СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
14 серпня 2024 року м. Харків Справа № 922/1864/23
Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Пуль О.А., суддя Білоусова Я.О., суддя Мартюхіна Н.О.;
за участі секретаря судового засідання Андерс О.К.,
за позовом фізичної особи ОСОБА_1 , м.Харків,
до Товариства мисливців і рибалок «Лісівник», смт.Пересічне Харківського району Харківської області,
за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - фізичної особи ОСОБА_2 , смт.Пересічне Харківського району Харківської області,
про визнання недійсним рішення загальних зборів Товариства мисливців і рибалок «Лісівник», оформлене протоколом №3 від 01.10.2022,-
Рішенням Господарського суду Харківської області від 13.03.2024 у справі №922/1864/23 позов задоволено повністю. Визнано недійсним рішення загальних зборів Товариства мисливців та рибалок «Лісівник», оформлене протоколом №3 від 01.10.2022. Скасовано запис про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу від 05.10.2022 за №013000366, який вчинено державним реєстратором Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Харків) Шаповаловим В.В., щодо зміни відомостей про членів керівних органів громадського формування; зміни кінцевого бенефіціарного власника (контролера) або зміни відомостей про кінцевого бенефіціарного власника (контролера); зміни керівника або відомостей про керівника юридичної особи; зміни місцезнаходження юридичної особи; зміни найменування юридичної особи (повного та/або скороченого); зміни фізичних осіб або зміни відомостей про фізичних осіб - платників податків, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо; зміни до установчих документів, які не пов`язані з внесенням змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Вирішено відновити становище, що існувало до порушення права позивача, шляхом відновлення у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) як керівника Товариства мисливців і рибалок «Лісівник» () та особу, яка має право без довіреності вчиняти дії від імені Товариства мисливців і рибалок «Лісівник» ().

Додатковим рішенням Господарського суду Харківської області від 10.04.2024 у даній справі у задоволені заяви (вх.№7451 від 19.03.2024) представника Товариства мисливців та рибалок «Лісівник», адвоката Ганги Д.Г., про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу - відмовлено. Відмовляючи у задоволенні вказаної заяви, господарський суд виходив з того, що сума витрат на правову допомогу у розмірі 20000,00 грн не підлягає відшкодуванню відповідачу за рахунок позивача, оскільки позов задоволено повністю.

За результатом апеляційного перегляду рішення від 13.03.2024 та додаткового рішення від 10.04.2024 у справі господарського суду Харківської області №922/1864/23 Східним апеляційним господарським судом прийнято постанову від 25.07.2024, якою апеляційну скаргу Товариства мисливців і рибалок «Лісівник» задоволено частково. Рішення Господарського суду Харківської області від 13.03.2024 у справі №922/1864/23 скасовано. Позов фізичної особи ОСОБА_1 залишено без розгляду. Додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 10.04.2024 у справі №922/1864/23 скасовано. Задоволено заяву (вх.№7451 від 19.03.2024) представника Товариства мисливців та рибалок «Лісівник», адвоката Ганги Д.Г., про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Стягнуто з фізичної особи ОСОБА_1 на користь Товариства мисливців та рибалок «Лісівник» 9662,40 грн судового збору за подання апеляційної скарги. Стягнуто з фізичної особи ОСОБА_1 на користь Товариства мисливців та рибалок «Лісівник» 20000,00 грн витрат на правничу допомогу.

29.07.2024 через систему «Електронний суд» до Східного апеляційного господарського суду від представника Товариства мисливців та рибалок «Лісівник» надійшла заява, в якій заявник на підставі ст.126, 129 Господарського процесуального кодексу України просить долучити до матеріалів справи докази понесення судових витрат, розподілити витрати скаржника на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, винести додаткове рішення (постанову) у справі №922/1864/23, яким стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30000,00 грн. Також просить розглянути дану заяву без участі скаржника та його представника.

Заяву обґрунтовує тим, що в апеляційній скарзі заявник зазначив, що очікує понести витрати на професійну правничу допомогу, яка надається АО «Іваненко та партнери» за договором про надання правової допомоги, у орієнтовному розмірі 30000,00 грн.

До заяви надано копії: акта від 26.07.2024 приймання-передачі наданих послуг №2 до договору правову допомогу №13/03/2023-1 від 13.03.2023, договору про правову допомогу №13/03/2023-1 від 13.03.2023, додаткової угоди №2 до договору про правову допомогу №13/03/2023-1 від 13.03.2023, та докази надіслання заяви учасникам справи.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 01.08.2024 прийнято до розгляду заяву (вх.№10019) представника Товариства мисливців і рибалок «Лісівник» про ухвалення додаткового рішення за результатом розгляду апеляційної скарги Товариства мисливців і рибалок «Лісівник» на рішення Господарського суду Харківської області від 13.03.2024 та додаткове рішення від 10.04.2024 у справі №922/1864/23. Повідомлено учасників справи, що розгляд заяви Товариства мисливців і рибалок «Лісівник» про ухвалення додаткового рішення у справі №922/1864/23 відбудеться 14.08.2024 о 09:30 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду. Запропоновано позивачу надати суду письмові пояснення або заперечення з приводу вимог Товариства мисливців і рибалок «Лісівник», викладених у заяві. Явку представників учасників справи визнано необов`язковою.

У судове засідання 14.08.2024 представники сторін не з`явились, про дату, місце та час розгляду заяви повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи, а саме: копія ухвали суду від 01.08.2024 направлена позивачу поштою за належною адресою, адже позивачем є фізична особа, яка не має електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд», однак згідно з відомостями трекінгу АТ «Укрпошта» поштове відправлення зі штрих-кодом 348 повернуто до суду, оскільки 08.08.2024 відправлення не вручене під час доставки та 12.08.2024 повернуто за зворотною адресою з позначкою «відсутність адресата за вказаною адресою». За правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19, надіслання листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб говорити про належне повідомлення, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю суду.

Також копія ухвали суду від 01.08.2024 направлена поштою третій особі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - фізичній особі ОСОБА_2 та згідно з трекінгом АТ «Укрпошта» поштове відправлення зі штрих-кодом 36 відправлення вручено особисто.

У заяві про ухвалення додаткового рішення відповідач просив суд розглянути заяву без участі його представника.

Розглянувши заяву (вх.№10019) представника Товариства мисливців і рибалок «Лісівник» про ухвалення додаткового рішення за результатом розгляду апеляційної скарги (вх.№1050Х/2) Товариства мисливців і рибалок «Лісівник» на рішення Господарського суду Харківської області від 13.03.2024 та додаткове рішення від 10.04.2024 у справі №922/1864/23, колегія суддів зазначає таке.

Положеннями ст.59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 ст.2 Господарського процесуального кодексу України України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

За приписами пункту 3 частини 1 ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст.124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст.126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (ст.129 Господарського процесуального кодексу України).

За нормами ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини 1 ст.126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з частиною 2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 1 ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься у пункті 4 частини 1ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», згідно з яким договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За нормами ст.1 вказаного Закону представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Згідно зі ст.19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до частин 3, 4 ст.126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Водночас разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (частина 1ст.124 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 5 ст.126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У розумінні положень частини 5 ст.126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частина 6 ст.126 Господарського процесуального кодексу України).

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Отже, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині 4 ст.126 Господарського процесуального кодексу України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони; 2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 5 -7, 9 ст.129 Господарського процесуального кодексу України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

Частиною 8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Критерії оцінки поданих заявником доказів суд встановлює самостійно у кожній конкретній справі, виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини».

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Верховний Суд у додатковій постанові від 14.07.2022 у справі №910/430/21 зазначив, що, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі. Чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань. Чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами. Та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц звернула увагу не те, що: 1) при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін; 2) розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу; 3) саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Матеріали справи свідчать, що в апеляційній скарзі у справі №922/1864/23 представник Товариства мисливців і рибалок «Лісівник», адвокат Ганга Д.Г., заявив попередній розмір судових витрат - 30000,00 грн (витрати на правову допомогу).

На підтвердження витрат на правничу допомогу через систему «Електронний суд» надано копії: акта від 26.07.2024 приймання-передачі наданих послуг №2 до договору правову допомогу №13/03/2023-1 від 13.03.2023, договору про правову допомогу №13/03/2023-1 від 13.03.2023, додаткової угоди №2 до договору про правову допомогу №13/03/2023-1 від 13.03.2023.

Як убачається з матеріалів справи, 13.03.2023 між Товариством мисливців і рибалок «Лісівник» та Адвокатським об`єднанням «Іваненко та партнери» укладено договір про правову допомогу, відповідно до пункту 1.1 якого сторони визначили, що в порядку і на умовах, визначених цим договорам, адвокатське об`єднання надає правову допомогу клієнту у будь-яких спорах із третіми особами, у тому числі у спорах із ОСОБА_1 (далі - доручення).

У пункті 1.2 договору сторони погодили, що виконання доручення за цим договором здійснюється адвокатами Адвокатського об`єднання (надалі - адвокат), зокрема, адвокатом Гангою Дмитром Григоровичем, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №3897 від 06.07.2021).

Відповідно до розділу 2 «Гонорар» адвокатське об`єднання має право на отримання гонорару у зв`язку з виконанням доручення клієнта у порядку, встановленому цим договором.

У пункті 2.2 договору сторони визначили, що клієнт сплачує на користь адвокатського об`єднання в якості винагороди за виконання доручення: іншим чином, а саме: згідно з додатковою угодою до договору.

Договір підписаний сторонами.

Відповідно до додаткової угоди №2 від 20.04.2024 до договору №13/03/2023 від 13.03.2023 про надання правової допомоги сторони погодили, що адвокатське об`єднання надає клієнту правову допомогу у господарській справі №922/1864/23 у суді апеляційної інстанції щодо оскарження рішення Господарського суду Харківської області від 13.03.2024 та додаткового рішення Господарського суду Харківської області від 10.04.2024 у справі №922/1864/23. Сторони погодили, що винагорода (гонорар) за виконання доручення, визначеного у пункті 1 цієї додаткової угоди є фіксованою, становить 30000,00 грн та повинна бути сплачена клієнтом протягом 30 днів з моменту підписання акту наданих послуг. У випадку наявності розбіжностей між умовами, визначеними даною угодою та умовами договору, сторони будуть керуватись умовами даної додаткової угоди. В усьому іншому, що не передбачено додатковою угодою, сторони керуються умовами договору. Дана додаткова угода є невід`ємною частиною договору.

Додаткова угода №2 від 20.04.2024 до договору №13/03/2023 від 13.03.2023 про надання правової допомоги підписана сторонами.

Згідно з актом приймання-передачі наданих послуг №2 від 26.07.2024 за договором про правову допомогу №13/03/2023-1 від 13.03.2023 Об`єднанням належним чином надані і оформлені, а клієнтом спожиті та прийняті обумовлені у пункті 1 додаткової угоди №2 від 20.04.2024 до договору послуги, а саме, правова допомога у справі №922/1864/23 у суді апеляційної інстанції: підготовка апеляційної скарги на рішення Господарського суду Харківської області від 13.03.2024 та додаткового рішення Господарського суду Харківської області від 10.04.2024 у справі №922/1864/23. Участь у судових засіданнях в суді апеляційної інстанції у справі №922/1864/23. Відповідно до пункту 2 додаткової угоди №2 від 20.04.2024 до договору сторони погодили, що винагорода (гонорар) за виконання доручення, визначеного у пункті 1 додаткової угоди є фіксованою, становить 30000,00 грн та повинна бути сплачена клієнтом протягом 30 днів з моменту підписання акту наданих послуг. Отже, вартість правової допомоги за цим актом становить 30000,00 грн. Податком на додану вартість не обкладається. Вартість наданої правової допомоги сторонами узгоджена у повному обсязі. Клієнт претензій по обсягу, якості та строкам надання правової допомоги, не має.

Акт підписано сторонами.

Як свідчать матеріали справи, інтереси відповідача в суді апеляційної інстанції представляв адвокат Адвокатського Об`єднання «Іваненко та партнери» - Ганга Д.Г., що діяв на підставі ордеру серії ВІ №1146670 на надання правничої (правової) допомоги Товариству мисливців і рибалок «Лісівник» на підставі договору про правову допомогу №13/03/2023-1 від 13.03.2023 (а.с.119, том 5).

Матеріалами справи підтверджується той факт, що адвокатом Гангою Д.Г. дійсно надавалась Товариству мисливців і рибалок «Лісівник» правнича допомога, зокрема, подано апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Харківської області від 13.03.2024 та додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 10.04.2024 у справі №922/1864/23, представник відповідача брав участь у судових засіданнях у режимі відеоконференції, що відповідає умовам договору №13/03/2023-1 від 13.03.2023 про надання правової допомоги та додаткової угоди №2 від 20.04.2024 до нього, якими, зокрема, передбачено, що винагорода (гонорар) є фіксованою та становить 30000,00 грн.

Колегія суддів зазначає, що Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).

Неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у Цивільному кодексі України.

Згідно зі ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Особливістю фіксованого розміру адвокатського гонорару є те, що визначення саме такої форми в договорі виключає обов`язок зазначення відомостей щодо витраченого часу та вартості кожної наданої послуги (вчиненої дії) в детальному описі робіт (наданих послуг) або в акті приймання-передачі наданих послуг. У цьому випадку встановлення сторонами в умовах договору про надання правової допомоги вартості послуг (гонорару) з надання правової допомоги клієнту в у фіксованому розмірі виключає необхідність зазначення адвокатом відомостей щодо витраченого часу та вартості кожної дії виконаної ним на захист інтересів свого клієнта.

Подібні правові висновки викладено в додатковій постанові Верховного Суду від 19.01.2022 у справі №910/1344/19 та постанові Верховного Суду від 22.02.2022 у справі №916/893/21.

Фіксований розмір гонорару означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу, а саме, конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ураховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21.

У разі погодження між адвокатом (адвокатським бюро/об`єднанням) та клієнтом фіксованого розміру гонорару такий гонорар обчислюється без прив`язки до витрат часу адвоката на надання кожної окремої послуги. Фіксований розмір гонорару не залежить від витраченого адвокатом (адвокатським бюро/об`єднанням) часу на надання правничої допомоги клієнту (відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у постанові від 19.11.2021 у справі №910/4317/21).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що умовами договору №13/03/2023-1 від 13.03.2023 про надання правової допомоги та додаткової угоди №2 від 20.04.2024 сторони визначили, що розмір гонорару бюро за надання правової (правничої допомоги клієнту становить фіксований розмір - 30000,00 грн, тому, у даному випадку, встановлення сторонами в умовах договору про надання правової допомоги вартості послуг (гонорару) з надання правової допомоги клієнту у фіксованому розмірі виключає необхідність зазначення адвокатом відомостей щодо витраченого часу та вартості кожної дії виконаної ним на захист інтересів свого клієнта.

Отже, Товариство мисливців і рибалок «Лісівник» згідно з положеннями ст.74 Господарського процесуального кодексу України, довело надання товариству адвокатом зазначених послуг у суді апеляційної інстанції, при цьому заперечення від позивача проти заявленого розміру витрат на професійну правничу допомогу суду не надано.

За змістом ст.126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави; за результатами розгляду справи витрати підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Відповідно до частини 5 ст.130 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Беручи до уваги викладене та зважаючи на зазначені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30000,00 грн, з огляду на те, що такі витрати є обґрунтованими, співмірними зі складністю справи, виконаною адвокатом роботою (наданими послугами), відповідають критерію реальності таких послуг, розумності їх розміру.

Керуючись ст.126, 129, 130, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву (вх.№10019) представника Товариства мисливців і рибалок «Лісівник» про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу задовольнити.

Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства мисливців та рибалок «Лісівник» (02093, м.Київ, вул.Бориспільська, буд.19, ) 30000,00 грн витрат на правничу допомогу.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткової постанови складено 15.08.2024.

Головуючий суддя О.А. Пуль

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя Н.О. Мартюхіна