РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.07.2024Справа № 910/4355/24

За позовомВ.о.керівника Козелецької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Деснянської селищної ради Чернігівської області
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Трейд Груп"
провизнання додаткових угод недійсними та про стягнення 80451,56 грн,
Суддя Смирнова Ю.М.

Секретар судового засідання Негеля Ю.М.

Представники учасників справи:

прокурорКузьміна К.Г.
від позивачане з`явилися
від відповідачане з`явилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В.о.керівника Козелецької окружної прокуратури звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом в інтересах держави в особі Деснянської селищної ради Чернігівської області (надалі - Деснянська селищна рада) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Трейд Груп", в якому просить суд:

- визнати недійсною додаткову угоду №3 від 03.08.2023 щодо внесення змін та доповнень до договору про постачання електричної енергії споживачу №ЕЧ-21/2023 від 21.03.2023, укладену між Деснянською селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енерджі Трейд Груп";

- визнати недійсною додаткову угоду №4 від 14.09.2023 щодо внесення змін та доповнень до договору про постачання електричної енергії споживачу №ЕЧ-21/2023 від 21.03.2023, укладену між Деснянською селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енерджі Трейд Груп";

- визнати недійсною додаткову угоду №5 від 13.12.2023 щодо внесення змін та доповнень до договору про постачання електричної енергії споживачу №ЕЧ-21/2023 від 21.03.2023, укладену між Деснянською селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енерджі Трейд Груп";

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Трейд Груп" до бюджету територіальної громади Деснянської селищної ради кошти в сумі 80451,56 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач ініціював укладення оспорюваних додаткових угод у порушення вимог п.п.2 п.19 постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 №1178 "Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування" щодо пропорційності збільшення ціни, належного документального підтвердження коливання ціни за одиницю товару, ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", ст.ст.334, 653 Цивільного кодексу України щодо зміни ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару та п.4 ч.3 ст.57 Закону України "Про ринок електричної енергії", а відтак є підстави для визнання зазначених правочинів недійсними та повернення безпідставно сплачених коштів у сумі 80451,56 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.04.2024 відкрито провадження у справі № 910/4355/24; справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання у справі призначено на 16.05.2024.

14.05.2024 від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі №910/4355/24 до набрання законної сили рішенням Конституційного Суду України у справі №3-28/2024 за конституційною скаргою №16/59 від 22.02.2024 Товариства з обмеженою відповідальністю "Рейнір Бізнес Груп" щодо відповідності Конституції України (конституційності) абзацу першого, частини третьої, абзаців першого-третього частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII.

У підготовчому засіданні 16.05.2024 суд відклав розгляд клопотання про зупинення провадження у справі до наступного підготовчого засідання та оголосив перерву до 30.05.2024.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.05.2024 повідомлено позивача та відповідача про оголошення перерви у підготовчому засіданні до 30.05.2024.

21.05.2024 від прокуратури надійшли заперечення на клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

Позивач та відповідач у підготовче засідання 30.05.2024 представників не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.05.2024 відмовлено у задоволенні заяви відповідача про зупинення провадження у справі, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 23.07.2024.

14.06.2024 від відповідача надійшов відзив на позов.

Відповідно до ч.1 ст.113 Господарського процесуального кодексу України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства (ч.ч.1, 2 ст.114 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 1 ст.118 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже, враховуючи встановлений ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.04.2024 строк, відповідач мав право подати відзив на позовну заяву до 01.05.2024 включно, однак у визначений строк відзив на позов подано не було.

Відзив на позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Трейд Груп" був сформований в системі "Електронний суд" 14.06.2024 та надійшов до суду без клопотання про поновлення пропущеного строку для вчинення відповідної дії, у зв`язку з чим зазначений документ залишається судом без розгляду на підставі ч.1 ст.118 Господарського процесуального кодексу України. Відповідно, у суду відсутні підстави для розгляду аргументів відповідача, викладених у відзиві на позов.

За приписами ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

08.07.2024 від прокуратури надійшли письмові пояснення по суті спору.

15.07.2024 від прокуратури надійшли заперечення по справі.

Представник прокуратури у судовому засіданні 23.07.2024 заявлені позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Позивач та відповідач у судове засідання 23.07.2024 своїх представників не направили, про причини їх неявки суд не повідомили. Про проведення судових засідань позивач та відповідач були повідомлені належним чином.

В судовому засіданні 23.07.2024 на підставі ст.240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника прокуратури, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

01.03.2023 Деснянською селищною радою на веб-порталі публічних закупівель Prozorro розміщено оголошення UA-2023-01-03-003253-а про проведення відкритих торгів із закупівлі електричної енергії обсягом 235138 кВт за бюджетні кошти на суму 1175690,00 грн.

За результатами проведеної закупівлі між Деснянською селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енерджі Трейд Груп" 21.03.2023 укладено договір №ЕЧ- 21/2023 про постачання електричної енергії споживачу (договір, договір №ЕЧ-21/2023 від 21.03.2023).

Умови цього договору, як зазначається в договорі, розроблені відповідно до Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України "Про ринок електричної енергії", Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312, Закону України "Про публічні закупівлі", Постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 №1178 "Про затвердження особливостей здійснення публічних товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування".

Згідно п.2.2 договору очікуваний обсяг постачання електричної енергії на період з 21.03.2023 по 31.12.2023 становить 235138 кВт/год та відповідає очікуваному обсягу закупівлі послуг з розподілу електричної енергії у оператора системи.

Пунктом 3.1 договору визначено строк поставки товару з 21.03.2023 по 31.12.2023.

Відповідно до п.5.4 договору ціна електричної енергії за цим договором визначена з урахуванням суми очікуваної вартості обсягів постачання електричної енергії протягом періоду, вказаного у п.2.2 цього договору та становить 1067526,52 грн з урахуванням ПДВ, ціна за 1 кВт/год електричної енергії за цим договором становить 4,54 грн з урахуванням ПДВ.

Згідно п.12.2 договору відповідно до п.19 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 №1178 "Про затвердження особливостей здійснення публічних товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування" істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, погодження зміни ціни за одиницю товару в договорі про закупівлю у разі коливання ціни такого товару на ринку, що відбулося з моменту укладення договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару. Зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку), за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю на момент його укладення.

Цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє до 31.12.2023, а в частині проведення розрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (п.14.1 договору).

Протягом 2023 року до вказаного договору вносилися зміни шляхом укладення таких додаткових угод:

- додатковою угодою №1 від 28.03.2023 збільшено ціну за 1 кВт/год електричної енергії за цим договором, внаслідок чого ціна складає 4,599964 грн з ПДВ та зменшено очікуваний обсяг постачання електричної енергії на період з 21.03.2023 по 31.12.2023 до 232072,80 кВт/год;

- додатковою угодою №2 від 28.06.2023 збільшено ціну за 1 кВт/год електричної енергії за цим договором, внаслідок чого ціна складає 4,665784 грн з ПДВ та зменшено очікуваний обсяг постачання електричної енергії на період з 21.03.2023 по 31.12.2023 до 228798,96 кВт/год;

- додатковою угодою №3 від 03.08.2023 збільшено ціну за 1 кВт/год електричної енергії за цим договором, внаслідок чого ціна складає 5,208503 грн з ПДВ та зменшено очікуваний обсяг постачання електричної енергії на період з 21.03.2023 по 31.12.2023 до 217877 кВт/год;

- додатковою угодою №4 від 14.09.2023 збільшено ціну за 1 кВт/год електричної енергії за цим договором, внаслідок чого ціна складає 5,8293636 грн з ПДВ та зменшено очікуваний обсяг постачання електричної енергії на період з 21.03.2023 по 31.12.2023 до 206670,08 кВт/год;

- додатковою угодою №5 від 13.12.2023 збільшено ціну за 1 кВт/год електричної енергії за цим договором, внаслідок чого ціна складає 6,075984 грн з ПДВ та зменшено очікуваний обсяг постачання електричної енергії на період з 21.03.2023 по 31.12.2023 до 203828,0636 кВт/год.

У матеріалах справи також наявні листи відповідача, адресовані позивачу, в яких зазначалося про необхідність зміни договірної ціни у зв`язку з об`єктивним коливанням ціни на електричну енергію в бік збільшення, та цінові довідки Харківської торгово-промислової палати, надані на підтвердження цього.

На виконання умов договору №ЕЧ-21/2023 від 21.03.2023 та додаткових №3 від 03.08.2023 №4 від 14.09.2023 та №5 від 13.12.2023 між Деснянською селищною радою як споживачем та відповідачем як постачальником підписано наступні акти приймання-передачі електроенергії:

-акт №5 приймання-передачі електричної енергії від 15.08.2023 за липень 2023 року обсягом 3632 кВт/год на загальну суму 18917,28 грн з ПДВ, за ціною 5, грн/кВт/год (18917,28 гри: 3632 кВт/год), який оплачено позивачем в повному обсязі згідно платіжних інструкцій №№1759-1765 від 16.08.2023;

-акт №8 приймання-передачі електричної енергії від 13.09.2023 за серпень 2023 року обсягом 3693 кВт/год на загальну суму 21527,84 грн з ПДВ за ціною 5,829363661 грн/кВт/год (21527,84 грн: 3693 кВт/год), який оплачено позивачем в повному обсязі згідно платіжних інструкцій №2029 та №№2031-2036 від 18.09.2023;

-акт №8 приймання-передачі електричної енергії від 12.10.2023 за вересень 2023 року обсягом 9148 кВт/год на загальну суму 53327,02 грн з ПДВ за ціною 5, грн/кВт/год (53327,02 грн: 9148 кВт/год), який оплачено позивачем в повному обсязі згідно платіжних інструкцій №№2272-2278 від 12.10.2023;

-акт №3 приймання-передачі електричної енергії від 10.11.2023 за жовтень 2023 року обсягом 9374 кВт/год на загальну суму 54644,46 грн з ПДВ за ціною 5, грн/кВт/год (54644,46 грн: 9374 кВт/год), який оплачено позивачем в повному обсязі згідно платіжних інструкцій №№2521-2527 від 14.11.2023;

-акт №7 приймання-передачі електричної енергії від 15.12.2023 за листопад 2023 року обсягом 16154 кВт/год на загальну суму 98151,44 грн з ПДВ за ціною 6, грн/кВт/год (98151,44 грн: 16154 кВт/год), який оплачено позивачем в повному обсязі згідно платіжних інструкцій №№2895-2901 від 15.12.2023;

-акт №8 приймання-передачі електричної енергії від 25.12.2023 за грудень 2023 обсягом 21168 кВт/год на загальну суму 128616,43 грн з ПДВ за ціною 6, грн/кВт/год (128616,43 грн: 21168 кВт/год), який оплачено позивачем в повному обсязі згідно платіжних інструкцій №№3065-3070 від 26.12.2023.

Таким чином, за ціною електричної енергії, встановленою оспорюваними додатковими угодами Деснянська селищна рада отримала електроенергію обсягом 63169 кВт/год (3632+3693+9148+9374+16154+21168) на суму 375184,47 грн (18917,28+21527,84+53327,02+54644,46+98151,44+128616,43).

Прокурор наголошує, що відповідач ініціював укладення оспорюваних додаткових угод у порушення вимог п.п.2 п.19 постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 №1178 "Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування" щодо пропорційності збільшення ціни, належного документального підтвердження коливання ціни за одиницю товару, ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", ст.ст.334, 653 Цивільного кодексу України щодо зміни ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару та п.4 ч.3 ст.57 Закону України "Про ринок електричної енергії", а відтак є підстави для визнання зазначених правочинів недійсними. Так, ураховуючи ціну електричної енергії, погоджену в додатковій угоді №2 до договору без урахування додаткових угод, що оспорюються, відповідач мав би поставити 63169 кВт/год електроенергії за ціною 4,665784 грн/кВт/год (63169*4,665784 грн/кВт/год) на суму 294732,91 грн. Тобто сума безпідставно отриманих відповідачем коштів становить 80451,56 грн (375184,47 грн-294732,91 грн). Таким чином, в результаті укладення сторонами з порушенням вимог закону спірних додаткових угод, якими незаконно збільшено ціну електричної енергії на 30,22%, з місцевого бюджету позивачем безпідставно сплачено відповідачу бюджетні кошти в сумі 80451,56 грн, чим порушено інтереси держави. Відповідно у разі визнання цих угод недійсними у зв`язку з укладенням їх із порушенням вимог чинного законодавства України вказана сума коштів підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, господарський суд зазначає таке.

На час укладення договору діяв Закон України "Про публічні закупівлі" в редакції, яка розповсюджується на правовідносини сторін щодо зміни істотних умов договору про закупівлю, а саме приписи ст.41 цього Закону.

Пунктом 2 ч.5 ст.41 Закон України "Про публічні закупівлі" передбачено, що істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.

Відповідно до п.37 розділу X "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про публічні закупівлі" установлено, що на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених цим Законом, визначаються Кабінетом Міністрів України із забезпеченням захищеності таких замовників від воєнних загроз.

Підпунктом 2 п.19 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 №1178, у відповідній редакції (Особливості) визначено, що істотні умови договору про закупівлю, укладеного відповідно до п.п.10 і 13 (крім підпункту 13 п.13) цих особливостей, не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, погодження зміни ціни за одиницю товару в договорі про закупівлю у разі коливання ціни такого товару на ринку, що відбулося з моменту укладення договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару. Зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю на момент його укладення.

Таким чином, на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, неухильним аспектом при застосуванні підпункту 2 п.19 Особливостей при збільшенні ціни за одиницю товару є підтвердження (наявність) факту коливання ціни такого товару на ринку. Разом з тим, не застосовується норма щодо заборони збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків.

Отже, сторони у випадку коливання цін на ринку наділені правом вносити зміни до договору щодо ціни товару декілька разів, але кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження.

Відповідно до ч.1 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Згідно із ч.1 ст.628, ст.629 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

За ч.2 ст.189 Господарського кодексу України ціна є істотною умовою господарського договору.

Згідно з ч.1 ст.651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.652 Цивільного кодексу України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Згідно із ч.ч.3, 4 ст.653 Цивільного кодексу України у разі зміни договору зобов`язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.334 Цивільного кодексу України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки.

Відповідно до ч.4 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Як вже вказувалося судом, згідно з п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку збільшення ціни за одиницю товару до 10% пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.

Із системного тлумачення наведених норм Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України "Про публічні закупівлі" слідує, що ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається.

Стаття 652 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Через зміну істотних обставин договір може бути змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Тобто, передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Для того, щоб за таких обставин не був розірваний вже укладений договір і щоб не проводити новий тендер, закон дає можливість збільшити ціну. Інше тлумачення відповідної норми Закону України "Про публічні закупівлі" нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі №922/2321/22.

Відповідно до ст.5 Закону України "Про публічні закупівлі" одним з принципів публічних закупівель є максимальна економія, ефективність та пропорційність.

З цього слідує, що ініціативу щодо збільшення ціни за одиницю товару та надання документального підтвердження коливання ціни товару на ринку має виявляти саме контрагент за договором про закупівлю, а не замовник.

Зі змісту п.п.2 п.19 Особливостей вбачається, що документ, який передає постачальник на підтвердження коливання ціни на ринку товару ініціюючи зміну істотних умов договору про закупівлю товару, має підтвердити саме зміну (коливання) ціни на ринку, тобто містити інформацію про попередню ціну і про ціну станом на певну дату.

Отже, для підтвердження факту коливання ціни на товар, у документі, який видає компетентна організація має бути зазначена діюча ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почали змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін, зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Такі висновки відповідають правовим позиціям, викладеним в постановах Верховного Суду від 16.04.2019 у справі №915/346/18, від 23.01.2020 у справі №907/788/18, від 21.03.2019 у справі №912/898/18, від 12.09.2019 у справі №915/1868/18, від 25.06.2019 у справі №913/308/18.

Таким чином, сторони у випадку коливання цін на ринку (як в бік зменшення, так і в бік збільшення ціни) наділені правом вносити зміни до ціни товару декілька разів, і такі зміни сторони вносять з урахуванням вже внесених попередніх змін. Для внесення змін до умов договору щодо ціни товару визначальним є не просто коливання ціни, а й те, що таке коливання сторонами не було враховано попередніми змінами. Існування обставин, які є підставою для зміни ціни товару, повинно бути доведеним, документально підтвердженим. Тобто надані відповідні документи, що підтверджують коливання ціни.

При внесенні змін до договору, в частині вартості товару, постачальнику потрібно не лише довести підвищення ціни на певний товар на певному ринку за допомогою доказів, але й обґрунтувати для замовника самі пропозиції про підвищення ціни, визначеної у договорі. Постачальник повинен обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по запропонованій замовнику на тендері ціні, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для нього вочевидь невигідним. Постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).

Такі правові висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.06.2021 у справі №927/491/19, у постанові Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №913/166/19.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.57 Закону України "Про ринок електричної енергії" електропостачальник має у чіткий та прозорий спосіб інформувати своїх споживачів про зміну будь-яких умов договору постачання електричної енергії споживачу не пізніше ніж за 20 днів до їх застосування з урахуванням інформації про право споживача розірвати договір. Електропостачальники зобов`язані повідомляти споживачів в порядку, встановленому законом, про будь-яке збільшення ціни і про їхнє право припинити дію договору, якщо вони не приймають нові умови.

Згідно з п.3.2.4 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312 (ПРРЕЕ) у разі зміни умов договору про постачання електричної енергії споживачу, у тому числі комерційної пропозиції, електропостачальник не пізніше ніж за 20 днів до їх застосування повідомляє про це споживача з урахуванням інформації про право споживача розірвати договір.

Аналогічні положення про необхідність повідомлення споживача не пізніше ніж за 20 днів до застосування змін умов договору про постачання електричної енергії викладені у п.13.2 ІІримірного договору про постачання електричної енергії споживачу, який є додатком №5 до ПРРЕЕ.

Таким чином, згідно п.4 ч.3 ст.57 Закону України "Про ринок електричної енергії", п.3.2.4 ПРРЕЕ споживач повинен бути повідомлений про зміну ціни не пізніше ніж за 20 днів до її застосування.

Статтею 3 Цивільного кодексу України визначено загальні засади цивільного законодавства, до яких віднесено, зокрема, свободу договору.

Відповідно до положень ст.6 Цивільного кодексу України сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Згідно з ч.1 ст.627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Закріпивши принцип свободи договору у Цивільному кодексу України, законодавець разом із тим визначив, що свобода договору не є безмежною, оскільки відповідно до абз.2 ч.3 ст.6 та ст.627 цього Кодексу при укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору сторони не можуть діяти всупереч положенням цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.08.2019 у справі №914/1087/18.

Отже, умови договору, які визначають момент застосування зміненої ціни електричної енергії, застосовується лише в тій частині, що не суперечить положенням п.4 ч.3 ст.57 Закону України "Про ринок електричної енергії", а відтак споживач має бути повідомлений не пізніше ніж за 20 днів до внесення змін до умов договору, при цьому нова ціна електричної енергії має починати діяти після спливу двадцятиденного строку з моменту повідомлення споживача про таку зміну.

Разом з тим, додаткові угоди №№3-5 були укладені за відсутності належного підтвердження факту коливання ціни на електроенергію в період після укладення договору і до внесення змін до нього, ціна за електроенергію збільшувалась вже після передачі товару споживачу та з порушенням вимог щодо повідомлення позивача про початок застосування нової ціни.

З урахуванням наведеного вище, внесення зазначених змін до ціни договору не можна вважати обґрунтованим та таким, що підтверджено документально з дотриманням строків.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 04.08.2021 у справі №912/994/20 навів правову позицію про те, що перемога у тендері (закупівля за державні кошти) та укладення договору з однією ціною та її подальше підвищення шляхом так званого "каскадного" укладення додаткових угод є нечесною і недобросовісною діловою практикою з боку продавця (п.57 постанови).

Крім того, Верховний Суд у постанові від 12.09.2019 у справі №915/1868/18 наголосив, що можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та ст.3 Закону України "Про публічні закупівлі".

Всупереч наведеному, між відповідачем та Деснянською селищною радою за ініціативою відповідача були укладені додаткові угоди №№3-5 до договору №ЕЧ-21/2023 від 21.03.2023, якими збільшена ціна за 1 кВт/год електричної енергії та зменшено обсяг постачання електроенергії.

Як вбачається з матеріалів справи, за ініціативи відповідача 03.08.2023 між сторонами було укладено додаткову угоду №3, якою змінено умови договору №ЕЧ-21/2023 від 21.03.2023 в частині збільшення ціни електроенергії за 1 кВт/год з 01.07.2023 з 4,665784 грн до 5,208503 грн з урахуванням ПДВ, або на +11,63%, тобто, ціна за електроенергію збільшилась вже після передачі товару споживачу.

Підставою для укладання вказаної угоди, стала цінова довідка №632-2/23 від 31.07.2023, надана на запит відповідача від 28.07.2023 щодо надання інформації про рівень середньозважених цін на електричну енергію на ринку "на добу наперед" (РДН) у торговій зоні ОЕС (об`єднаної енергетичної системи) України згідно з інформацією AT "Оператор ринку", які склались станом березень 2023 року та липень 2023 року та порівняння між вказаними періодами.

При цьому, наданий відповідачем документ не може бути належним і беззаперечним підтвердженням коливання ціни на електроенергію на ринку та не може бути розцінений як достатнє обґрунтування необхідності внесення змін до договору від 21.03.2023 №ЕЧ-21/2023 в частині збільшення ціни, оскільки в ньому не підтверджено факт коливання ціни на товар, не зазначено діючу ринкову ціну на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почали змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання).

Відповідно до аналізу середньозважених цін РДН в ОЕС України розміщеного на веб-сайті AT "Оператор ринку" (https://www.oree.com.ua), середньозважена ціна на електроенергію РДН в об`єднаній енергетичній системі України становила на дату укладання договору 21.03.2023 - 3244,11 грн/мВт/год (без ПДВ), за період з 21.03.2023 по 31.03.2023 - 3148,38 грн/мВт/год (без ПДВ), за квітень 2023 року - 2813,74 грн/мВт/год (без ПДВ), за травень 2023 року - 2867,02 грн/мВт/год (без ПДВ); за червень 2023 року - 2971,47 грн/мВт/год, тобто, ціна електричної енергії з моменту підписання договору до початку дії додаткової угоди №3 від 03.08.2023 (з 01.07.2023) не збільшилась.

При укладенні додаткової угоди №3 від 03.08.2023 сторонами не було дотримано двадцятиденний строк, передбачений п.4 ч.3 ст.57 Закону України "Про ринок електричної енергії" та п.3.2.4 ПРРЕЕ, нова ціна застосована на початок розрахункового періоду, що передував не тільки зверненню постачальника до споживача з повідомленням про зміну (збільшення) ціни електричної енергії, а й даті складання цінової довідки №632-2/23 від 31.07.2023 Харківської торгово-промислової палати про середньозважену ціну на ринку, яким постачальник також мотивував необхідність підвищення ціни за договором.

Надалі, за ініціативи відповідача 14.09.2023 між сторонами було укладено додаткову угоду №4, якою змінено умови договору №ЕЧ-21/2023 від 21.03.2023 в частині збільшення ціни електроенергії за 1 кВт/год з 01.08.2023 з 5,208503 грн до 5,8293636 грн з урахуванням ПДВ, або на +11,92%, тобто, ціна за електроенергію збільшилась вже після передачі товару споживачу.

Підставою для укладання вказаної угоди, стала цінова довідка Харківської торгово-промислової палати №877/23 від 31.08.2023, надана на запит відповідача від 30.08.2023 щодо надання інформації про рівень середньозважених цін на електричну енергію на ринку "на добу наперед" (РДН) у торговій зоні ОЕС (об`єднаної енергетичної системи) України згідно з інформацією AT "Оператор ринку", які склались станом липень 2023 року та серпень 2023 року та порівняння між вказаними періодами.

За висновками суду, наданий Товариством з обмеженою відповідальністю "Енерджі Трейд Груп" документ не може бути належним і беззаперечним підтвердженням коливання ціни на електроенергію на ринку та не може бути розцінений як достатнє обґрунтування необхідності внесення змін до договору від 21.03.2023 №ЕЧ-21/2023 в частині збільшення ціни товару, оскільки в ньому не підтверджено факт коливання ціни на товар, не зазначено діючу ринкову ціну на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почали змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання).

Разом з тим, відповідно до даних розміщених на веб-сайті AT "Оператор ринку" (https://www.oree.com.ua), станом на дату укладання додаткової угоди №3 від 03.08.2023 середньозважена ціна на електроенергію РДН в об`єднаній енергетичній системі України становила 4139,72 грн за 1 мВт/год (без ПДВ), а станом на дату укладання угоди №4 від 14.09.2023 - 3869,86 грн за мВт/год (без ПДВ), тобто ціна за одиницю товару зменшилась на 6,51%.

Крім того, відповідно до аналізу середньозважених цін на РДН у період з 03.08.2023 по 14.09.2023, розмішеного на сайті AT "Оператор ринку" (https://www.oree.com.ua). середньозважена ціна електричної енергії на ринку "на добу наперед" (РДН) у торговій зоні ОЕС (об`єднаної енергетичної системи) України становила: за період з 03.08.2023 по 30.08.2023 (дата подання заявки відповідача до ТПП) - 4170,71 грн/мВт/год без ПДВ, за період з 31.08.2023 по 14.09.2023 - 3887,43 грн/мВт.год без ПДВ (відбулось зменшення ціни на - 6,79%).

Отже, у період між укладенням додаткової угоди №3 від 03.08.2023 та додаткової угоди №4 від 14.09.2023 взагалі спостерігається зменшення ціни на електричну енергію, а тому підстави для укладення додаткової угоди №4 від 14.09.2023 та підвищення ціни за договором №ЕЧ-21/2023 від 21.03.2023 були відсутні, нова ціна застосована на початок розрахункового періоду, що передував не тільки зверненню постачальника до споживача з повідомленням про зміну (збільшення) ціни електричної енергії, а й даті складання цінової довідки №877/23 від 31.08.2023 Харківською торгово-промисловою палатою про середньозважену ціну на ринку, сторонами не дотримано двадцятиденний строк, передбачений п.4 ч.3 ст.57 Закону України "Про ринок електричної енергії" та п.3.2.4 ПРРЕЕ.

Надалі, за ініціативою відповідача 13.12.2023 між сторонами було укладено додаткову угоду №5, якою змінено умови договору №ЕЧ-21/2023 від 21.03.2023 в частині збільшення ціни електроенергії за 1 кВт/год з 01.11.2023 з 5,8293636 грн до 6,075984 грн з урахуванням ПДВ, або на +4,23%.

Тобто, ціна за електроенергію збільшилась вже після передачі товару споживачу.

Підставою для укладання вказаної угоди, стала цінова довідка Харківської торгово-промислової палати №1419/23 від 30.11.2023, надана на запит відповідача від 29.11.2023 щодо надання інформації про рівень середньозважених цін на електричну енергію на ринку "на добу наперед" (РДН) у торговій зоні ОЕС (об`єднаної енергетичної системи) України згідно з інформацією АТ "Оператор ринку", які склались станом лютий 2023 року, квітень 2023 року, серпень 2023 року та жовтень 2023 року відносно листопада 2023 та порівняння між вказаними періодами

Однак, в зазначеному документі не підтверджено факт коливання ціни на товар, не зазначено діючу ринкову ціну на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почали змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання).

Разом з тим, відповідно до даних розміщених на веб-сайті АТ "Оператор ринку" (https://www.orec.com.ua), за період з дати укладання додаткової угоди №4 від 14.09.2023 по 30.09.2023 середньозважена ціна на електроенергію РДН в об`єднаній енергетичній системі України становила 3903,97 грн за 1 мВт/год (без ПДВ), згідно подекадного аналізу за жовтень 2023: за 1 декаду жовтня (01.10-10.10) 2023 року - 4177, 24 грн/мВт/год без ПДВ, за 2 декаду жовтня (11.10-20.10) 2023 року - 4145,94 грн/мВт.год без ПДВ (відбулось зменшення ціни на - 0,75%), за 3 декаду жовтня (21.10-31.10) 2023 року - 3919,51 грн/мВт.год без ПДВ (відбулось зменшення відносно ціни у другій декаді на - 5,46%)

Отже, виходячи з вищевикладеного, у жовтні 2023 року взагалі спостерігається зменшення ціни на електричну енергію, а тому підстави для укладення додаткової угоди №5 від 13.12.2023 та підвищення ціни за договором №ЕЧ-21/2023 від 21.03.2023 були відсутні, нова ціна застосована на початок розрахункового періоду, що передував не тільки зверненню постачальника до споживача з повідомленням про зміну (збільшення) ціни електричної енергії, а й даті складання цінової довідки №1419/23 від 30.11.2023 Харківською торгово-промисловою палатою про середньозважену ціну на ринку, нова ціна електричної енергії застосована постачальником з 01.11.2023 перед повідомленням споживача про її зміну, що суперечить п.4 ч.3 ст.57 Закону України "Про ринок електричної енергії" та п.3.2.4 ПРРЕЕ.

Таким чином, відповідач ініціював укладення додаткових угод №№3, 4, 5 до договору в порушення вимог п.п.2 п.19 постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 №1178 "Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування" щодо пропорційності збільшення ціни, належного документального підтвердження коливання ціни за одиницю товару, ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", ст.ст.334, 653 Цивільного кодексу України щодо зміни ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару та п.4 ч.3 ст.57 Закону України "Про ринок електричної енергії".

При цьому, укладення вказаних вище угод про зміну істотних умов договору закупівлі, шляхом неодноразового збільшення ціни на електроенергію свідчить про недобросовісність дій відповідача, та порушення принципів закупівель, визначених Законом України "Про публічні закупівлі", у зв`язку з чим вартість 1 кВт/год електроенергії за договором №ЕЧ-21/2023 від 21.03.2023 протягом його дії шляхом укладання безпідставних додаткових угод №№3-5 зросла з 4,665784 грн/кВт/год до 6,075984 грн/кВт/год або на 30,22%, а замовником-Деснянською селищною радою здійснено оплату товару за значно вищою ціною та отримано менше електроенергії.

Однак, сторонами договору, на час звернення прокурора до суду з позовом, не вжито жодних заходів щодо приведення ціни електроенергії за договором №ЕЧ-21/2023 від 21.03.2023 до економічно обґрунтованої.

Відповідно до ч.1 ст.203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно із ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 3 ст.215 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Враховуючи те, що внесення змін до договору №ЕЧ-21/2023 від 21.03.2023 здійснено з порушенням вимог чинного законодавства України, що порушує інтереси суспільства та держави в особі Деснянської селищної ради, у суду є законні підстави для визнання додаткових угод, а саме: №3 від 03.08.2023, №4 від 14.09.2023 та №5 від 13.12.2023 до договору №ЕЧ-21/2023 від 21.03.2023 недійсними, внасілдок чого позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно із ч.1 ст.216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до ч.1 ст.1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з п.1 ч.3 ст.1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Недійсність додаткових угод №№3-5 до договору №ЕЧ- 21/2023 від 21.03.2023 означає, що зобов`язання сторін регулюються договором, а також додатковими угодами, які не оспорюються, в даному випадку ціна за поставлену енергію повинна застосовуватися згідно додаткової угоди №2 від 28.06.2023 до договору №ЕЧ-21/2023 від 21.03.2023 та становить 4,665784 грн/кВт/год.

Отже, грошові кошти, які сплачені позивачем понад узгодженої сторонами ціни електричної енергії у додатковій угоді №2 від 28.06.2023 до договору №ЕЧ-21/2023 від 21.03.2023 є такими, що були безпідставно одержані відповідачем, підстава їх набуття відпала, а тому відповідач зобов`язаний їх повернути позивачу - Деснянській селищній раді.

В результаті укладення сторонами з порушенням вимог закону додаткових угод, якими незаконно збільшено ціну товару, з місцевого бюджету позивачем у надмірній сумі сплачено відповідачу бюджетні кошти у сумі 80451,56 грн, у зв`язку з чим зазначені кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, а позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо представництва прокурором інтересів держави у справі, що розглядається, суд зазначає наступне.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу (ч.3 ст.23 Закону України "Про прокуратуру").

У визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами (ч.3 ст.53 Господарського процесуального кодексу України).

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених ст.174 цього Кодексу (ч.4 ст.53 Господарського процесуального кодексу України).

У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.1999 №3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття "інтереси держави" висловив міркування, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (пункт 3 мотивувальної частини).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств. Із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (п.4 мотивувальної частини).

Таким чином "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №806/1000/17 (п.п.68,69,70 постанови).

Разом із цим, чинним законодавством чітко не визначено, що необхідно розуміти під "нездійсненням або неналежним здійсненням суб`єктом владних повноважень своїх функцій", у зв`язку із чим прокурор у кожному випадку обґрунтовує та доводить наявність відповідних фактів самостійно з огляду на конкретні обставини справи.

Нездійснення захисту полягає у тому, що уповноважений суб`єкт владних повноважень за наявності факту порушення інтересів держави, маючи відповідні повноваження для їх захисту, всупереч цим інтересам за захистом до суду не звернувся.

Така поведінка (бездіяльність) уповноваженого державного органу може вчинятися з умислом чи з необережності; бути наслідком об`єктивних (відсутність коштів на сплату судового збору, тривале не заповнення вакантної посади юриста) чи суб`єктивних (вчинення дій на користь можливого відповідача, інших корупційних або кримінально караних дій) причин.

Представництво прокурором у суді законних інтересів держави здійснюється у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень.

Прокурор може підтвердити наявність підстав для представництва інтересів держави в суді шляхом надання належного обґрунтування, підтвердженого достатніми доказами, зокрема, але не виключно, повідомленням прокурора на адресу відповідного суб`єкта владних повноважень про звернення до суду, запитами, а також іншими документами, що свідчать про наявність підстав для відповідного представництва.

Представництво прокурором у суді законних інтересів держави здійснюється і у разі, якщо захист цих інтересів не здійснює, або неналежним чином здійснює відповідний орган. При цьому прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист своїх інтересів.

В постанові від 24.04.2019 по справі №911/1292/18 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначив, що Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як на обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі "Ф.В. проти Франції" (F.W. v. France) від 31.03.2005, заява №61517/00, пункт 27).

Водночас, є категорія справ, де підтримка прокурора не порушує справедливого балансу. Так, у справі "Менчинська проти російської федерації" (рішення від 15.01.2009, заява №42454/02, пункт 35) ЄСПЛ висловив таку позицію (у неофіційному перекладі): "Сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави.

ЄСПЛ уникає абстрактного підходу до розгляду питання про участь прокурора у цивільному провадженні. Розглядаючи кожен випадок окремо, суд вирішує, наскільки участь прокурора у розгляді справи відповідала принципу рівноправності сторін. У Рекомендаціях Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27.05.2003 №1604 (2003) "Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону" щодо функцій органів прокуратури, які не належать до сфери кримінального права, передбачено важливість забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему здійснення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій були засновані окремі, належним чином розміщені та ефективні органи."

Як вбачається з матеріалів справи, Козелецькою окружною прокуратурою виконано приписи ст.23 Закону України "Про прокуратуру" шляхом направлення позивачу - Деснянській селищній раді письмового повідомлення про намір звернутися до господарського суду в його інтересах із зазначеним позовом та здійснення представництва прокуратурою інтересів держави у даній справі.

Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 (провадження №12-194гс19), прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст.23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим (пункт 43).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що прокурор, звернувшись з відповідним позовом до суду, діяв у відповідності із вимогами чинного законодавства.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги прокуратури є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно положень п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, приймаючи до уваги висновки суду про задоволення позовних вимог, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст.74, 129, 238-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсною додаткову угоду №3 від 03.08.2023 щодо внесення змін та доповнень до договору про постачання електричної енергії споживачу №ЕЧ-21/2023 від 21.03.2023, укладену між Деснянською селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енерджі Трейд Груп";

3. Визнати недійсною додаткову угоду №4 від 14.09.2023 щодо внесення змін та доповнень до договору про постачання електричної енергії споживачу №ЕЧ-21/2023 від 21.03.2023, укладену між Деснянською селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енерджі Трейд Груп";

4. Визнати недійсною додаткову угоду №5 від 13.12.2023 щодо внесення змін та доповнень до договору про постачання електричної енергії споживачу №ЕЧ-21/2023 від 21.03.2023, укладену між Деснянською селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енерджі Трейд Груп";

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Трейд Груп" (01010, м.Київ, вул.Івана Мазепи, 6, ідентифікаційний код 36716332) до бюджету територіальної громади Деснянської селищної ради кошти Чернігівської області (17024, Чернігівська обл., Чернігівський р-н, селище міського типу Десна, вул.Ювілейна, будинок 1-А, ідентифікаційний код 05389882) грошові кошти в сумі 80451 (вісімдесят тисяч чотириста п`ятдесят одна) грн 56 коп.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Трейд Груп" (01010, м.Київ, вул.Івана Мазепи, 6, ідентифікаційний код 36716332) на користь Чернігівської обласної прокуратури (14000, Чернігівська область, місто Чернігів, вулиця Князя Чорного, будинок 9, ідентифікаційний код 02910114) судовий збір у розмірі 12112 (дванадцять тисяч сто дванадцять) грн 00 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 12.08.2024

Суддя Ю.М.Смирнова