ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" серпня 2024 р. Справа №909/1113/23

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Бонк Т.Б.

Суддів Бойко С.М.

Якімець Г.Г.

секретар судового засідання Шатан Т.О.

представники сторін:

позивача: Кудиба З.І.,

відповідача: не з`явився,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Бурштинської міської ради від 14.04.2024 (вх. суду від 15.04.2024 № 01-05/1080/24)

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 19.03.2024 (повний текст складено 25.03.2024, суддя Т. В. Стефанів)

у справі № 909/1113/23

за позовом: Бурштинської міської ради, Івано-Франківська обл., м. Бурштин

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго-Старт», Івано-Франківська обл., с. Угринів

про стягнення 549262 грн 50 к., з яких: 423504 грн 46 к. - заборгованість по орендній платі за земельні ділянки, 95775 грн 62 к. інфляційні втрати, 29982 грн 42 к. - 3% річних,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог позовної заяви і рішень судів попередніх інстанцій:

08.12.2023 Бурштинська міська рада звернулася до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго-Старт" про стягнення 549262 грн 50 к., з яких: 423504 грн 46 к. - заборгованість по орендній платі за земельні ділянки, 95775 грн 62 к. - інфляційні втрати, 29982 грн 42 к. - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач неналежним чином виконав свої зобов`язання за договором в частині сплати орендної плати за земельні ділянки. За порушення строків виконання грошового зобов`язання відповідачу нараховано інфляційні втрати та 3 % річних.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 19.03.2024 позов задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго-Старт" на користь Бурштинської міської ради 173 351 грн 76 к. заборгованості по орендній платі за земельні ділянки, 83 866 грн 45 к. інфляційних збільшень, 24 203 грн 01 к. 3% річних та 4 221 грн 32 к. судового збору. У частині позовних вимог про стягнення 250 152 грн 70 к. заборгованості по орендній платі за земельні ділянки, 11 909 грн 17 к. інфляційних збільшень та 5 779 грн 41 к. 3% річних відмовлено.

Місцевий господарський суд, приймаючи рішення у цій справі, виходив з того, що відповідач неналежно виконував взяті на себе зобов`язання згідно укладених договорів в частині орендної плати. Проте, позивач помилково нараховував відповідачу до стягнення щомісячну орендну плату за період з 01.01.2023 по 31.10.2023 відповідно до нової нормативної грошової оцінки земельних ділянок за 2023 рік, оскільки між сторонами не було укладено додаткової угоди до договору оренди щодо перерахунку орендної плати з урахуванням коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки землі.

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що позивач помилково нараховує орендну плату в сумі 3617 грн 93 к за січень 2023 по земельній ділянці площею 4,3913 га; кадастровий номер :01:001:0495, оскільки орендна плата в сумі 3125 грн 54 к за січень 2023 по вказаній земельній ділянці врахована у рішенні у справі № 909/310/23, яке набрало законної сили.

Що стосується нарахування 3% річних та інфляційних втрат, то місцевий господарський суд провів власний розрахунок інфляційних втрат та 3 % річних, вказавши, що позивачем було допущено ряд помилок при здійсненні відповідних розрахунків, зокрема: нарахування інфляційних втрат за неповний місяць прострочення (менше 15 днів); здійснення нарахування не на основну суму боргу, а в тому числі й на інші нарахування, не враховано розмір заборгованості з орендної плати за земельні ділянки у 2022, 2023 рр.

Короткий зміст вимог та узагальнених доводів учасників справи:

Не погодившись з рішенням, Бурштинська міська рада подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 19.03.2024 у справі № 909/1113/23 та ухвалити нове судове рішення, яким задоволити позовні вимоги в повному обсязі.

Скаржник зазначає, що суд першої інстанції не врахував те, що сторони у договорі передбачили автоматичну зміну орендної плати в разі її індексування та не застосував положення ст. 21 ЗУ «Про оренду землі» та ст. 289.1 Податкового кодексу України.

На переконання апелянта, при визначенні розміру орендної плати, у випадку передачі в оренду земель комунальної власності, має враховуватись нормативно грошова оцінка земельних ділянок з врахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.

Таким чином, скаржник вказує, що місцевий господарський суд при винесенні оскаржуваного рішення неправильно застосував норми матеріального права, а також не в повному обсязі з`ясував обставини справи, що є підставою для скасування судового рішення.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Енерго-Старт» відзиву на апеляційну скаргу не подало.

Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.04.2024 справу № 909/1113/23 розподілено колегії суддів у складі: головуючого судді Бонк Т.Б., суддів Бойко С.М., Якімець Г.Г.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 22.04.2024 у справі № 909/1113/23 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Бурштинської міської ради від 14.04.2024 (вх. суду від 15.04.2024 № 01-05/1080/24).

Ухвалою суду від 07.05.2024 призначено розгляд справи на 04.06.2024.

У судовому засіданні 02.04.2024 у зв`язку з надходженням клопотання позивача про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення судового засідання, суд відклав розгляд справи на 14.05.2024.

14.05.2024 суд відклав судове засідання на 04.06.2024.

Процесуальний хід розгляду справи відображено у відповідних ухвалах суду.

У судове засідання 13.08.2024 з`явився скаржник, підтримав доводи апеляційної скарги, надав суду пояснення. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, не з`явився.

Враховуючи те, що суд вжив усіх заходів для реалізації сторонами своїх процесуальних прав та те, що у матеріалах справи містяться повідомлення про вручення відповідачу ухвал суду, то колегія суддів вважала за можливе постановити судове рішення за результатами розгляду апеляційної скарги за відсутності представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго-Старт».

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи.

Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) господарського судочинства відповідно до пункту 10 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним вважається строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

При цьому, Європейський Суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (див. рішення Європейського Суду з прав людини у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Таким чином, суд, враховуючи обставини справи, застосовує принцип розумного строку тривалості провадження відповідно до зазначеної вище практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з встановленими судами першої та апеляційної інстанцій обставин, і визначених відповідно до них правовідносин, вбачається, що:

18.12.2017 між Задністрянською сільською радою (орендодавець) та ТОВ "Енерго-Старт" (орендар) укладено Договір оренди земельної ділянки (далі Договір № 1).

Згідно з п. 1.1. Договору № 1 орендодавець, на підставі рішення Задністрянської сільської ради від 10.11.2017 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, що знаходиться в с. Задністрянське, Галицького району Івано-Франківської області для обслуговування жомових ям.

Пунктом 2.1. Договору № 1 встановлено, що об`єктом оренди згідно даного договору є земельна ділянка з наступними характеристиками: місце розташування - Івано-Франківська область, Галицький район, с. Задністрянське, вул. С. Бандери; загальна площа - 4,3913 га; цільове призначення - підприємства іншої промисловості; кадастровий номер :01:001:0495.

Пунктом 2.2. Договору № 1 передбачено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 2308089,20 грн.

Пунктом 3.1. Договору № 1 сторони погодили, що Договір укладено на 49 років.

Згідно з п. 4.2. Договору № 1 річна орендна плата встановлюється у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Пунктом 4.3. Договору № 1 встановлено, що зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки та її індексація проводиться без внесення змін та доповнень до цього договору у порядку та у випадках, передбачених чинним законодавством України.

Відповідно до п. 4.4. Договору орендна плата вноситься орендарем щомісячно рівними частками в розмірі 5770,00 грн на протязі місяця.

Факт прийняття відповідачем в оренду зазначеної земельної ділянки підтверджується Актом приймання передачі в оренду землі (додаток № 1 до Договору оренди від 18.12.2017).

Право оренди було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 20.12.2017, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

06.04.2018 між сторонами була укладена Додаткова угода № 1 до договору оренди земельної ділянки від 18.12.2017 (далі - Додаткова угода).

Відповідно до змісту Додаткової угоди № 1 було змінено цільове призначення земельної ділянки (п. 1.1., п. 2.1.): 14.01. для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ та організацій (сонячної електростанції з подальшим СЕС); встановлено нову нормативну грошову оцінку земельної ділянки в розмірі 1250214,98 грн (п. 2.2.); змінено розмір орендної плати на 3125,54 грн (п. 4.4.).

18.12.2017 між Задністрянською сільською радою (орендодавець) та ТОВ "Енерго-Старт" (орендар) укладено Договір оренди земельної ділянки (далі - Договір № 2) на підставі рішення Задністрянської сільської ради від 10.11.2017.

Згідно з п. 1.1. Договору № 2 орендодавець, на підставі рішення Задністрянської сільської ради від 10.11.2017 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, що знаходиться в с. Задністрянське, Галицького району Івано-Франківської області для обслуговування кагатних полів.

Пунктом 2.1. Договору встановлено, що об`єктом оренди згідно даного договору є земельна ділянка з наступними характеристиками: місце розташування - Івано-Франківська область, Галицький район, с. Задністрянське, вул. С. Бандери, 1; загальна площа - 13,6022 га; цільове призначення - підприємства іншої промисловості; кадастровий номер :01:001:0561.

Пунктом 2.2. Договору передбачено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 7149384,22 грн.

Пунктом 3.1. Договору сторони погодили, що Договір укладено на 49 років.

Згідно з пунктом 4.2. Договору річна орендна плата встановлюється у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Пунктом 4.3. Договору встановлено, що зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки та її індексація проводиться без внесення змін та доповнень до цього договору у порядку та у випадках, передбачених чинним законодавством України.

Відповідно до п. 4.4. Договору орендна плата вноситься орендарем щомісячно рівними частками в розмірі 17873 грн на протязі місяця.

Факт прийняття відповідачем в оренду зазначеної земельної ділянки підтверджується Актом приймання передачі в оренду землі (додаток № 1 до Договору оренди від 18.12.2017).

Право оренди було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 20.12.2017, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

06.04.2018 між сторонами була укладена Додаткова угода № 1 до договору оренди земельної ділянки від 18.12.2017 (далі - Додаткова угода № 2).

Відповідно до змісту Додаткової угоди № 2 було змінено цільове призначення земельної ділянки (п. 1.1., п. 2.1.): 14.01. для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ та організацій (сонячної електростанції з подальшим СЕС); встановлено нову нормативну грошову оцінку земельної ділянки в розмірі 3872583,11 грн (п. 2.2.); змінено розмір орендної плати на 9681,46 грн (п. 4.4.).

Бурштинська міська рада є правонаступником Задністрянської сільської ради на підставі рішення Бурштинської міської ради від 27.11.2020 за № 16/1-20 "Про початок реорганізації Дем`янівської, Бовшівської, Задністрянської, Старомартинівської, Тенетниківської, Коростовичівської, Озерянської, Сарниківської, Юнашківської, Насташинської сільських рад у зв`язку з приєднанням до Бурштинської міської ради Івано-Франківського району", а також рішення Бурштинської міської ради від 30.12.2020 № 01/5-20 "Про затвердження передавальних актів щодо передачі майна Дем`янівської, Бовшівської, Задністрянської, Старомартинівської, Тенетниківської, Коростовичівської, Озерянської, Сарниківської, Юнашківської, Насташинської сільських рад, які припиняються шляхом приєднання до Бурштинської міської ради Івано-Франківської області".

Відповідно до розрахунку Бурштинської міської ради заборгованості сума несплачених ТОВ "Енерго-Старт" коштів за оренду земельної ділянки площею - 13,6022 га; кадастровий номер :01:001:0561 за період з 01.08.2022 по 31.10.2023 складає 35 9195 грн 30 к. та земельної ділянки площею 4,3913 га; кадастровий номер :01:001:0495 за період з 01.01.2023 по 31.10.2023 складає 64309 грн 16 к. Всього 423504 грн 46 к.

Крім того, за порушення строку виконання грошового зобов`язання, на підставі ст. 625 ЦК України, позивач нараховує відповідачу 95775 грн 62 к. інфляційних втрат та 29982 грн 42 к. 3% річних.

Водночас у матеріалах справи містяться письмові пояснення Бурштинської міської ради (а.с. 98-103), згідно яких позивач просив суд першої інстанції стягнути з відповідача 428 345,16 грн основного боргу, 95 802, 65 інфляційних втрат та 29 141,77 грн 3% річних.

При перегляді рішення місцевого господарського суду судова колегія Західного апеляційного господарського суду керувалась наступним.

Статтею 14 Конституції України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Згідно статті 80 Земельного кодексу України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Приписами частин 1 та 2 статті 83 Земельного кодексу України встановлено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування; в) землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 123, ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 6 Закону України "Про оренду землі" орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Відповідно до статей 1 та 13 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років (ч. 1 ст. 19 Закону України "Про оренду землі").

Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності (ч. 1 ст. 93 Земельного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 792 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них.

Зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства (ч. 1 ст. 180 Господарського кодексу України).

У відповідності до положень ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із положеннями ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Статтею 21 Закону України "Про оренду землі" визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" частини першої статті 96 Земельного кодексу України). Подібні за змістом положення містяться в ст. 24 Закону України "Про оренду землі".

Відповідно до п. 288.1 та 288.4 статті 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки., а розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Пунктом 285.1 та 285.2 статті 285 Податкового кодексу України, базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Згідно п. 288.7 ст. 288 Податкового кодексу України податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Згідно з частиною 5 статті 5 Закону України "Про оцінку земель" для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності використовується нормативна грошова оцінка. Подібні за змістом положення містяться в ст. 289 Податкового кодексу України.

Статтею 95 Податкового кодексу України визначено обов`язок податкового органу на зарахування усіх платежів на погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати визначеного платником.

Відповідно до п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Згідно з п. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму плати за землю щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають до відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, а надалі такий витяг подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України).

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.10.2020 у справі № 300/2067/20 позов Головного управління державної фіскальної служби в Івано-Франківській області до Товариства з обмеженою "Енерго-Старт" про стягнення податкового боргу задоволено повністю; стягнено з розрахункових рахунків у банках, що обслуговують Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерго-Старт" та за рахунок готівки, що йому належить в дохід бюджету заборгованість в сумі 58887 грн 99 к. (за період з лютого по травень 2020 року)

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.05.2022 по справі № 300/8108/21 позов Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області до ТОВ "Енерго-Старт" про стягнення податкового боргу в розмірі 205251,94 гривень задоволено повністю; стягнено з рахунків у банках, що обслуговують ТОВ "Енерго-Старт" та за рахунок готівки, що йому належить в дохід місцевого бюджету податковий борг зі сплати орендної плати за земельні ділянки в розмірі 205251 грн 94 к. ( за період з червня 2020 по вересень 2021 включно).

У подальшому, рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 18.10.2022 у справі № 909/622/22 частково задоволено позов Бурштинської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго-Старт" про стягнення заборгованості по орендній платі за земельні ділянки в сумі 128070 грн 00 грн к. (за період з січня 2021 по липень 2022 включно).

Також, рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 05.10.2023 у справі № 909/310/23 частково задоволено позов Бурштинської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго-Старт" про стягнення заборгованості по орендній платі в сумі 18753 грн 24 к. (за період з серпня 2022 по січень 2023 включно) по орендній ділянці по земельній ділянці кадастровий номер :01:001:0495.

Вищезазначені рішення суду набрали законної сили.

Згідно приписів ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За наведених обставин та правових норм, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач не виконав свого обов`язку щодо проведення орендної плати за земельну ділянку площею - 13,6022 га; кадастровий номер :01:001:0561 за період з 01.08.2022 по 31.10.2023. та за земельну ділянку площею 4,3913 га; кадастровий номер :01:001:0495 за період з 01.02.2023 по 31.10.2023, доказів орендної плати за земельні ділянки матеріали справи не містять.

Так, пунктом 271.2 статті 271 Податкового кодексу України встановлено, що рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.06.2024 у справі № 914/2848/22 вказала, що з моменту початку застосування відповідно до пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України зміненої нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної або комунальної власності автоматично змінюються і права та обов`язки сторін договору оренди в частині розміру орендної плати, визначеної у відсотковому співвідношенні до нормативної грошової оцінки. У таких правовідносинах відсутній обов`язок сторін вносити зміни до договору оренди шляхом укладення додаткової угоди, оскільки обов`язок сплачувати орендну плату відповідно до зміненої нормативної грошової оцінки земельної ділянки виникає в орендаря з моменту початку застосування такої нормативної грошової оцінки.

З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку стосовно того, що застосуванням коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земельних ділянок без укладення додаткової угоди до договору оренди щодо перерахунку орендної плати є безпідставним.

Таким чином, апеляційний суд при визначенні розміру орендної плати за спірні земельні ділянки, зазначає таке.

Щодо земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0561 (13,6022 га).

Відповідно до Витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки від 20.07.2022, нормативно грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0561 (13,6022 га) становить 4 259 841,42 гривні.

Пунктом 4.2 Договору сторони погодили, що річна орендна плата встановлюється в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а пунктом 4.4 орендна плата вноситься орендарем щомісячно.

Відтак, за земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0561 (13,6022 га) у 2022 році відповідачу слід було сплачувати 10 649, 61 грн щомісячно (4 259 841,42 Х 0,03 : 12).

В той же час, у доданому до позову розрахунку, позивач вказує суму заборгованості за вищевказану земельну ділянку у період з серпня 2022 до грудня 2022 (включно) в розмірі 9 681,46 гривні щомісячно, а тому з огляду на принцип диспозитивності, враховуючи те, що суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог, з відповідача на користь позивача у період з серпня 2022 до грудня 2022 (включно) підлягає до стягнення заборгованість по орендній платі за земельну ділянку :01:001:0561 (13,6022 га) в розмірі 48 407,3 грн.

З січня 2023 року по жовтень 2023 року (включно) за вищевказану земельну ділянку позивач просив суд стягнути з відповідача орендну плату за мсяць в розмірі 31 078,80 гривень.

Враховуючи те, що згідно Інформації Держземкадастру станом на 23.01.2023 нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 12 431 520, 1 грн, то колегія суддів погоджується з доданим позивачем розрахунком у період з січня 2023 по жовтень 2023 року.

Таким чином, у відповідача існує заборгованість по орендній платі за земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0561 (13,6022 га) у період з серпня 2022 року по жовтень 2023 року (включно) в розмірі 359 195, 30 гривень.

Щодо земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0495 (4,3913 га).

У доданому до позову розрахунку позивач вказує заборгованість за земельну ділянку в розмірі 3 617,93 гривні за січень 2023 року, однак орендна плата в сумі 3125, 54 грн за січень 2023 по вказаній земельній ділянці врахована у рішенні у справі № 909/310/23, яке набрало законної сили.

У період з лютого 2023 по жовтень 2023 року сума заборгованості, на переконання позивача, становить 6 743,47 гривень за кожен місяць.

Згідно з Інформацією Держземкадастру станом на 04.07.2023 нормативно грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0495 (4,3913 га) становить 2 686 768,64 гривні.

Враховуючи умови укладеного між сторонами договору та чинне законодавство, за земельну ділянку :01:001:0495 (4,3913 га) у 2023 році відповідач повинен був сплачувати позивачу орендну плату в розмірі 6 716, 93 грн (2 686 768,64 х 0,03 : 12).

Таким чином, розмір розрахованої позивачем суми до стягнення заборгованості по орендній платі за земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0495 (4,3913 га) у період з лютого 2023 року по жовтень 2023 року (включно) підлягає до зменшення.

Апеляційний суд, здійснивши перерахунок, вказує що розмір заборгованості відповідача перед позивачем за земельну ділянку :01:001:0495 (4,3913 га) у період з лютого 2023 по жовтень 2023 року становить 60 452, 37 грн.

Враховуючи наведене, позовні вимоги про стягнення заборгованості з орендної плати за дві земельні ділянки в сумі 423 504, 46 грн підлягають до задоволення частково, а саме до стягнення підлягає заборгованість з орендної плати за земельні ділянки в сумі 419 647, 67 гривні.

Як було зазначено вище, у матеріалах справи містяться письмові пояснення Бурштинської міської ради (а.с. 98-103), згідно яких позивач просив суд першої інстанції стягнути з відповідача 428 345,16 грн основного боргу, 95 802, 65 інфляційних втрат та 29 141,77 грн 3% річних.

З огляду на зміст прохальної частини даних письмових пояснень, долучений розрахунок, колегія суддів доходить висновку, що позивач фактично вказав про збільшення позовних вимог. Суд першої інстанції оцінки поданим поясненням не надав.

Слід зазначити, що ухвалою від 03.01.2024 місцевий господарський суд відкрив провадження у цій справі та постановив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з п.2 ч. 2 ст. 46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції призначив розгляд справи № 909/1113/23 по суті на 31.01.2024, в той час як письмові пояснення, до яких додано розрахунок боргу в більшому розмірі, ніж вказано у позові, подані суду 10.03.2024.

Водночас позивач не надав суду першої інстанції доказів надіслання письмових пояснень відповідачу та в матеріалах справи такі відсутні.

Згідно з ч. 5 ст. 46 ГПК України у разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої, частиною третьою або четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копій такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає в ухвалі.

На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що позивач подав суду оновлений розрахунок боргу на стадії розгляду по суті, клопотань про поновлення строку на подання такого не заявляв та не надіслав розрахунку відповідачу, чим позбавив його права на подання контррозрахунку, то колегія суддів зазначає, що такий розрахунок заборгованості до розгляду судом не приймається.

Що стосується нарахування 3 % річних та інфляційних втрат, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат та 3% річних на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання та є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання як спосіб захисту грошового інтересу і полягає у відшкодуванні грошових втрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляції та отримані компенсації за неналежне виконання зобов`язань (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 №703/2718/16, від 19.06.2019 №646/14523/15).

Позивач, як кредитор, вправі вимагати стягнення у судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання. Аналогічний правовий висновок, викладено у постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року у справі №913/70/18.

Оскільки внаслідок невиконання відповідачем грошового зобов`язання у позивача виникає право на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат та відсотків річних виникає у позивача за кожен місяць (день) з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Наведена позиція суду відповідає правові позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 08 листопада 2019 року по справі №127/15672/16-ц.

Так, згідно рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.10.2020 у справі № 300/2067/20 присуджено до стягнення з відповідача 58 887, 99 гривень, відповідач здійснював погашення заборгованості у розмірі 58887,99 грн таким чином: 20.12.2022 12807 грн, 03.01.2023 38276 грн, 03.04.2023 7354, 99 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо розрахунку інфляційних втрат та 3 % річних.

Так, на суму боргу в розмірі 58887 грн 99 к. за період прострочення 01.08.2022 - 20.12.2022 нараховано інфляційних втрат у розмірі 4169 грн 24 к.; 3% річних 687 грн 30 к.;

- на суму боргу в розмірі 46080 грн 99 к. за період прострочення 21.12.2022 - 03.01.2023 інфляційні втрати не нараховуються, оскільки час прострочення у неповному місяці менше 15 днів; 3% річних становлять 53 грн 02 к.;

- на суму боргу в розмірі 7804 грн 99 к. за період прострочення 04.01.2023 - 03.04.2023 нараховано інфляційних втрат у розмірі 236 грн 35 к.; 3% річних 57 грн 74 к.;

- на суму боргу в розмірі 1330 грн 57 к. за період прострочення 08.06.2023 - 30.06.2023 нараховано інфляційних втрат у розмірі 10 грн 64 к.; 3% річних 2 грн 95 к.;

Всього сума інфляційних втрат становить 4 405,59 грн та 798, 06 грн - 3 % річних.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області по справі № 909/622/22 стягнуто з відповідача 128070 грн основної заборгованості, 13394,96 грн. 3% річних, 87023, 74 грн інфляційних втрат та 3427,04 грн судового збору.

Поряд з цим, зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та 3 % річних, передбачене положеннями ст. 625 ЦК України є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно й вимога про їх сплату є додатковою до основної вимоги.

Відтак, основою для нарахування 3% річних та інфляційних втрат, згідно з вимогами наведеної норми, є сума основного боргу, необтяжена іншими нарахуваннями.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 373/2054/16-ц, провадження № 14-446 цс 18, вказано, що у ч. 2 ст. 625 ЦК України прямо зазначено, що 3 % річних визначаються від простроченої суми за весь час прострочення. Тому при обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні.

У даному випадку, виходячи зі змісту судового рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 18.10.2022 у справі № 909/622/22, що набрало законної сили, сума основного боргу (тобто прострочена сума) відповідача становить 128 070 грн.

Відповідач здійснював погашення заборгованості за вказаним рішенням таким чином: 02.05.2023 26739 грн 43 к., 11.05.2023 50000 грн 00 к., 07.06.2023 50000 грн 00 к., 04.07.2023 1330 грн 57 к.

З огляду на наведене, розрахунки інфляційних втрат та 3 % річних наступні:

- на суму боргу в розмірі 128070 грн 00 к. за період прострочення 08.11.2022 - 02.05.2023 нараховано інфляційних втрат у розмірі 5999 грн 54 к.; 3% річних 1852 грн 63 к.;

- на суму боргу в розмірі 101330 грн 57 к. за період прострочення 03.05.2023 - 11.05.2023 інфляційні втрати не нараховуються, оскільки час прострочення у неповному місяці менше 15 днів; 3% річних становлять74 грн 96 к.;

- на суму боргу в розмірі 51330 грн 57 к. за період прострочення 12.05.2023 - 07.06.2023 нараховано інфляційних втрат у розмірі 256 грн 65 к.; 3% річних 113 грн 91 к.;

- на суму боргу в розмірі 1330 грн 57 к. за період прострочення 08.06.2023 - 30.06.2023 нараховано інфляційних втрат у розмірі 10 грн 64 к.; 3% річних 2 грн 95 к.;

Всього сума інфляційних втрат становить 6266 грн 83 к. та 2044 грн 45 к. 3 % річних.

Також, апеляційний суд зазначає про правильність проведеного розрахунку судом першої інстанції згідно рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.05.2022 по справі № 300/8108/21.

Так, відповідач здійснив часткове погашення заборгованості за вказаним рішенням таким чином: 03.04.2023 17649 грн 33 к., 26.07.2023 21878 грн 78 к., 28.07.2023 3600 грн 00 к.

Відтак, суд встановив, що розрахунки інфляційних втрат та 3 % річних наступні:

- на суму боргу в розмірі 205251 грн 94 к. за період прострочення 01.08.2022 - 03.04.2023 нараховано інфляційних втрат у розмірі 21187 грн 18 к.; 3% річних 4150 грн 03 к.;

- на суму боргу в розмірі 187602 грн 99 к. за період прострочення 04.04.2023 - 30.06.2023 нараховано інфляційних втрат у розмірі 2826 грн 44 к.; за період прострочення 04.04.2023 - 26.07.2023 3% річних 1757 грн 81 к.;

- на суму боргу в розмірі 165123 грн 83 к. інфляційні втрати не нараховуються; за період прострочення 27.07.2023 - 28.07.2023 3% річних становлять 27 грн 24 к.;

- на суму боргу в розмірі 162123 грн 83 к. за період прострочення 01.09.2023 - 30.09.2023 нараховано інфляційних втрат у розмірі 810 грн 62 к.; за період прострочення 29.07.2023 - 30.09.2023 3% річних 852 грн 82 к..

Всього сума інфляційних втрат становить 24824 грн 24 к. та 6787 грн 90 к. 3 % річних.

Крім того, позивач здійснює нарахування інфляційних втрат та 3 % річних за платежами, не охопленими судовими рішеннями за період з червня 2020 року по серпень 2023 року.

Як було зазначено вище, колегія суддів бере до уваги розрахунок основного боргу, 3 % річних та інфляційних втрат, який вказаний у позовній заяві.

Так, не виходячи за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого мало місце невиконання такого зобов`язання та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних нарахувань встановлено, що розрахунки інфляційних втрат та 3% річних за періоди червень 2020 року грудень 2020 здійснені позивачем правильно. Відтак, за кожен із вказаних періодів нарахувань з 01.08.2022 по 30.06.2023 підлягають до стягнення 30 379,1 грн інфляційних втрат та 8 519,98 грн 3 % річних.

Враховуючи те, що при розрахунку заборгованості по орендній платі за земельну ділянку площею 13,6022 га позивач вказав суму місячної заборгованості в розмірі 9 681,46 грн, відповідно на таку ж основну суму боргу позивач повинен був і нараховувати 3 % річних та інфляційні втрати.

Відтак, враховуючи вказане, сумуючи розрахунок позивача за земельну ділянку площею 13,6022 га в розмірі 9 681, 46 грн та рішення суду у справі № 909/310/23, яке набрало законної сили та в якому встановлено розмір заборгованості по орендній платі за земельну ділянку площею 4, 3913 га 3 125,54 грн, розрахунки інфляційних втрат за періоди з січня 2022 року по грудень 2022 року наступні:

- за січень 2022 року на суму боргу в розмірі 12807 грн 00 к. за період прострочення 01.08.2022 - 30.06.2023, 01.09.2023 - 30.09.2023 нараховано інфляційних втрат у розмірі 1598 грн 90 к.;

- за лютий 2022 року на суму боргу в розмірі 12807 грн 00 к. за період прострочення 01.08.2022 - 30.06.2023, 01.09.2023 - 30.09.2023 нараховано інфляційних втрат у розмірі 1598 грн 90 к.;

- за березень 2022 року на суму боргу в розмірі 12807 грн 00 к. за період прострочення 01.08.2022 - 30.06.2023, 01.09.2023 - 30.09.2023 нараховано інфляційних втрат у розмірі 1598 грн 90 к.;

- за квітень 2022 року на суму боргу в розмірі 12807 грн 00 к. за період прострочення 01.08.2022 - 30.06.2023, 01.09.2023 - 30.09.2023 нараховано інфляційних втрат у розмірі 1598 грн 90 к.;

- за травень 2022 року на суму боргу в розмірі 12807 грн 00 к. за період прострочення 01.08.2022 - 30.06.2023, 01.09.2023 - 30.09.2023 нараховано інфляційних втрат у розмірі 1598 грн 90 к.;

- за червень 2022 року на суму боргу в розмірі 12807 грн 00 к. за період прострочення 01.07.2022 - 30.06.2023, 01.09.2023 - 30.09.2023 нараховано інфляційних втрат у розмірі 1699 грн 30 к.;

- за липень 2022 року на суму боргу в розмірі 12807 грн 00 к. за період прострочення 01.08.2022 - 30.06.2023, 01.09.2023 - 30.09.2023 нараховано інфляційних втрат у розмірі 1598 грн 90 к.;

- за серпень 2022 року на суму боргу в розмірі 12807 грн 00 к. за період прострочення 01.09.2022 - 30.06.2023, 01.09.2023 - 30.09.2023 нараховано інфляційних втрат у розмірі 1442 грн 86 к.;

- за вересень 2022 року на суму боргу в розмірі 12807 грн 00 к. за період прострочення 01.10.2022 - 30.06.2023, 01.09.2023 - 30.09.2023 нараховано інфляційних втрат у розмірі 1178 грн 36 к.;

- за жовтень 2022 року на суму боргу в розмірі 12807 грн 00 к. за період прострочення 01.11.2022 - 30.06.2023, 01.09.2023 - 30.09.2023 нараховано інфляційних втрат у розмірі 838 грн 81 к.;

- за листопад 2022 року на суму боргу в розмірі 12807 грн 00 к. за період прострочення 01.12.2022 - 30.06.2023, 01.09.2023 - 30.09.2023 нараховано інфляційних втрат у розмірі 744 грн 40 к.;

- за грудень 2022 року на суму боргу в розмірі 12807 грн 00 к. за період прострочення 01.01.2023 - 30.06.2023, 01.09.2023 - 30.09.2023 нараховано інфляційних втрат у розмірі 650 грн 64 к.

Розрахунки 3% річних за періоди з січня 2022 року по грудень 2022 року наступні:

- за січень 2022 року на суму боргу в розмірі 12807 грн. 00 к. за період прострочення 01.08.2022 - 30.09.2023 нараховано 3% річних у розмірі 448 грн 42 к.;

- за лютий 2022 року на суму боргу в розмірі 12807 грн. 00 к. за період прострочення 01.08.2022 30.09.2023 нараховано 3% річних у розмірі 448 грн 42 к.;

- за березень 2022 року на суму боргу в розмірі 12807 грн. 00 к. за період прострочення 01.08.2022 30.09.2023 нараховано 3% річних у розмірі 448 грн 42 к.;

- за квітень 2022 року на суму боргу в розмірі 12807 грн. 00 к. за період прострочення 01.08.2022 - 30.09.2023 нараховано 3% річних у розмірі 448 грн 42 к.;

- за травень 2022 року на суму боргу в розмірі 12807 грн 00 к. за період прострочення 01.08.2022 - 30.09.2023 нараховано 3% річних у розмірі 448 грн 42 к.;

- за червень 2022 року на суму боргу в розмірі 12807 грн 00 к. за період прострочення 01.07.2022 - 30.09.2023 нараховано 3% річних у розмірі 448 грн 42 к.;

- за липень 2022 року на суму боргу в розмірі 12807 грн 00 к. за період прострочення 01.08.2022 - 30.09.2023 нараховано 3% річних у розмірі 448 грн 42 к.;

- за серпень 2022 року на суму боргу в розмірі 12807 грн 00 к. за період прострочення 01.09.2022 - 30.09.2023 нараховано 3% річних у розмірі 415 грн 79 к.;

- за вересень 2022 року на суму боргу в розмірі 12807 грн 00 к. за період прострочення 01.10.2022 - 30.09.2023 нараховано 3% річних у розмірі 384 грн 21 к.;

- за жовтень 2022 року на суму боргу в розмірі 12807 грн 00 к. за період прострочення 01.11.2022 - 30.09.2023 нараховано 3% річних у розмірі 351 грн 58 к.;

- за листопад 2022 року на суму боргу в розмірі 12807 грн 00 к. за період прострочення 01.12.2022 - 30.09.2023 нараховано 3% річних у розмірі 320 грн 00 к.;

- за грудень 2022 року на суму боргу в розмірі 12807 грн 00 к. за період прострочення 01.01.2023 - 30.09.2023 нараховано 3% річних у розмірі 287 грн 37 к.

Всього 16 147,77 гривень інфляційних втрат та 4 897,89 3% річних.

Щодо розміру інфляційних витрат та 3 % річних у період з січня 2023 року по серпень 2023 року.

Оскільки рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 05.10.2023 у справі № 909/310/23 частково задоволено позов Бурштинської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго-Старт" про стягнення заборгованості по орендній платі в сумі 18753 грн 24 к. (за період з серпня 2022 по січень 2023 включно) по орендній ділянці по земельній ділянці кадастровий номер :01:001:0495 (4,3913 га), то позивач помилково зазначає суму заборгованості за січень 2023 року в розмірі 34 696,73 гривні за дві земельні ділянки.

Колегія суддів констатує, що при розрахунку інфляційних втрат та 3 % річних по орендній платі за січень 2023 року сумою заборгованості є орендна плата лише за земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0561 (13,6022 га) в розмірі 31 078, 80 грн.

Відтак, здійснивши розрахунок за січень 2023 року на суму боргу 31 078,80 грн, апеляційний суд зазначає, що сума інфляційних втрат становить 1320,97 грн, 3 % річних 618,17 грн.

У період з лютого 2023 року по жовтень 2023 року, орендна плата за земельну ділянку площею 13,6022 га становила 31 078,80 грн, за земельну ділянку площею 4,3913 га 6716,92 грн.

Враховуючи те, що доказів сплати орендної плати матеріали справи не містять, інфляційні втрати та 3 % річних у період з лютого 2023 року по жовтень 2023 року слід нараховувати на суму боргу в розмірі 37 795, 72 грн.

Однак, позивач нараховує інфляційні втрати та 3 % річних у вказаний період на суму боргу 34 696,73 грн.

Керуючись принципом диспозитивності, в межах заявлених позовних вимог, колегія суддів бере до уваги поданий позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3 % річних у період з лютого 2023 року по жовтень 2023.

Відтак, розмір інфляційних втрат у період з лютого 2023 року по жовтень 2023 року становить 3 518,16 грн та 3% річних 2 438,27 грн.

Враховуючи вищевикладене, підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача 86 862,66 гривень інфляційних втрат та 26 104,72 гривні 3 % річних.

Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

За приписами ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Статтею 277 ГПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез?ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга Бурштинської міської ради підлягає частковому задоволенню, а рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 19.03.2024 у справі № 909/1113/23 частковому скасуванню.

Судові витрати в суді апеляційної інстанції.

На підставі ст. 129 ГПК України судовий збір, сплачений судовий збір Бурштинською міською радою при поданні позовної заяви та апеляційної скарги, підлягає частковому відшкодуванню скаржнику за рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго-Старт». Здійснивши розрахунок суми судового збору пропорційно задоволеним вимогам, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 7 989,23 гривні судового збору за розгляд справи судом першої інстанції та 5 480,62 гривні судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 236, 254, 269, 270, 275, 277 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Бурштинської міської ради від 14.04.2024 (вх. суду від 15.04.2024 № 01-05/1080/24) задоволити частково.

2. Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 19.03.2024 у справі № 909/1113/23 в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати частково.

Абзац 2- 4 резолютивної частини рішення викласти в наступній редакції:

«Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго-Старт" (вул. Козацька, 1Б, с. Угринів, Тисменицький район, Івано-Франківська обл., 77423; ідентифікаційний код 41702379) на користь Бурштинської міської ради (вул. Січових Стрільців, 4, м. Бурштин, Івано-Франківська обл., 77111; ідентифікаційний код 04357466) 419 647,67 гривень (чотириста дев`ятнадцять грн 67 коп.) основного боргу, 86 862,66 гривень (вісімдесят шість тисяч вісімсот шістдесят дві грн 66 коп.) інфляційних втрат, 26 104,72 гривні (двадцять шість тисяч сто чотири грн 72 коп.) 3 % річних та 7 989,23 гривні (сім тисяч дев`ятсот вісімдесят дев`ять грн 23 коп.) судового збору».

В решті рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 19.03.2024 залишити без змін.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго-Старт" (вул. Козацька, 1Б, с. Угринів, Тисменицький район, Івано-Франківська обл., 77423; ідентифікаційний код 41702379) на користь Бурштинської міської ради (вул. Січових Стрільців, 4, м. Бурштин, Івано-Франківська обл., 77111; ідентифікаційний код 04357466) 5 480,62 гривні (п`ять тисяч чотириста вісімдесят грн 62 коп.) судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

4. Місцевому господарському суду видати відповідні накази.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.

6. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Повний текст постанови складено та підписано 15.08.2024.

Головуючий суддя Т.Б. Бонк

суддя С.М. Бойко

суддя Г.Г. Якімець