УХВАЛА

м. Київ

15.08.2024Справа № 910/18632/23 (910/9049/24)
За позовом розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Дейвест" арбітражного керуючого Ципляка Павла Сергійовича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дейвест" - 1

Товариства з обмеженою відповідальністю "Акріс Агро Груп" - 2

про спростування майнових дій Товариства з обмеженою відповідальністю "Дейвест"

в межах справи № 910/18632/23

Суддя Івченко А.М.

Представники: не викликались

ВСТАНОВИВ:

Розпорядник майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Дейвест" арбітражний керуючий Ципляк Павло Сергійович звернувся до суду із позовною заявою про спростування майнових дій Товариства з обмеженою відповідальністю "Дейвест" в межах справи № 910/18632/23.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.07.2024 позовну заяву вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження; відкрито провадження та призначено підготовче засідання на 21.08.24; запропоновано відповідачам надати суду: відповідно до ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; одночасно надіслати позивачу - копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду до початку судового засідання; визначено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо такий буде поданий) - протягом 5 днів з дня його отримання; визначено строк для подання відповіді на відзив - протягом 5 днів з дня його отримання; клопотання позивача про витребування доказів задоволено; витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю "Дейвест" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Акріс Агро Груп" первинні документи (договори, докази виконання та порушення зобов`язань), претензії, вимоги та інше листування щодо підстав сплати штрафних санкцій та збитків на підставі платіжної інструкцій в АТ "ОТП Банк" №104, 106, 107, 108 від 27.02.2023. Витребувані документи надати суду у строк до 20.08.2024.

08.08.2024 від відповідача 1 та відповідача 2 надійшли клопотання про продовження строку для подачі відзивів.

15.08.2024 від позивача надійшла заява про забезпечення позову.

Судом розглянуто заяву про забезпечення позову та встановлено таке.

Позивач зазначає, що станом на момент вчинення спірних майнових дій ТОВ "Дайвест" мало заборгованість:

- перед ТОВ "Акріс Агро" на суму 616 028,16 грн;

- перед TOB "Аграрні системні технології" на суму 46 740 000 грн;

- перед АТ "Банк Альянс" на суму 6 166 117,00 доларів США.

Про вказану заборгованість ТОВ "Дейвест" було достеменно відомо, оскільки заборгованість обліковується в фінансовій звітності, була підтверджена під час проведення інвентаризації, а заборгованість перед ТОВ "Акріс Агро" та ТОВ "Аграрні системні технології", крім того, повністю визнається боржником в межах справи про банкрутство та ТОВ "Дейвест" було обізнане про відкриття провадження про стягнення заборгованості користь АТ "Банк Альянс".

Позивач вказує, що попри обізнаність про вказану заборгованість, в підозрілий період та за наявності значного розміру кредиторської заборгованості ТОВ "Дейвест" здійснило платіж на користь ТОВ "Акріс Агро Груп", яке має тотожного бенефіціарного власника, в розмірі 88 896 610,90 грн в якості сплати штрафних санкцій.

В заяві про спростування майнових дій обґрунтовано порушення загальних умов та принци сплати штрафних санкцій (відсутність доцільності, економічної обґрунтованості, порушення принці розумності та справедливості, недосягнення мети та завдань, покладених на інститут господарську правової відповідальності, тощо) на особу зі спільним бенефіціарним власником, порушення прав кредиторів та втручання в їх право власності, а також сплату штрафних санкцій в значно завищене розмірі.

Згідно зі статтею 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 ГПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до частини першої статті 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідача або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавче документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або г виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Рад України.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення у майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішеннясуду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Позивач зазначає, що на момент отримання формування всієї кредиторської заборгованості кінцевим бенефіціарним власником ТОВ "Дейвест" була ОСОБА_1 .

Після набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва від 17.05.2023 у справі № 910/10389/22 про стягнення з ТОВ "Дейвест" на користь AT "Банк Альянс" 3 855 363,28 доларів США та відкриття виконавчого провадження засновниками ТОВ "Дейвест" було вчинено наступні реєстраційні дії:

06.12.2023 Зміна інформації для здійснення зв`язку з юридичною особою. Зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи;

15.12.2023 Зміна складу засновників (учасників) або зміна відомостей про засновників (учасників) юридичної особи;

18.12.2023 Зміна кінцевого бенефіціарного власника або зміна відомостей про кінцевого бенефіціарного власника. Зміна місцезнаходження юридичної особи. Зміна структури власності.

При цьому, з 13 кредиторів, які заявили вимоги до ТОВ "Дейвест" 8 кредиторів мають того ж бенефіціарного власника ( ОСОБА_1 ), а відносно 2 укладено з пов`язаною особою з тим же бенефіцарним власником договори переведення боргу, які в цілому складають більше 50% розміру всіх кредиторських вимог.

Рішеннями Господарського суду м. Києва від 17.07.2024 у справах № 910/18632/23 (910/4930/24) та № 910/18632/23 (910/5459/24) вказані договори переведення боргу визнано недійсними з огляду на порушення принципу добросовісності та розумності, зловживання правом та наявність ознак фраудаторності.

Також, позивач зазначає, що в забезпечення зобов`язань AT "Банк Альянс" 4 компанії (ТОВ "Прувіс", ТОВ "Агро Істейт", ТОВ "Банере" та ТОВ "Івенрайс"), кінцевим бенефіціарним власником яких була ОСОБА_1 , передали майно в заставу. Проте, після отримання AT "Банк Альянс" рішень про звернення стягнення на заставне майно, у вказаних компаніях було також змінено кінцевого бенефіціарного власника та ініційовано відкриття проваджень у справі про банкрутство за заявами компаній ОСОБА_1 . Окрім цього, ТОВ "Дейвест" було відчужено всі основні засоби на користь пов`язаних компаній з кінцевим бенефіціарним власником ОСОБА_1 за десять днів до набрання законної сили рішенням суду про стягнення на користь AT "Банк Альянс", а оплата штрафних санкцій (спірна майнова дія) в значному розмірі, також відбулась на компанії ОСОБА_1 .

Таким чином, на думку позивача, боржником та пов`язаними особами зі спільним бенефіціарним власником вчиняються активні послідовні дії, спрямовані на ухилення виконання обов`язків перед непов`язаними кредиторами (ГУ ДПС у м. Києві, ТОВ НВФ БТУ-Центр, АТ "Банк Альянс"), отже, є всі підстави вважати, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Акріс Агро Груп" також намагатиметься вчиняти дії, які перешкоджатимуть виконанню рішення про стягнення заборгованості.

Виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язане з обставинами наявності у боржника присудженої до стягнення суми заборгованості. Заборона відчуження або арешт майна, які накладаються судом для забезпечення позову про стягнення грошових коштів, мають на меті подальше звернення стягнення на таке майно у разі задоволення позову.

При цьому обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Можливість накладення арешту на майно, не обмежуючись грошовими коштами Відповідача в порядку забезпечення позову у спорі про стягнення грошових коштів є додатковою гарантією того, що рішення суду у разі задоволення позову буде реально виконане.

Крім того, у разі задоволення позову у справі про стягнення грошових коштів боржник матиме безумовну можливість виконати рішення суду, за умови наявності у нього грошових коштів у необхідних для цього розмірах, без застосування процедури звернення стягнення на майно боржника ( постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.03.2023 у справі № 905/448/22).

Отже, виходячи із матеріалів справи, з метою забезпечення можливості виконання майбутнього судового рішення, доцільним є накладення арешту як на кошти, так і на майно Відповідача, що гарантуватиме отримання стягуваних коштів в межах виконавчого провадження.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням; розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії (п.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову").

На підставі вищевикладеного, на основі наведених позивачем обґрунтувань та наданих доказів з метою недопущення можливості вчинення неправомірних дій, суд вбачає за необхідне задовольнити заяву про забезпечення позову від 15.08.2024.

Враховуючи вищезазначене, керуючись Кодексом України з процедур банкрутства, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд м. Києва

УХВАЛИВ:

1. Заяву позивача про забезпечення позову задовольнити.

2. Вжити заходи забезпечення позову по справі № 910/18632/23 (910/9049/24) шляхом накладення арешту у межах суми позову 88 896 610,90 грн. на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Акріс Агро Груп» (01032, Україна, місто Київ, вулиця Жилянська, будинок 106б ідентифікаційний код юридичної особи 41846549), які знаходяться на всіх рахунках в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, та на майно, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Акріс Агро Груп», зокрема, але виключно:

- на частку в ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЛУГІНИ АГРО" (ідентифікаційний код юридичної особи 38943762);

- на частку в ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "РІВНЕАГРОЛЕНД" (ідентифікаційний код юридичної особи 41595082);

- на частку в ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ТЕХНАГРО" (ідентифікаційний код юридичної особи 42888637);

- на частку в ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МОНТЕ ВЕРДЕ" (ідентифікаційний код юридичної особи 442662479);

- на частку в ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ІННОВАГРО" (ідентифікаційний код юридичної особи 42889248);

- на частку в СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКОМУ КООПЕРАТИВІ "ТАКО" (ідентифікаційний код юридичної особи 44408399);

- на частку в ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ОЛЕВСЬК АГРО" (ідентифікаційний код юридичної особи 40117088).

Ця ухвала є виконавчим документом, набирає законної сили з моменту її прийняття, тобто з 15.08.2024 та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", підлягає обов`язковому виконанню на всій території України з моменту її прийняття.

Строк пред`явлення даної ухвали Господарського суду міста Києва до виконання становить три роки, тобто до 15.08.2027.

Стягувачем у виконавчому проваджені за ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.08.2024 у справі 910/18632/23 (910/9049/24) є позивач - розпорядник майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Дейвест" (, 03195, м. Київ, вул. Рудницького Степана, 6д, офіс 43) арбітражний керуючий Ципляк Павло Сергійович (РНОКПП НОМЕР_1 , 02002, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, 11Б, а/с 22, свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 1764 від 30.03.2016).

Боржником у виконавчому проваджені за ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.08.2024 у справі 910/18632/23 (910/9049/24) є відповідач 2 - Товариство з обмеженою відповідальністю «Акріс Агро Груп» (01032, Україна, місто Київ, вулиця Жилянська, будинок 106б ідентифікаційний код юридичної особи 41846549).

3. Копію ухвали направити учасникам провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.М.Івченко