ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

31.07.2024 Справа №905/157/24

Господарський суд Донецької області у складі:

судді Фурсової С.М.

за участю секретаря Риндіч О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок №25; )

до Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» (84306, Донецька область, місто Краматорськ, вулиця Олекси Тихого, будинок №6; )

про стягнення 2 597 759,76 гривень

за участю представників:

від позивача: Драчова М.С.

від відповідача: Жукова Л.А.

С У Т Ь С П О Р У

Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» звернулось до Господарського суду Донецької області із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» про стягнення 2 597 759,76 гривень, з яких: 2 571 028,81 гривень - основна заборгованість, 14 681,70 гривень - пеня, 12 049,25 гривень - 3% річних.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором про участь у балансуючому ринку №0112-04124 від 10.08.2021 щодо сплати коштів за балансуючу електричну енергію поставлену у період з 11.11.2023 по 20.11.2023 та з 11.12.2023 по 20.12.2023, внаслідок чого виникли підстави для нарахування пені та 3% річних.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 12.02.2024 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, встановлено процесуальний строк сторонам на подання заяв по суті спору та з процесуальних питань. Також даною ухвалою призначено підготовче засідання на 05.03.2024.

На електронну адресу суду 26.02.2024 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач заперечує проти позову з підстав викладених в ньому.

Позивачем 05.03.2024 подано відповідь на відзив.

У судовому засіданні представником відповідача заявлено усне клопотання про відкладення підготовчого засідання для надання додаткового часу на підготування заперечень на відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 05.03.2024 відкладено підготовче засідання на 04.04.2024.

Від відповідача 13.03.2024 надійшли додаткові пояснення по суті відзиву та відповіді позивача на відзив.

Відповідно до статті 161 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це необхідним.

Враховуючи вказані положення процесуального законодавства, подані відповідачем додаткові пояснення по суті відзиву та відповіді позивача на відзив розцінені судом як заперечення.

Від Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» 03.04.2024 отримано пояснення щодо зменшення суми основної заборгованості, на підтвердження чого надано Акти про зарахування зустрічних однорідних вимог від 05.03.2024 та від 03.04.2024.

Також, 03.04.2024 відповідачем подано заяву про зупинення провадження у справі до розгляду Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного суду справи №911/1359/22.

У підготовчому засіданні 04.04.2024 представник позивача заперечив зменшення розміру основної заборгованості на підставі поданих відповідачем актів про зарахування зустрічних однорідних вимог. а також проти зупинення провадження у справі.

Ухвалою суду від 04.04.2024 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, відкладено підготовче засідання на 17.04.2024. Також даною ухвалою запропоновано позивачу письмово викласти свою позицію щодо пояснень відповідача про зменшення суми основної заборгованості та клопотання про зупинення провадження у справі.

До суду 11.04.24 від представника позивача надійшли заперечення на клопотання відповідача про зупинення провадження у справі. Також, позивачем 15.04.24 надані пояснення щодо стану зменшення основної заборгованості ПАТ «Донбасенерго».

16.04.24 відповідачем надані додаткові пояснення по суті заперечень позивача на заяву ПАТ «Донбасенерго» про зупинення провадження у справі №905/157/24 до розгляду Верховним Судом справи № 911/1359/22.

Від представників сторін 17.04.24 надійшли клопотання про відкладення підготовчого засідання у зв`язку з технічними проблемами із підключенням до системи відеоконференцзвязку.

Ухвалою суду від 17.04.2024 розглянуто клопотання відповідача про зупинення провадження у справі до розгляду Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного суду справи №911/1359/22 та відмовлено у його задоволенні, відкладено підготовче засідання на 07.05.2024.

Від ПАТ «Донбасенерго» 07.05.2024 отримано заяву про відстрочення виконання рішення на 12 місяців.

Також, відповідачем подано клопотання про продовження строку підготовчого провадження та відкладення підготовчого засідання у справі. Клопотання обумовлено тим, що ПАТ «Донбасенерго» звернулось до Торгово-промислової палати за отриманням підтвердження настання для підприємства форс-мажорних обставин з 24.02.2022, які тривають на теперішній час.

Судом розглянуто вказане клопотання відповідача та відмовлено у його задоволенні.

При цьому судом встановлено додатковий строк відповідачу на подання Сертифікату Торгово-промислової палати, у випадку його отримання, до початку розгляду справи по суті.

Враховуючи, що процесуальний строк на подання заяв по суті справи сплинув, судом здійснено усі можливі та достатні дії для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про доцільність закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 07.05.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті на 12.06.2024; продовжено відповідачу до дати судового засідання строк на подання доказів, що не могли бути подані у визначений законом строк, в той же час продовжено позивачу до дати судового засідання строк на подання заперечень щодо заяви відповідача про відстрочення виконання рішення на 12 місяців.

Від відповідача 03.06.2024 надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, зокрема Сертифікату про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) №1400-24-1028 від 21.05.2024, виданого Донецькою торгово-промисловою палатою.

Від позивача 12.06.2024 отримано додаткові пояснення з урахуванням поданих 03.06.2024 відповідачем нових доказів.

Також, 12.06.2024 судом отримано від відповідача клопотання про долучення додаткових доказів, які, за твердженням останнього, доводять факт повідомлення НЕК «Укренерго» про настання форс-мажорних обставин.

Позивачем заявлено клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю брати участь у судовому засіданні тривалий час через зайнятість представника в іншому судовому процесі.

У судовому засіданні 12.06.2024 розпочато розгляд справи по суті. Судом вирішено прийняти додатково подані відповідачем докази, у звязку з чим представником позивача заявлено додатково усне клопотання про відкладення розгляду справи для можливості ознайомитись з ними. Судом задоволено клопотання позивача та оголошено перерву в судовому засіданні до 03.07.2024.

Позивачем 03.07.2024 подано додаткові пояснення щодо застосування пп.1.15.3. п.1.15. Правил ринку.

У судовому засіданні 03.07.2024 продовжено розгляд справи по суті, досліджено письмові докази у справі, оголошено перерву в судовому засіданні для надання учасникам справи підготуватись до судових дебатів до 31.07.2024, з урахуванням перебування судді Фурсової С.М. у запланованій щорічній відпустці з 10.07.2024 по 28.07.2024.

У судовому засіданні 31.07.2024 представники сторін брали участь в режимі відеоконференції.

Представник позивача наполягав на задоволенні позову в повному обсязі.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову з посилання на те, що в силу положень пп.1.15.3. п.1.15. Правил ринку строк виконання основного зобов`язання не настав, а також настання форс-мажорних обставин є підставою для звільнення відповідача від відповідальності. У разі задоволення позову наполягав на відстроченні виконання рішення на 12 місяців.

Розглянувши подані документи, дослідивши матеріали справи, господарський суд -

В С Т А Н О В И В

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про ринок електричної енергії» основні умови діяльності учасників ринку електричної енергії та взаємовідносин між ними визначаються нормативно-правовими актами, що регулюють впровадження цього Закону, зокрема, правилами ринку, які, в тому числі, визначають правила функціонування балансуючого ринку та ринку допоміжних послуг.

За приписами пункту 55 частини першої статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» оператор системи передачі - юридична особа, відповідальна за експлуатацію, диспетчеризацію, забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії.

Оператором системи передачі є суб`єкт господарювання, який отримав ліцензію на провадження діяльності з передачі електричної енергії (частини перша статті 31 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

Згідно з пунктом 5 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» до початку діяльності сертифікованого оператора системи передачі функції, права та обов`язки оператора системи передачі відповідно до цього Закону виконує державне підприємство, що здійснює централізоване диспетчерське (оперативно-технологічне) управління ОЕС України, або акціонерне товариство, утворене в процесі перетворення державного підприємства, яке має ліцензію на провадження господарської діяльності з передачі електричної енергії магістральними та міждержавними електромережами.

Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» (далі ПрАТ НЕК «Укренерго», ОСП або Позивач) є оператором системи передачі України з функціями оперативно-технологічного управління Об`єднаною енергосистемою України, передачі електроенергії магістральними електромережами від генерації до розподільчих мереж, а також адміністратором комерційного обліку та адміністратором розрахунків на ринку електричної енергії України (далі- АР), що діє на підставі відповідної ліцензії.

Відповідно до частини першої статті 68 Закону України «Про ринок електричної енергії» в Україні функціонує єдиний балансуючий ринок.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.68 Закону України «Про ринок електричної енергії», для надання послуг з балансування учасники ринку укладають з оператором системи передачі договір на основі типового договору про участь у балансуючому ринку. Постачальники послуг з балансування реєструються адміністратором розрахунків у порядку, визначеному Правилами ринку. Типовий договір про участь у балансуючому ринку затверджується Регулятором.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» балансуючий ринок електричної енергії - ринок, організований оператором системи передачі електричної енергії з метою забезпечення достатніх обсягів електричної потужності та енергії, необхідних для балансування в реальному часі обсягів виробництва та імпорту електричної енергії і споживання та експорту електричної енергії, врегулювання системних обмежень в об`єднаній енергетичній системі України, а також фінансового врегулювання небалансів електричної енергії.

За змістом пункту 5 частини першої статті 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються договори, зокрема про участь у балансуючому ринку.

Аналогічний обов`язок закріплений у частині третій статті 68 Закону України «Про ринок електричної енергії», відповідно до якої для надання послуг з балансування учасники ринку укладають з оператором системи передачі договір на основі типового договору про участь у балансуючому ринку. Постачальники послуг з балансування реєструються адміністратором розрахунків у порядку, визначеному Правилами ринку. Типовий договір про участь у балансуючому ринку затверджується Регулятором.

Діяльність у рамках балансуючого ринку також регулюється Правилами ринку, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 307 з наступними змінами та доповненнями (далі - Правила ринку).

Відповідно до пунктів 4.2.1-4.2.3 розділу І Правил ринку для надання послуг з балансування учасник ринку повинен подати ОСП заяву щодо приєднання до договору про надання послуг з балансування, типова форма якого наведена в додатку 7 до цих Правил, та включення до Реєстру ППБ (постачальник послуг з балансування). Форма заяви оприлюднюється ОСП на власному офіційному вебсайті.

ОСП (оператор системи передачі) розглядає таку заяву та не пізніше ніж через 5 робочих днів з дати її отримання інформує заявника щодо повноти та коректності наданої інформації. У випадку надання неповної та/або недостовірної інформації ОСП повідомляє про це учасника ринку, який у свою чергу повинен надати необхідну інформацію протягом 14 календарних днів з дати отримання повідомлення. Якщо учасник ринку не надав необхідну інформацію протягом визначеного строку, заява не розглядається.

Протягом 10 робочих днів з дати отримання повної та коректної інформації ОСП (у ролі АР) вносить заявника до Реєстру ППБ і надає доступ до електронної платформи.

Публічне акціонерне товариство «Донбасенерго» (далі - ПАТ «Донбасенерго», Відповідач або ППБ) надіслало ПрАТ НЕК «Укренерго» заяву-приєднання до Договору про участь у балансуючому ринку та включення до реєстру постачальників послуг з балансування.

Дана заява була акцептована НЕК «Укренерго» 10.08.2021, про що Відповідачу надано повідомлено про приєднання до договору про участь у балансуючому ринку від 10.08.2021 № 01/34585, у якому зазначено, що договір укладено з урахуванням статті 634 Цивільного кодексу України, він є публічним і розміщеним на офіційному сайті ОСП.

Таким чином, 10.08.2021 між Приватним акціонерним товариством «Національна енергетична компанія «Укренерго» (ОСП), виконавець) та Публічним акціонерним товариством «Донбасенерго» (користувач) укладено договір про участь у балансуючому ринку №0112-04124 (далі - Договір).

Наказами НЕК «Укренерго» неодноразово вносились зміни до Договору.

Так, до спірних правовідносин застосовуються положення Договору в редакції наказу НЕК «Укренерго» № 598 від 20.10.2023, яким затверджено умови договору про участь у балансуючому ринку.

За умовами п. 1.1. цей договір є договором приєднання в розумінні ст.634 ЦК України, умови якого мають бути прийняті іншою Стороною не інакше, як шляхом приєднання до запропонованого договору в цілому.

Відповідно до пункту 1.2. Договору ППБ (Відповідач) зобов`язується надавати балансуючу електричну енергію на завантаження або розвантаження для здійснення ОСП (Позивачем) балансування об`єднаної енергетичної системи України. ОСП зобов`язується продавати балансуючу електричну енергію ППБ або купувати балансуючу електричну енергію у ППБ та отримувати оплату за продану ППБ балансуючу електричну енергію або сплачувати кошти за куплену балансуючу електричну енергію у ППБ відповідно до умов цього Договору та Правил ринку.

Згідно з пунктом 1.3. Договору ППБ (Відповідачем) ОСП (Позивачу) заяви-приєднання в цілому до цього Договору є погодженням пропозиції на приєднання до цього Договору, а також зобов`язанням щодо виконання Правил ринку.

У пункті 2.1. Договору передбачено, що загальна вартість цього Договору складається із суми придбаних та проданих обсягів електричної енергії на балансуючому ринку протягом дії цього Договору та відповідно до умов цього Договору.

Розрахунок ціни купівлі-продажу електричної енергії визначається у відповідності до Правил ринку, відповідно до пункту 2.2. Договору.

Згідно з пунктом 3.1. Договору для розрахунків за цим Договором використовуються обсяги електричної енергії, купленої-проданої на балансуючому ринку ППБ.

Відповідно до частини сьомої статті 68 Закону про ринок за результатами роботи балансуючого ринку за відповідну добу на підставі даних оператора системи передачі та адміністратора комерційного обліку адміністратор розрахунків розраховує платежі оператора системи передачі та постачальників послуг з балансування за електричну енергію, ціни небалансу електричної енергії, а також обсяги небалансів електричної енергії учасників ринку і відповідні платежі за них та виставляє відповідні рахунки у порядку, визначеному правилами ринку.

Також, обов`язок адміністратора розрахунків щодо виставлення таких рахунків, стягнення та оплати платежів, здійснення фінансових розрахунків закріплено у пункті 6 частини третьої статті 52 Закону про ринок та пункті 1.8.1 глави 1.8 розділу І Правил ринку.

У пункті 4.1. Договору передбачено, що виставлення рахунків та оплата платежів здійснюється відповідно до процедур та у строки, визначені Правилами ринку.

Подання платіжних документів здійснюється Сторонами відповідно до Правил ринку, відповідно до пункту 4.2. Договору.

Так, порядок виставлення рахунків та платежів, у тому числі виставлення рахунків за балансуючу електричну енергію унормовано у розділі VII Правил ринку.

Відповідно до пункту 1.1.2 глави 1.1 розділу 1 Правил ринку платіжний документ - рахунок, сформований адміністратором розрахунків учаснику ринку щодо оплати ним або адміністратором розрахунків своїх фінансових зобов`язань, що виникли в результаті участі на ринку електричної енергії такого учасника ринку; система управління ринком - програмно-інформаційний комплекс, що включає низку підсистем, що забезпечують управління всіма необхідними базами даних, реєстрами та виконання розрахунків, що визначені цими Правилами.

За допомогою системи управління ринком здійснюється управління всіма процесами, зокрема, виконанням необхідних розрахунків, реєстрацією ринкових даних і результатів (пункт 1.11.1 глави 1.1 розділу 1 Правил ринку).

АР надає кожному учаснику ринку через його персональний кабінет доступ до записів даних розрахунків, що створив АР щодо цього учасника ринку, відповідно до інструкції з користування системою управління ринком. Авторизація користувачів системи відбувається із застосуванням особистого кваліфікованого електронного підпису (п. 1.11.8 глави 1.11. розділу І Правил ринку).

Відповідно до пункту 7.2.1 Правил ринку АР на щодекадній основі надсилає через СУР платіжний документ кожному ППБ із зазначенням суми, яка повинна бути сплачена ППБ за відповідний період за закупівлю балансуючої енергії.

Згідно з пунктом 4.3. Договору якщо ППБ має заперечення до інформації, що міститься у платіжному документі, то він повинен повідомити про це ОСП не пізніше 12:00 наступного робочого дня після виставлення рахунку. Наявність заперечень не є підставою для створення дебіторської заборгованості перед ОСП.

У відповідності до пункту 4.4. Договору ОСП формує та направляє Акт купівлі- продажу (далі - Акт) до ППБ не пізніше 13 календарного дня місяця, наступного за розрахунковим.

Підписання Акта відбувається в електронній формі (за допомогою системи, яка забезпечує функціонування електронного документообігу з накладанням КЕП (за винятком випадків, коли використання електронного підпису прямо заборонено Законом), що забезпечує юридично значимий електронний документообіг між Сторонами та розміщений у мережі Інтернет за посиланням: https://onlme.ua.energy/ або у паперовій формі шляхом підписання уповноваженою особою Акта (у разі неможливості підпису в електронній формі).

Сторонами має бути забезпечена можливість здійснення електронного документообігу шляхом реєстрації у системі, яка забезпечує функціонування електронного документообігу.

Протягом двох робочих днів з дня направлення ОСП до ППБ Акта ППБ розглядає та повертає ОСП один примірник Акта, підписаного зі своєї сторони.

Акт повинен бути підписаний Сторонами в один і той самий спосіб.

У разі незгоди із розрахунками ОСП відповідно до Акта ППБ протягом двох робочих днів надсилає ОСП обґрунтовані зауваження щодо цього Акта та ініціює спір відповідно до норм чинного законодавства. До здійснення коригування обсяг та вартість електричної енергії визначається за даними, зазначеними в Акті.

Якщо ППБ протягом двох робочих днів з дня направлення ОСП до ППБ Акта не ініціював спір та не направив до ОСП підписаний зі сторони ППБ примірник Акта, то такий Акт вважається підписаним ППБ.

Згідно з пунктом 7.7.3 глави 7.7 розділу VII Правил ринку оплата Згідно з пунктом платіжного документа з банківського рахунку учасника ринку на банківський рахунок АР здійснюється протягом двох робочих днів з дати направлення платіжного документа.

У розділі 6 Договору «Форс-мажор» узгоджено, що якщо внаслідок дії форс-мажорних обставин (техногенного, природного, соціально-політичного, військового характеру, обставин юридичного форс-мажору (дія/рішення органів державної влади, органів, установ, що містить заборону або обмеження з питань, які мають безпосереднє відношення до виконання цього Договору) унеможливлюється виконання будь-якою Стороною зобов`язань за цим Договором, така Сторона повинна повідомити у письмовій формі про це іншу Сторону протягом 5 днів з моменту виникнення таких обставин (п.6.1 договору).

Неповідомлення або несвоєчасне повідомлення однієї зі Сторін про неможливість виконання прийнятих за цим Договором зобов`язань позбавляє Сторону права посилатися на будь-яку вищевказану обставину як на підставу, що звільняє від відповідальності за невиконання зобов`язань (п.6.2 договору).

За умовами пунктів 6.3 6.4 договору у разі дії форс-мажорних обставин більше 30 календарних днів Сторони мають право відмовитися від подальшого виконання зобов?язань за цим Договором та в установленому порядку розірвати Договір. Розірвання цього Договору тягне за собою відповідні правові наслідки щодо діяльності Сторін на ринку електричної енергії. Наявність форс-мажорних обставин підтверджується відповідним документом, виданим Торгово-промисловою палатою України або відповідними територіальними відділеннями.

Цей Договір набирає чинності з моменту акцептування ОСП заяви-приєднання ППБ, про що ОСП повідомляє ППБ, і є чинним до 31 грудня поточного року включно, у якому була надана заява-приєднання. Якщо жодна із Сторін не звернулась до іншої Сторони не менше ніж за 1 місяць до закінчення терміну дії цього Договору з ініціативою щодо його розірвання, то цей договір вважається продовженим на наступний календарний рік на тих же умовах (п.п.9.1 - 9.2 Договору).

Звертаючись з позовом до суду, позивач посилається на те, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами договору не здійснив вчасно оплату за придбані обсяги балансуючої електричної енергії за період другої декади листопада 2023 року (11.11.2023 - 20.11.2023) та другої декади грудня 2023 року (11.12.2023 - 20.12.2023).

Вважаючи порушеним своє право, ПрАТ НЕК «Укренерго» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з ПАТ «Донбасенерго» 2 597 759,76 гривень, з яких: 2 571 028,81 гривень - основна заборгованість, 14 681,70 гривень - пеня, 12 049,25 гривень - 3% річних.

Учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах (частина перша статті 4 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

Однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, за приписами частини другої статті 11 Цивільного кодексу України є договір.

Укладений сторонами договір шляхом підписання Заяви-приєднання є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань в силу ст. ст. 173, 174, ч. 1 ст. 175 ГК України.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (стаття 626 Цивільного кодексу України).

У силу положень статей 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною першою статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

За змістом статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому, в силу положень частини першої статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як визначено ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В силу ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом з матеріалів справи встановлено наступне.

24.11.2023 позивачем було виставлено рахунок-фактуру (invoice) №009 на загальну суму 1 980 065,51 гривень (за період 11.11.2023-20.11.2023).

30.11.2023 між сторонами підписано Акт №БР/23/11-0112 купівлі-продажу балансуючої електричної енергії згідно з Договором №0112-04124 від 10.08.2021, відповідно до якого відповідачем отримано електричну енергію за період з 01.11.2023 по 30.11.2023 на загальну суму 9 390 156,14 гривень (дата підписання КЕП відповідачем 11.12.2023).

26.12.2023 позивачем було виставлено рахунок-фактуру (invoice) №241 на загальну суму 590 963,30 гривень з ПДВ (за період 11.12.2023-20.12.2023).

31.12.2023 між сторонами підписано Акт №БР/23/12-0112 купівлі-продажу балансуючої електричної енергії згідно з Договором №0112-04124 від 10.08.2021, відповідно до якого відповідачем отримано електричну енергію за період з 01.12.2023 по 31.12.2023 на загальну суму 3 518 154,38 гривень (дата підписання КЕП відповідачем 11.01.2024).

Відповідно до пункту 1.1.2 глави 1.1 розділу 1 Правил ринку платіжний документ - рахунок, сформований адміністратором розрахунків учаснику ринку щодо оплати ним або адміністратором розрахунків своїх фінансових зобов`язань, що виникли в результаті участі на ринку електричної енергії такого учасника ринку; система управління ринком - програмно-інформаційний комплекс, що включає низку підсистем, що забезпечують управління всіма необхідними базами даних, реєстрами та виконання розрахунків, що визначені цими Правилами.

За допомогою системи управління ринком здійснюється управління всіма процесами, зокрема, виконанням необхідних розрахунків, реєстрацією ринкових даних і результатів (пункт 1.11.1 глави 1.1 розділу 1 Правил ринку).

АР надає кожному учаснику ринку через його персональний кабінет доступ до записів даних розрахунків, що створив АР щодо цього учасника ринку, відповідно до інструкції з користування системою управління ринком. Авторизація користувачів системи відбувається із застосуванням особистого кваліфікованого електронного підпису (п. 1.11.8 глави 1.11. розділу І Правил ринку).

Відповідно до пункту 7.2.1 Правил ринку АР на щодекадній основі надсилає через СУР платіжний документ кожному ППБ із зазначенням суми, яка повинна бути сплачена ППБ за відповідний період за закупівлю балансуючої енергії.

Відповідачем акти купівлі-продажу балансуючої електричної енергії від 30.11.2023 та 31.12.2023 підписані без зауважень.

Факт своєчасного отримання рахунків на оплату, а також визначених у них обсягах та вартості отриманої електричної енергії також відповідачем не заперечується, з огляду на що суд дійшов висновку про відсутність спору між сторонами з цих обставин.

Доказів вчасної оплати виставлених позивачем спірних рахунків-фактур на загальну суму 2 571 028,81 гривень відповідачем суду не надано, у зв`язку з чим вказана сума є його боргом та підлягає стягненню на користь позивача.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на несвоєчасність виконання грошового зобов`язання через військову агресію РФ проти України.

ПАТ «Донбасенерго» стверджує, що настання форс-мажорних обставин підтверджується листом Торгово-промислової палати України № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, Сертифікатом Донецької Торгово-промислової палати №1400-24-1028 (вих.№74/12.1-17-03 від 21.05.2024), а також наводить доводи - відповідач перебуває, під впливом форс-мажорних обставин, особливість статусу ПАТ «Донбасенерго» в умовах воєнного стану, скрутне фінансове становище та загроза припинення господарської діяльності (банкрутства), які свідчать, що саме ці форс-мажорні обставини стали причиною прострочення виконання грошових зобов`язань за Договором № 0112-04124.

Відповідач стверджує, що у відповідності до пп.1.15.3. п.1.15. Правил ринку строк виконання зобов`язань є перенесеним та таким, що не настав на момент вирішення спору.

Щодо наявності підстав для перенесення строків виконання зобов`язання відповідача у зв`язку з форс-мажорними обставинами, що засвідчені листом Торгово-промислової палати України, суд враховує наступне.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому, в силу положень частини першої статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як визначено ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В силу ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі статтею 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів (статті 617 Цивільного кодексу України).

Ця норма встановлює дві основні підстави звільнення особи, яка порушила зобов`язання, від відповідальності. Такими обставинами є випадок та непереборна сила. Доведення наявності випадку або непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

Згідно ст.14-1 Закону України «Про Торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Ознаками форс-мажорних обставин є наступні елементи: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за даних умов здійснення господарської діяльності.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона яка посилається на конкретні обставини повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом.

У розділі 6 Договору №0112-04124 від 10.08.2021 «Форс-мажор» сторони погодили, що якщо внаслідок дії форс-мажорних обставин (техногенного, природного, соціально-політичного, військового характеру, обставин юридичного форс-мажору (дія/рішення органів державної влади, органів, установ, що містить заборону або обмеження з питань, які мають безпосереднє відношення до виконання цього Договору) унеможливлюється виконання будь-якою Стороною зобов`язань за цим Договором, така Сторона повинна повідомити у письмовій формі про це іншу Сторону протягом 5 днів з моменту виникнення таких обставин (п.6.1 договору).

Неповідомлення або несвоєчасне повідомлення однієї зі Сторін про неможливість виконання прийнятих за цим Договором зобов`язань позбавляє Сторону права посилатися на будь-яку вищевказану обставину як на підставу, що звільняє від відповідальності за невиконання зобов`язань (п.6.2 договору).

За умовами пунктів 6.3 6.4 договору у разі дії форс-мажорних обставин більше 30 календарних днів Сторони мають право відмовитися від подальшого виконання зобов?язань за цим Договором та в установленому порядку розірвати Договір. Розірвання цього Договору тягне за собою відповідні правові наслідки щодо діяльності Сторін на ринку електричної енергії. Наявність форс-мажорних обставин підтверджується відповідним документом, виданим Торгово-промисловою палатою України або відповідними територіальними відділеннями.

Відповідно до пп.пп.1.15.1, 1.15.2, 1.15.3., 1.15.4 п. 1.15. Правил ринку під форс-мажором розуміють надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань будь-якого учасника ринку, передбачених умовами цих Правил.

Обставини форс-мажору поділяються на такі категорії: 1) викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом (повінь, циклон, шторм, цунамі, осідання ґрунту, землетрус, пожежа тощо); 2) надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань учасника ринку, передбачених умовами цих Правил, а також бездіяльність третіх осіб, на яких не поширюється дія цих Правил (страйки, саботаж, локаут, вибухи та вихід з ладу чи пошкодження машин та устаткування, оголошена чи неоголошена війна, масові заворушення, піратство тощо); 3) регламентовані умови відповідних рішень та акти державних органів влади (ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо).

Строк виконання зобов`язання учасника ринку, що зазнав впливу форс-мажору, переноситься на весь період його дії, включаючи період ліквідації наслідків. При цьому такий учасник ринку не буде нести відповідальність за прострочені зобов`язання.

Учасник ринку, який зазнав впливу форс-мажору, зобов`язаний негайно за допомогою будь-якого засобу зв`язку повідомити ОСП та Регулятора про настання форс-мажору не пізніше ніж через 2 робочі дні з моменту виникнення форс-мажору, а також надати у письмовій формі офіційне підтвердження настання форс-мажорних обставин. Неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про неможливість виконання прийнятих за цими Правилами зобов`язань позбавляє відповідного учасника ринку права посилатися на будь-яку вищевказану обставину як на підставу, що звільняє від відповідальності за невиконання вимог за цими Правилами.

Протягом трьох календарних днів після настання форс-мажору учасники ринку, на яких поширилася його дія, повинні обговорити і погодити продовження своєї роботи відповідно до цих Правил і Кодексу системи передачі (пп.1.15.5. Правил ринку).

Учасник ринку не звільняється від виконання зобов`язань, що виникли перед настанням форс-мажору, що викликав призупинення виконання зобов`язань за цими Правилами (пп.1.15.6 Правил ринку).

Наявність обставин форс-мажору підтверджується відповідним документом Торгово-промислової палати України або відповідними територіальними відділеннями (пп.1.15.7. Правил ринку).

При цьому, виходячи з правової конструкції пп.пп.1.15.3. 1.15.4. Правил ринку, законодавцем визначено два різних можливих наслідки впливу дії форс-мажору на права та обов`язки учасників правовідносин:

- перенесення строку виконання зобов`язання учасника ринку, що зазнав впливу форс-мажору, на весь період його дії, включаючи період ліквідації наслідків;

- звільнення від відповідальності учасника ринку, що зазнав впливу форс-мажору, за невиконання вимог за цими Правилами.

Тобто такі наслідки мають застосовуватись виходячи з характеру самого зобов`язання.

Відповідачем наданий до матеріалів справи Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) №1400-24-1028 від 21.05.2024, виданий Донецькою торгово-промисловою палатою, яким засвідчено форс-мажорні обставини для Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» щодо зобов`язань своєчасно оплатити куплену у період з червня 2023 року по грудень 2023 року електричну енергію за Договором про участь у балансуючому ринку №0112-04124 від 10.08.2021, укладеним з НЕК «Укренерго».

Період дії форс-мажорних обставин: дата настання: 24 лютого 2022 року; дата закінчення: тривають станом на 21.05.2024.

Верховним Судом у постанові від 19.08.2022 у справі №908/2287/17 зазначено, що сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиціального характеру і при їх визначенні сторона, яка посилається на них, як на підставу неможливості виконання зобов`язання повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку виконання господарського зобов`язання. Доведення дії непереборної сили покладається на сторону, яка порушила зобов`язання.

В даному випадку відповідач обґрунтовуючи свою позицію щодо дії форс-мажорних обставин посилається на наступні обставини.

Листом №01-1.3/00424 від 20.05.2022 ПАТ «Донбасенерго» повідомило ПрАТ «НЕК «Укренерго» про те, що 20.05.2022 внаслідок прильоту військового снаряду Слов`янська ТЕС повністю зупинена на нуль та не здійснює відпуску електроенергії в енергомережу.

За змістом адресованого ПрАТ «НЕК «Укренерго» листа №01-1.3/00450 від 27.05.2022, відповідачем було прийнято рішення про зупинку роботи Слов`янської ТЕС з 12 години 27.05.2022.

Окрім того, листом №01-1.3/00797 від 16.09.2022 ПАТ «Донбасенерго» повідомило позивача, що з початку травня 2022 року енергоблок №7 Слов`янської ТЕС не знаходиться в роботі, також було зупинено турбоагрегат №3, водночас відповідачем та персоналом станції вживались усі можливі заходи задля збереження обладнання ТЕС в працездатному стані, зокрема, відкритого розподільчого пристрою (ВРП) за допомогою якого забезпечується передача електричної енергії мережами оператора систем розподілу в регіоні.

Як було повідомлено відповідачем, аварійне зупинення роботи Слов?янської ТЕС тривало з травня 2022 року по листопад 2022 року.

При цьому у Сертифікаті про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) №1400-24-1028 від 21.05.2024 визначено період дії форс-мажорних обставин з 24 лютого 2022 року та триваючі станом на 21.05.2024.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Натомість, матеріали справи не містять жодних належних доказів існування будь-яких форс-мажорних обставин для ПАТ «Донбасенерго», які б повністю унеможливлювали виконання своїх грошових зобов`язань за договором про участь у балансуючому ринку №0112-04124 від 10.08.2021 саме у спірний період листопад-грудень 2023 року.

Між тим, матеріали справи не містять доказів того, що учасники ринку (сторони) погодили спільне рішення з приводу варіантів продовження їх роботи внаслідок виникнення таких обставин, в той час як самі зобов`язання зі сплати коштів позивачу виникли у зв`язку з отриманням електричної енергії у листопаді-грудні 2023 року, при цьому жодних заяв з приводу відмови від поставленого товару останнім зроблено не було.

Наведене, на переконання суду, свідчить про продовження діяльності ПАТ «Донбасенерго» в умовах воєнного стану, що не тільки споживанням послуг за договором №0112-04124 від 10.08.2021, але і подальшою генерацією відповідачем власної електроенергії.

Також, суд не може залишити поза увагою факт того, що відповідач звернувся до ТПП в Донецькій області лише в травні 2024 року (після нанесення ракетного удару по Слов`янській ТЕС в травні 2024 року).

Згідно п.6 ч.1 ст.3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Принцип справедливості, добросовісності і розумності є проявом категорій справедливості, добросовісності і розумності як суті права загалом. Принцип добросовісності є одним із засобів утримання сторін від зловживання своїми правами. Основне призначення цього принципу вбачається в наданні суддям більше можливостей з`ясовувати в повному обсязі фактичні обставини справи і, насамкінець, встановити об`єктивну істину. Загалом зміст цих принципів (справедливості, добросовісності і розумності) полягає в тому, що тексти законів, правочинів та їх застосування суб`єктами цивільних правовідносин мають бути належними і справедливими та відповідати загальновизнаним нормам обороту та нормам закону.

Добросовісність - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується на римській максимі - «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium - принцип добросовісності.

Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона розумно покладається на них.

Суд звертає увагу на те, що дії ПАТ «Донбасенерго», які полягають спочатку у постачанні та прийманні балансуючої енергії у спірний період, а потім у зверненні у травні 2024 року до ТПП за сертифікатом з метою засвідчення настання форс-мажорних обставин, що обумовили неможливість виконання зобов`язань за договором №0112-04124 від 10.08.2021 починаючи з 24.02.2022 є проявом суперечливої поведінки відповідача та не узгоджуються з доктриною venire contra factum proprium, згідно якої забороняється поведінка, яка не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

З урахуванням наведеного, судом було встановлено, що ПАТ «Донбасенерго»:

- не було дотримано передбачених умовами договору та Правилами ринку порядку повідомлення контрагента про настання форс-мажорних обставин у визначені терміни;

- не було доведено причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажором та неможливістю виконати грошове зобов`язання за договором №0112-04124 від 10.08.2021 у спірний період;

- не було доведено, що саме у спірний період надання послуг/стягнення заборгованості у цій справі для ПАТ «Донбасенерго» діяли обставини непереборної сили.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд дійшов висновку про відсутність підстав застосування пп.1.15.3. п.1.15. Правил ринку переносу строку виконання грошових зобов`язань відповідача переноситься у зв`язку з форс-мажорними обставинами та вважати обов`язок виконати грошове зобов`язання перед позивачем за договором про участь у балансуючому ринку №0112-04124 від 10.08.2021 таким, що не настав.

Окрім вимог про стягнення основного боргу, позивачем також заявлено вимоги про стягнення з ПАТ «Донбасенерго» 14 681,70 гривень пені за період з 29.11.2023 по 31.01.2024, 12 049,25 гривень 3% річних за період з 29.11.2023 по 31.01.2024.

За змістом статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором.

Згідно з частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

Згідно з частиною першою статті 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання (стаття 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Такий вид забезпечення виконання зобов`язання як пеня та її розмір встановлено частиною третьою статті 549 ЦК України, частиною шостою статті 231 ГК України та частиною шостою статті 232 ГК України.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання, що передбачено частиною першою статті 550 ЦК України.

Частиною першою статті 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Частиною шостою статті 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У пункті 7.1 Договору сторонами передбачено, що у разі несвоєчасного виконання грошових зобов`язань винна сторона сплачує іншій стороні пеню в розмірі 0,01% за кожен день прострочення від суми простроченого платежу, але не більше розміру облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Враховуючи те, що судом встановлено порушення відповідачем умов договору та невиконання грошового зобов`язання, погодження між сторонами умов про відповідальність у вигляді пені, позивач має право на нарахування та стягнення означеної штрафної санкції.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд зауважує, що у відповідності до положень ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Нарахування процентів та інфляційних втрат має компенсаційний, а не штрафний характер та, відповідно, особа не може бути звільнена від сплати процентів річних та інфляційних втрат у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, зокрема на підставі статті 617 Цивільного кодексу України.

Як слідує з матеріалів справи, відповідно до умов Договору, позивачем було поставлено відповідачу балансуючу електричну енергію на підставі чого виставлено через систему управління ринком на оплату платіжні документи (рахунок-фактура) за електричну енергію для балансування на загальну суму 2 571 028,81 гривень.

Умовами п.4.1 Договору сторони визначили, що виставлення рахунків та оплата платежів здійснюються відповідно до процедур та у строки, визначені Правилами ринку.

Згідно п.5.2 розділу 5 Договору ОСП має право отримувати від ППБ оплату, визначену згідно з вимогами Правил ринку, за придбану цим ППБ балансуючу електричну енергію.

Відповідно до п.п.7.7.3 п.7.7 Розділу 7 Правил ринку оплата платіжного документа з банківського рахунку учасника ринку на банківський рахунок АР здійснюється протягом двох робочих днів з дати направлення платіжного документа.

Таким чином, сторони зобов`язані в своїй діяльності керуватись, окрім умов договору, Правилами ринку, що прямо передбачено у останньому.

За здійсненим господарським судом перерахунком, виконаним за допомогою програми інформаційно-пошукової системи «ЛІГА Закон» розрахунок пені та 3% річних визнаний судом арифметично та методологічно вірним у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині задовольняються в заявленому розмірі.

Щодо клопотання відповідача про відстрочення виконання рішення на 12 місяців, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.239 Господарського процесуального кодексу України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

За змістом ч.3, 4 ст.331 Господарського процесуального кодексу України, підставою для відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до ч.3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Отже, підставою для розстрочення та відстрочення виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк, встановлений судом, тому всі ці обставини повинні бути доведені заявником.

Частиною 5 статті 331 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Надання відстрочки виконання рішення суду є правом, а не обов`язком суду.

При цьому, суду належить враховувати, що відстрочка виконання судового рішення повинна надаватися боржнику у виняткових випадках. При оцінці виняткових обставин суд має враховувати дотримання балансу інтересів як боржника, так і кредитора при одночасному врахуванні вимоги закону про обов`язковість виконання судового рішення (ст.115 Господарського процесуального кодексу України). По суті вищенаведеної норми при відстрочці виконання судового рішення мова йде про перенесення строку його виконання з однієї дати, що встановлено законом чи судом, на іншу.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції, згідно з якою «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру», а у системному розумінні даної норми та національного закону суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто, довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.

Крім того, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання.

На державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі «Чижов проти України», заява № 6962/02).

Таким чином, питання про відстрочення чи розстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення чи розстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача.

Відповідно до ст.ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

З огляду на вимоги ч.ч. 1, 3 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 76-77 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, саме відповідачем порушено зобов`язання, тобто через його винні дії виник спір.

Як встановлено, основним видом господарської діяльності ПАТ «Донбасенерго» є виробництво електричної та теплової енергії.

Листом №26/1.3-4.6-15061 від 26.07.2023 Міністерство енергетики України надало ПАТ «Донбасенерго» витяг з наказу від 25 липня 2023 року №225, яким підтверджується, що ПАТ «Донбасенерго» є критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період.

Слов`янська ТЕС є об`єктом критичної інфраструктури як в галузі виробництва електричної енергії, так і в галузі виробництва теплової енергії, що підтверджується наказом Міненерго України від 16.12.2022р. №4-ДСК «Про внесення змін до Переліку об`єктів критичної інфраструктури паливно-енергетичного сектору критичної інфраструктури» та наказом Міністерства розвитку громад та територій від 09.07.2022р. №167.

Так, в обґрунтування поданого клопотання відповідач посилається на те, що не надання відстрочки виконання рішення у цій справі неминуче призведе до дестабілізації виробничого процесу та зупинення Слов`янської ТЕС, що, у свою чергу, стане наслідком:

- припинення постачання електричної енергії і тепла та територіях розташування військових частин та польових шпиталів, що критично послабить обороноздатність України;

- гуманітарної катастрофи у зв`язку із позбавленням мешканців територій розташованих в зоні проведення бойових дій, жителів півночі Харківської області та Донецької області елементарних побутових умов;

- техногенної катастрофи із початком опалювального сезону 2024/25 через відсутність виробництва тепла, що матиме наслідком виведення з ладу всієї мережі теплозабезпечення м. Миколаївка.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією проти України, який неодноразово продовжувався та діє станом на дату винесення судового рішення.

Згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджених Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022, Миколаївська міська територіальна громада (в межах якої розташована «Слов`янська теплова електрична станція») увійшла до означеного переліку.

З початком введення в Україні воєнного стану на території Краматорського району, а саме Миколаївської міської територіальної громади (де розташоване місце експлуатації предмету лізингу, структурна одиниця ПАТ «Донбасенерго» - «Слов`янська теплова електрична станція») бойові дії розпочалися з 24.02.2022 та тривають і до теперішнього часу.

При цьому, на час розгляду справи, Миколаївська міська територіальна громада продовжує перебувати під ракетними та артилерійськими обстрілами, вказана територіальна громада з майже всіма об`єктами критичної інфраструктури, зруйнована або пошкоджена внаслідок обстрілів.

Відповідні обставини в силу приписів ч.3 ст.75 ГПК України є загальновідомими та такими, що не підлягають доведенню.

Основним аргументом для надання відстрочки відповідач вказує важкий фінансовий стан підприємства, що не дозволяє своєчасно виконати грошові зобов`язання.

Натомість, ним не надано належних та допустимих доказів, які б доводили можливість виконання рішення суду зі спливом терміну, на який може бути надана відстрочка; яким чином за цей час відбудеться поліпшення військової обстановки, фінансового стану відповідача, що забезпечить можливість виконання рішення у цій справі.

Отже, відсутність у відповідача необхідних коштів, у тому числі, у зв`язку з скрутним фінансовим становищем, не є тією виключною обставиною, яка може бути підставою для задоволення заяви про відстрочення виконання рішення в розумінні ст. 331 Господарського процесуального кодексу України.

Підприємництво здійснюється на основі, зокрема, комерційного розрахунку та власного комерційного ризику (п.1 ст.44 Господарського кодексу України).

Ризики при збитковій підприємницькій діяльності несе сам суб`єкт господарювання, а відповідно нерентабельність та неприбутковість відповідача стосується діяльності самого відповідача, у зв`язку з чим наведені ризики не можуть бути ризиками іншої сторони, оскільки в протилежному випадку порушується принцип збалансованості інтересів сторін.

Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач звертався до позивача та НКЕКП за можливістю внесення змін до умов типового договору, або укладення будь-якої іншої угоди щодо зміни строків розрахунків.

Суд також зауважує, що військова агресія РФ проти України та введення в Україні військового стану має загальний характер та впливає на діяльність, без виключення, усіх суб`єктів господарювання.

Інші доводи, викладені відповідачем у клопотанні також не свідчать про наявність підстав для його задоволення.

Таким чином, проаналізувавши доводи заявника щодо відстрочення виконання судового рішення та надані в їх обґрунтування докази, з`ясувавши правову позицію позивача, який заперечив проти клопотання відповідача, не доведення відповідачем можливості виконати свої зобов`язання після закінчення визначеного строку, суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача про відстрочення виконання рішення у цій справі.

Статтею 79 ГПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) та пункт 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2021 у справі № 904/2104/19 (провадження № 12-57гс21)).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 86 ГПК України).

В процесі розгляду справи судом прийнято, досліджено та надано оцінку всім доводам та запереченням позивача, відповідача надано можливість їх представникам обґрунтувати свої правові позиції щодо позову.

Суд також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розцінюватись як вимога детально відповідати на кожний аргумент апеляційної скарги (рішення ЄСПЛ у справі Трофимчук проти України, № 4241/03, від 28.10.2010 р.).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

За таких обставин решту аргументів сторін суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі та не спростовують вищевикладених висновків суду.

Судові витрати зі сплати судового збору покладаються судом на відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 12, 13, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» до Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» про стягнення 2 597 759,76 гривень, з яких: 2 571 028,81 гривень основна заборгованість, 14 681,70 гривень пеня, 12 049,25 гривень 3% річних задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» (84306, Донецька область, місто Краматорськ, вулиця Олекси Тихого, будинок №6; ) на користь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок №25; ) 2 571 028,81 гривень заборгованості, 14 681,70 гривень пені, 12 049,25 гривень 3% річних, а також судовий збір в сумі 38 966,40 гривень.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із статтею 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду.

У судовому засіданні 31.07.2024 проголошено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 12.08.2024.

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» (01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок №25; )

Відповідач: Публічне акціонерне товариство «Донбасенерго» (84306, Донецька область, місто Краматорськ, вулиця Олекси Тихого, будинок №6; )

Суддя С.М. Фурсова