доказів у розумінні статей 77-79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження розгляду по суті уповноваженим на звільнення директора органом Товариства заяви позивача про звільнення з посади директора відповідача, а також фактичного звільнення ОСОБА_1 з посади директора на підставі рішення загальних зборів учасників відповідача у передбачений чинним законодавством України строк і внесення змін до відомостей про наведену юридичну особу про зміну її керівника.

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Позивач, з метою захисту своїх прав, просить визнати припиненими трудові відносини та відносини представництва між Товариством з обмеженою відповідальністю "Алл Біз" та директором ОСОБА_1 з 28.02.2023 року, тобто з дати, коли мали відбутись загальні збори учасників товариства.

За умовами статті 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів судом, зокрема, є припинення правовідношення.

Суд зазначає, що припинення трудових відносин певною датою у минулому по суті зводиться до встановлення факту припинення цих правовідносин з відповідної дати без прийняття загальними зборами товариства відповідного рішення.

При цьому, суд враховує, що прийняття судового рішення з констатацією визнання припиненими відносин керівника з товариством з дати, що минула, породжуватиме юридичну невизначеність в частині моменту припинення повноважень директора, оскільки в період з 28.02.2023 по день набрання законної сили рішенням суду даній справі в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 значився директором (керівником) відповідача.

Крім того, з 28.02.2023 та до часу прийняття рішення у даній справі не виключено, що ОСОБА_1 міг вчиняти дії як керівник ТОВ "Алл Біз" з третіми особами.

Саме факт неприйняття загальними зборами рішення 28.02.2023 року про припинення повноважень ОСОБА_1 , свідчить про наявність між сторонами спору, який підлягає вирішенню в судовому порядку, і саме з набрання рішенням законної сили вирішується спір про припинення правовідносин між сторонами, де судом досліджуються обставини дотримання позивачем, як директором товариства, вимог статті 32 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" та статуту.

Крім цього, припинення правовідносин між директором та товариством з рішення суду забезпечить можливість та надасть час товариству (загальним зборам учасників товариства) обрати (призначити) директором іншу особу.

За приписами частини 2 статті 5 Господарського процесуального кодексу України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Вирішуючи господарський спір, суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити (пункт 8.5 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.06.2019 року у справі № 910/6642/18).

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що у даному випадку права позивача підтягаються захисту шляхом припинення повноважень на майбутнє, що відповідає способу захисту, передбаченому пунктом 7 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України.

Таким чином, суд дійшов висновку що позовні вимоги в частині визнання припиненими трудових відносини з 28.02.2023 року, підлягають задоволення частково, а саме суд дійшов висновку не визнати припиненими з 28.02.2023 року, а припинити трудові відносини та повноваження, як одноосібного виконавчого органу між Товариством з обмеженою відповідальністю "Алл Біз" та директором ОСОБА_1 .

Отже, повноваження ОСОБА_1 , як директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Алл Біз" припиняються з моменту набрання судовим рішенням у даній справі законної сили, а не з 28.02.2023 року.

Щодо вимоги про зобов`язання Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис про ОСОБА_1 як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Алл Біз".

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Згідно із пункту 2 частини 1 статті 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", у тому числі щодо зобов`язання вчинення реєстраційних дій.

За змістом пункту 3 частини 5 статті 25 "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" суб`єкт державної реєстрації не пізніше наступного робочого дня з дати отримання судового рішення, передбаченого пунктом 2 частини першої цієї статті, проводить відповідну реєстраційну дію шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру (крім випадків, передбачених пунктами 1 та 2 цієї частини).

Процедура припинення трудових відносин керівника з товариством має супроводжуватись внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань змін до відомостей про керівника юридичної особи.

Враховуючи зазначене, у зв`язку із прийняттям судом рішення про припинення трудових відносин між позивачем з відповідачем, суд дійшов висновку про задоволення вимоги позивача про зобов`язання реєстратора вчинити реєстраційні дії.

В той же час, позивач просить внести відомості про припинення трудових відносин з 28.02.2023 року, однак, оскільки суд дійшов висновку про припинення трудових відносин з дням набрання рішенням суду у даній справі законної сили, то вимоги позивача в цій частині підлягають частковому задоволенню, а саме: зобов`язати реєстратора внести запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про виключення відомостей про ОСОБА_1 як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Алл Біз".

При цьому, суд зазначає, що у даному випадку зобов`язання реєстратора на підставі судового рішення здійснити дії щодо внесення до ЄДР відповідних змін до відомостей про керівника юридичної особи, без виключення при цьому з ЄДР відомостей про попереднього керівника юридичної особи, не буде примушенням державного реєстратора здійснити дії, які суперечать статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", а також не буде порушувати публічний порядок.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем-1, тому позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Алл Біз" є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Судовий збір відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати припиненими трудові відносини між Товариством з обмеженою відповідальністю "Алл Біз" (03056, місто Київ, вулиця Борщагівська, будинок 143, літера А; ) і ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Зобов`язати Солом`янську районну в місті Києві державну адміністрацію (03151, місто Київ, проспект Повітряних Сил, будинок 41; ) внести запис про виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей про ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Алл Біз" (03056, місто Київ, вулиця Борщагівська, будинок 143, літера А; ).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Алл Біз" (03056, місто Київ, вулиця Борщагівська, будинок 143, літера А; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) 5 368 (п`ять тисяч триста шістдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повний текст рішення складено 12.08.2024.

Суддя С.О. Чебикіна