ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2024 р. м. Ужгород Справа № 907/553/24

Суддя Господарського суду Закарпатської області Лучко Р.М.,

розглянувши матеріали справи

за позовом Фізичної особи-підприємця Каграманова Марата Геннадійовича , м. Ужгород

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Превеншн Госпіталь», м. Ужгород

про стягнення 289 140,00 грн

секретар судового засідання - Піпар А.Ю.

учасники справи не викликались

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Каграманов Марат Геннадійович звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Превеншн Госпіталь» 289 140,00 грн боргу за надані послуги з охорони за період з січня 2023 року до березня 2024 року, посилаючись на невиконання відповідачем зобов`язання з оплати вартості наданих послуг за договором № У-60/Ф на стаціонарну фізичну охорону об`єктів від 01 вересня 2021 року.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №907/553/24 визначено головуючого суддю Лучка Р.М., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 червня 2024 року.

Ухвалою суду від 17 червня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглянути спір в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи та встановлено строки для подання заяв по суті спору.

Відповідач не скористався наданим йому правом заперечити проти позовних вимог та надати суду відзив на позов, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку. Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 17.06.2024, надіслана на офіційну юридичну адресу відповідача ( АДРЕСА_1 ) вручена Товариству з обмеженою відповідальністю «Превеншн Госпіталь» 02.07.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за трек-номером 716 та вбачається з відомостей з вебсайту Укрпошти щодо відстеження рекомендованого відправлення за трек-номером 716.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Таким чином, відповідно до положень ч. ч. 8, 9 ст. 165, ч. 1 ст. 251 ГПК України у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань з оплати вартості наданих позивачем послуг охорони за договором на стаціонарну фізичну охорону об`єктів № У-60/Ф від 01.09.2021 у зв`язку з чим станом на 11.06.2024 за ним рахується заборгованість за надані послуги з охорони за період з січня 2023 року до березня 2024 року в розмірі 289 140,00 грн, з вимогами про стягнення якої подано даний позов до Господарського суду.

Заперечення (відзив) відповідача.

Відзив на позов по суті заявлених вимог відповідачем не подано.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

01 вересня 2021 року між Фізичною особою-підприємцем Каграмановим Маратом Геннадійовичем , як Виконавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Превеншн Госпіталь», як Замовником було укладено Договір на стаціонарну фізичну охорону об`єктів за № У-60/Ф (надалі - Договір), за умовами п. 2.1. якого Замовник передає, а Охорона (Виконавець) приймає під охорону об`єкти, перераховані у дислокації (Додаток №1).

Охороною відповідно до п. 1.2. Договору є системний комплекс організаційних заходів по забезпеченню недоторканості та збереження майно, що знаходиться на об`єкті силами працівників охорони від протиправних посягань на нього сторонніх осіб в період часу, визначеного даним Договором. Об`єкт - окремий предмет, приміщення, будівля чи конкретна територія, що охороняється (п. 1.1. Договору).

За змістом п. 3.1. Договору його сума визначається сторонами на основі дислокації-розрахунку (Додаток №2 до Договору).

Згідно з п. 3.3. Договору оплата за послуги здійснюється Замовником виключно Охороні (Виконавцю) авансом щомісячно до 10 числа поточного місяця шляхом перерахування коштів у безготівковій формі національної валюти України на рахунок Охорони. Сторони помісячно в останній робочий день місяця підписують акт виконаних робіт. В разі, якщо Замовник після отримання для підпису актів виконаних робіт на протязі 5-ти робочих днів з моменту отримання ним підписано не було та на адресу Охорони не надходило будь-яких листів щодо непогодження з даними актами, то такі вважаються визнаними Замовником та підлягають оплаті.

Положення пунктів 9.1., 9.2. Договору визначено, що цей Договір укладається строком на 1 рік і набуває чинності з дня його підписання. Якщо за 1 місяць до закінчення строку дії Договору жодна зі сторін не вимагатиме його припинення, Договір вважається продовженим на тих же умовах і на той же строк.

Відповідно до Дислокації-розрахунку від 01.01.2023 (Додаток №2 до Договору) визначено, що об`єктом охорони є госпіталь «Превеншн» в с. Великі Лази, вул. Східна, 4-1, вартістю охорони 44 530,00 грн на місяць.

Матеріали справи свідчать, що на виконання умов Договору на стаціонарну фізичну охорону об`єктів за № У-60/Ф від 01.09.2021 позивачем в період з січня 2023 року по березень 2024 року включно надано визначені в Договорі послуги охорони на об`єкті в с. Великі Лази, вул. Східна, 4-1 (госпіталь «Превеншн») на загальну суму 646 234,00 грн, що підтверджується підписаними сторонами актами надання послуг № 9 від 31.01.2023 (на суму 45 384,00 грн), №17 від 28.02.2023 (на суму 44 530,00 грн), №23 від 31.03.2023 (на суму 44 530,00 грн), №37 від 30.04.2023 (на суму 44 530,00 грн), №48 від 31.05.2023 (на суму 44 530,00 грн), №53 від 30.06.2023 (на суму 44 530,00 грн), №68 від 31.07.2023 (на суму 44 530,00 грн), №75 від 31.08.2023 (на суму 44 530,00 грн), №82 від 30.09.2023 (на суму 44 530,00 грн), №94 від 31.10.2023 (на суму 44 530,00 грн), №108 від 30.11.2023 (на суму 44 530,00 грн), №118 від 31.12.2023 (на суму 44 530,00 грн), №4 від 31.01.2024 (на суму 44 530,00 грн), №26 від 29.02.2024 (на суму 44 530,00 грн), №27 від 31.03.2024 (на суму 21 960,00 грн) та не заперечено відповідачем у справі.

За твердженням Позивача, Відповідачем не в повній мірі виконано зобов`язання з оплати вартості наданих йому послуг у визначений Договором строк, у зв`язку з чим, з врахуванням часткової сплати вартості послуг в розмірі 280 326,00 грн та наявності станом на 31.01.2023 передоплати в розмірі 76 768,00 грн, заборгованість відповідача складає 289 140,00 грн, стягнення якої і є предметом судового розгляду у цій справі.

Згідно з листом позивача №10/2024 від 01.03.2024 останній повідомляв відповідача про припинення з 15.03.2024 Договору в порядку п. 9.3. Договору (за згодою сторін з ініціативи Замовника) та вимагав терміново сплатити заборгованість в сумі 289 140,00 грн. Доказів відповіді на означену вимогу чи її виконання відповідачем суду не надано.

ПРАВОВЕ ОБГРУНТУВАННЯ І ОЦІНКА СУДУ

За положеннями ч. 1 ст.173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Аналогічні за змістом норми містяться і в ст.ст.509,526 Цивільного кодексу України.

До вимог господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з врахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За своїм змістом та правовою природою укладений між сторонами правочин є договором про надання послуг.

Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ст. 978 ЦК України за договором охорони охоронець, який є суб`єктом підприємницької діяльності, зобов`язується забезпечити недоторканність особи чи майна, які охороняються. Володілець такого майна або особа, яку охороняють, зобов`язані виконувати передбачені договором правила особистої та майнової безпеки і щомісячно сплачувати охоронцю встановлену плату.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

В даному випадку судом встановлено, що укладений між сторонами Договір на стаціонарну фізичну охорону об`єктів за № У-60/Ф від 01.09.2021 є укладений, недійсним судом не визнавався, у встановленому Законом порядку сторонами змінений чи розірваний не був, а відтак підлягає до виконання сторонами на визначених ним умовах.

Як встановлено судом, факт надання позивачем послуг охорони за Договором на стаціонарну фізичну охорону об`єктів за № У-60/Ф від 01.09.2021 в період з січня 2023 року по березень 2024 року включно на загальну суму 646 234,00 грн підтверджується підписаними сторонами Актами надання послуг № 9 від 31.01.2023, №17 від 28.02.2023, №23 від 31.03.2023, №37 від 30.04.2023, №48 від 31.05.2023, №53 від 30.06.2023, №68 від 31.07.2023, №75 від 31.08.2023, №82 від 30.09.2023, №94 від 31.10.2023, №108 від 30.11.2023, №118 від 31.12.2023, №4 від 31.01.2024, №26 від 29.02.2024, №27 від 31.03.2024 та не заперечено відповідачем у встановленому законом порядку.

При цьому, відповідач у порушення умов договору та норм чинного законодавства належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання з повної оплати вартості наданих послуг охорони у встановлений в п. 3.3. Договору строк, здійснивши часткову оплату вартості наданих йому спеціальною технікою послуг в сумі 280 326,00 грн, у зв`язку з чим, з урахуванням наявної станом на 31.01.2023 в Замовника передоплати за Договором в сумі 76 768,00 грн, в Товариства з обмеженою відповідальністю «Превеншн Госпіталь» виникла заборгованість перед позивачем станом на 11.06.2024 року (дата оформлення позовної заяви) в розмірі 289 140,00 грн, що не було спростовано відповідачем належними засобами доказування.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

При цьому, приписи ч. 7 ст. 193 ГК України та ст. 525 ЦК України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 ЦК України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи встановлено, що відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим на час розгляду справи в суді за ним рахується заборгованість в розмірі 289 140,00 грн, що жодним чином не спростовано відповідачем, а тому позовні вимоги про стягнення з Замовника заборгованості за Договором підлягають до задоволення як заявлені обґрунтовано та правомірно.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Положеннями статей 13-14 ГПК України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Сторонами у справі не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності інших обставин ніж ті, що досліджені судом, а відтак, зважаючи на зазначене вище, позовні вимоги як обґрунтовано заявлені, підтверджені належними та допустимими доказами підлягають до задоволення в заявленому розмірі.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача у справі.

В той же час, з урахуванням ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» зайво сплачений позивачем судовий збір в розмірі 867,42 грн може бути повернутий з Державного бюджету України Фізичній особі-підприємцю Каграманову Марату Геннадійовичу в порядку п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» за його клопотанням.

Також, суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи, що відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 240 ГПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 126, 129, 221, 236, 238, 240, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Превеншн Госпіталь» (88000, м. Ужгород, вул. Швабська, буд. 70, кв. 12, ) на користь Фізичної особи-підприємця Каграманова Марата Геннадійовича ( АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1 ) 289 140,00 грн (двісті вісімдесят дев`ять тисяч сто сорок гривень 00 копійок) заборгованості та 3469,68 грн (три тисячі чотириста шістдесят дев`ять гривень 68 копійок) в повернення сплаченого судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

На підставі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду згідно ст. 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без участі (неявки) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду.

Повне судове рішення складено та підписано 12 серпня 2024 року.

Суддя Лучко Р.М.