ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2024 року Справа № 902/207/22(902/770/23)

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Миханюк М.В., суддя Тимошенко О.М. , суддя Філіпова Т.Л.

секретар судового засідання Верещук А.В.

за участю представників сторін:

позивача: Арбітражного керуючого Томашука Миколи Савелійовича

відповідача : не з`явився

третьої особи: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра Крафт" на рішення Господарського суду Вінницької області, ухваленого 24.07.23р. суддею Лабунською Т.І. у м.Вінниці, повний текст складено 31.07.23р. у справі № 902/207/22(902/770/23)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Поділля" в особі Арбітражного керуючого Томашука Миколи Савелійовича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра Крафт"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Поліський стандарт»

про зобов`язання повернути рухоме майно загальною вартістю 5 558 632,41 грн.

у межах справи № 902/207/22

за заявою Фермерського господарства "Родина Н.С."

до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Поділля"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Вінницької області знаходиться справа №902/207/22 за заявою ФГ "Родина Н.С." до ТОВ Фірма "Поділля" про банкрутство.

Провадження у справі перебуває на стадії ліквідаційної процедури боржника, ліквідатором є арбітражний керуючий Томашук М.С.

08.06.2023 до суду від ТОВ Фірма "Поділля" в особі арбітражного керуючого (ліквідатора) Томашука М.С. надійшла позовна заява № 02-01/110 від 07.06.2023 до ТОВ "Терра Крафт" про зобов`язання повернути рухоме майно загальною вартістю 5 558 632,41 грн.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що 14.04.2020 між ТОВ Фірма «Поділля» та ТОВ "Терра Крафт" було укладено Договір оренди №14/04-20/П0 рухомого майна (обладнання) в кількості 351 одиниця, що належить ТОВ Фірма «Поділля».

На підставі укладеного Договору оренди 14.04.2020 між ТОВ Фірма «Поділля» та ТОВ "Терра Крафт" було підписано Акт №1 приймання-передачі, відповідно до якого ТОВ Фірма «Поділля» передано, а ТОВ "Терра Крафт" прийнято майно (об`єкт оренди) в кількості 351 одиниця. Перелік майна наведено в акті приймання-передачі майна.

Відповідно до п.6.1 Договору, майно ТОВ Фірма «Поділля» передається в оренду ТОВ "Терра Крафт" строком до 14 квітня 2023.

Відповідно до п. 13.2 Договору сторонами встановлено, що дія Договору припиняється у разі банкрутства орендодавця.

Оскільки постановою господарського суду Вінницької області від 24.01.2023 року по справі про банкрутство № 902/207/22 , ТОВ Фірма «Поділля» визнано банкрутом, відкрито щодо нього ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Томашука М.С., то 13.02.2023 ліквідатором ТОВ Фірма «Поділля» було направлено відповідачу ТОВ "Терра Крафт" повідомлення від 11.02.2023 за вих .№02-01/38 про припинення дії Договору оренди майна №14/04-20/П0 та повернення майна із оренди.

Відповідно до відомостей із сайту Укрпошта наведене вище повідомлення від 11.02.2023 відповідач отримав 15.02.2023.

На отримане повідомлення відповідач жодним чином не відреагував та не направив жодної відповіді ліквідатору.

Станом на день подачі позовної заяви орендоване майно перебуває у володінні відповідача та з оренди не передано.

Факт того, що орендоване майно ТОВ Фірма «Поділля» перебуває у володінні ТОВ "Терра Крафт" підтверджується Договором оренди майна №14/04-20/П0 від 14.04.2020 та Актом №1 приймання-передачі майна до Договору оренди, відповідно до якого ТОВ Фірма «Поділля» передано, а ТОВ "Терра Крафт" прийнято майно (об`єкт оренди) в кількості 351 одиниця, перелік майна наведено в акті приймання-передачі майна.

Загальна вартість майна ТОВ Фірма «Поділля» переданого в оренду відповідачу становить 5558632,41 грн.

Крім того факт того, що рухоме майно, яке передане відповідачу в оренду перебуває у володінні відповідача підтверджується наступними судовими рішеннями господарського суду Вінницької обл.: Ухвалою господарського суду Вінницької обл. від 27.08.2020 № 902/836/20 та Рішенням господарського суду Вінницької області, справі №902/863/20.

Наведеним вище рішенням господарського суду Вінницької обл. у справі № 902/836/20 встановлені обставини того, що відповідач володіє майном, яке належить ТОВ Фірма «Поділля» та передане відповідачу в оренду згідно Договору оренди майна №14/04-20/ПО від 14.04.2020р. та акту приймання-передачі до нього.

Однак відповідач після закінчення дії Договору оренди ухиляється від повернення майна його законному власнику ТОВ «Фірма «Поділля».

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 24.07.2023 у справі №902/207/22(902/770/23) задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Поділля" в особі Арбітражного керуючого Томашука Миколи Савелійовича. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Терра Крафт" повернути Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма "Поділля" рухоме майно загальною вартістю 5 558 632,41 грн. (згідно визначеного у пункті 2 резолютивної частини рішення переліку рухомого майна). Стягнуто з відповідача на користь позивача 2684,00 грн. витрат на сплату судового збору.

В обґрунтування рішення суд вказав таке.

Сторони погодили у п. 6.1. Договору оренди майна № 14/04-20/ПО від 14.04.2020 строк його дії до 14.04.2023 та у п. 13.2. Договору, що дія даного Договору/Договір припиняється внаслідок банкрутства орендодавця або орендаря.

Постановою Господарського суду Вінницької області від 24.01.2023 справі № 902/207/22 про банкрутство визнано банкрутом ТОВ Фірма "Поділля", відкрито щодо нього ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Томашука Миколу Савелійовича. На даний час провадження у даній справі про банкрутство ТОВ Фірма "Поділля" перебуває на стадії ліквідаційної процедури боржника, ліквідатором є арбітражний керуючий Томашук М.С.

Повідомленням №02-01/38 від 11.02.2023, направленим позивачем на адресу відповідача, останнього повідомлено про припинення дії Договору оренди майна № 14/04-20/ПО від 14.04.2020 із 24.01.2023 та необхідність повернути майно із оренди. Відповідно до відомостей із сайту Укрпошта наведене вище повідомлення від 11.02.2023 отримано відповідачем 15.02.2023. Строк дії договору закінчився 24.01.2023. Докази повернення відповідачем об`єкта оренди матеріали справи не містять.

Вимога позивача про зобов`язання відповідача повернути рухоме майно є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. В даному випадку предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів.

Позивач усі залежні від нього заходи, передбачені Договором вчинив, проте відповідач не повернув орендоване майно, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про повернення майна після закінчення договору оренди є такими, що підлягають задоволенню та втілюють принцип ефективного способу захисту порушеного права позивача.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Терра Крафт" звернулося до апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Вінницької області у справі №902/207/22(902/770/23) від 24.07.2023, в якій скаржник просить скасувати рішення Господарського суду Вінницької області від 24.07.2023 у справі № 902/207/22(902/770/23) і ухвалити нове рішення; відмовити у задоволенні позову про зобов`язання повернути рухоме майно загальною вартістю 5 558 632,41 грн у межах справи №902/207/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Поділля".

Апеляційна скарга мотивована тим, що прийняте рішення є незаконним та необґрунтованим, у зв`язку з неналежним з`ясуванням судом першої інстанції обставин справи, не доведенням обставин необхідних для задоволення позову; судом неправильно застосовано норм матеріального та процесуального права, зокрема через неврахування правових висновків Верховного Суду, зроблених в постановах від 01.08.2018 у справі №908/431/14, від 21.06.2018 у справі №927/939/17, від 23.04.2019 у справі №Б-19/207-09 та від 09.04.2020 у справі №10/Б-743

Норми Кодексу України з процедур банкрутства є спеціальними по відношенню над загальними нормами права під час розгляду справ, стороною яких є боржник, а ст. 61 КУзПБ визначено обов`язки ліквідатора. Разом з тим, ст. 61 КУзПБ не визначено у який конкретний спосіб ліквідатор повинен виконувати свої обов`язки, зокрема щодо повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб, а виходячи з положень ст. 2 КУзПБ, дії ліквідатора спрямовані на виконання своїх зобов`язань повинні узгоджуватись з нормами іншого законодавства та бути ефективними.

Задовольняючи позовні вимоги, суд посилаючись на положення ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України, дійшов до помилкового висновку про належність та ефективність обраного ліквідатором способу захисту, не врахувавши при цьому висновки зроблені Верховним Судом у п. 118 постанови від 09.04.2020 у справі №10/Б-743, яка полягає у тому, що реалізація ліквідатором - арбітражним керуючим права власності, зокрема повернення майна володільцю-боржнику, здійснюється шляхом його витребування у відповідачів як добросовісних набувачів, в порядку частини першої статті 388 ЦК України.

В силу вимог 2, 4 ГПК України, статей 15, 16 ЦК України скаржник звертає увагу на те, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно з послідовною та сталою правовою позицією Верховного Суду відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу захисту способам, визначеним законодавством та/або його неефективність для захисту порушеного права/інтересу позивача є самостійною та достатньою підставою для відмови в позові.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права або інтересу залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Судом першої інстанції не враховано, що обраний позивачем спосіб захисту є неефективним, оскільки задоволення вимоги про зобов`язання повернути Позивачу майно не може призвести до захисту або відновлення порушеного речового права позивача (у разі його наявності), оскільки, відповідно до ст. 63 ЗУ «Про виконавче провадження», наслідком невиконання рішення зобов`язального характеру буде накладення штрафу на ТОВ «Цефей-Еко» та внесення до реєстру відомостей про вчинення кримінального правопорушення, однак для стягувача це не тягне поновлення порушеного права, а отже, такі вимоги Позивача не є ефективним способом захисту права позивача, яке потребуватиме додаткових засобів захисту. Схожі висновки зроблені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 14.12.2021 у справі №344/16879/15-ц.

Апелянт посилаючись на норми Цивільного кодексу України щодо способу захисту речових прав, зазначає, що виходячи з обставин цієї справи належним способом захисту звернення до суду з вимогами про витребування майна із чужого незаконного володіння, якщо позивач був позбавлений права володіння майном, або усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном - особа, яка звертається до суду повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні іншої особи.

Так, судом першої інстанції належним чином встановлено укладення договору оренди зі строком дії до 13.04.2023, дійсність договору оренди та його дострокове припинення 24.01.2023. Разом з тим, всупереч вищевикладеного судом не з`ясовано обставин перебування спірного майна в третьої особи, не враховано відсутність спірного майна у відповідача, не досліджено та не надано взагалі жодної оцінки наступним обставинам. Так, пунктом 4.2. договору оренди визначено, що Орендар, тобто ТОВ "Терра Крафт" має в тому числі право передавати об`єкт оренди в суборенду третім особам без дозволу Орендодавця ТОВ Фірма «Поділля». Тому, оскільки договір оренди був дійсний, недійсним не визнавався, 01.08.2022 згідно укладеного Відповідачем з ТОВ «Поліський стандарт» договору суборенди майна № 01/08-22/СМ, об`єкт оренди передано в суборенду ТОВ «Поліський стандарт» строком до 14.042023 (на строк дії договору оренди), використання якого здійснюється за адресою: Рівненська обл., Корецький р-н, с. Іванівка, вул. Центральна, 10А. Не враховано судом і обставин того, що на момент ухвалення судового рішення, ТОВ "Поліський стандарт" не повернуто ТОВ "Терра Крафт" орендованого майна, що також свідчить про неефективність судового рішення, оскільки за відсутності у володінні відповідача спірного майна, виконання оскаржуваного рішення суду першої інстанції по суті неможливе.

Тлумачення статті 387 ЦК України свідчить, що на підставі віндикаційного позову може бути витребуване з чужого незаконного володіння майно яке є індивідуально визначеним. Так, виходячи з переліку майна, що з вимогою про повернення якого звернувся позивач, до складу такого майна позивач включає транспортні засоби та сільськогосподарську техніку, право власності на яке, відповідно до норм Цивільного кодексу України, повинно підтверджуватись державною реєстрацією права власності на таке майно, тобто свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів або сільськогосподарських машин, а для визначення майна, що підлягає поверненню, мають бути вказані такі індивідуальні ознаки, як номер кузова, реєстраційний номер тощо. Крім того судом не наданої оцінки обставинам того, що згідно відомостей з Системи електронних торгів арештованим майном, в межах виконавчого провадження №63365900 проводилась реалізація належного Боржнику майна через електронні торги, і, виходячи з відомостей про переможців торгів, частина майна, згідно переліку, вже не належить на праві власності ТОВ Фірма «Поділля», оскільки таке майно відчужено третім особам в примусовому порядку.

Таким чином, вважає, що суд першої інстанції, не повністю з`ясував обставини справи перебування майна в третьої особи, обставини перебування спірного майна у відповідача та належність майна боржнику - недоведені, судом неправильно застосовано норми матеріального права щодо належного та ефективного способу захисту, порушив норми процесуального права, не надав оцінки вищевказаним аргументам, а рішення суду першої інстанції має бути скасоване згідно п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 277 ГПК України та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма "Поділля" в особі Арбітражного керуючого Томашука Миколи Савелійовича у відзиві на апеляційну скаргу ТОВ "Терра Крафт" просить залишити її без задоволення, а рішення Господарського суду Вінницької області від 24.07.2023 у справі 902/207/22(902/770/23) без змін.

13.05.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Поділля" в особі Арбітражного керуючого Томашука Миколи Савелійовича надійшло клопотання про залучення Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліський стандарт» (34731, Рівненська обл., Корецький район, с.Іванівка, вул. Центральна, буд.10-А) до розгляду даної справи в якості третьої особи на стороні відповідача.

08.05.2024 від скаржника надійшли додаткові пояснення у даній справі, у яких з врахуванням висновків викладених у постанові від 21.02.2024 у даній справі вказує на незаконність ухваленого рішення. Зауважує, що майно у відповідача відсутнє. Вказує, що задоволення вимоги про зобов`язання повернути Позивачу майно, яке відсутнє у Відповідача, не може призвести до захисту або відновлення порушеного речового права позивача (у разі його наявності), оскільки, відповідно до ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», наслідком невиконання рішення зобов`язального характеру буде накладення штрафу на ТОВ «Терра Крафт» та внесення до реєстру відомостей про вчинення кримінального правопорушення, однак для стягувача це не тягне поновлення порушеного права, а отже, такі вимоги позивача не є ефективним способом захисту права Позивача, яке потребуватиме додаткових засобів захисту, і така правова позиція Великої Палати Верховного Суду у постанові від 14.12.2021 у справі №344/16879/15-ц, релевантна обставинам цієї справи та має бути застосована судом апеляційної інстанції. Просить Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Терра Крафт» задовольнити, скасувати рішення Господарського суду Вінницької області від 24 липня 2023 року по справі № 902/207/22 (902/770/23), і ухвалити нове рішення. Відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Поділля» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Томашука М.С. до Товариства з обмеженою відповідальністю «Терра Крафт» про зобов`язання повернути рухоме майно загальною вартістю 5 558 632,41 грн. в межах справи №902/207/22 про банкрутство ТОВ Фірма «Поділля».

13.05.2024 від позивача надійшли додаткові пояснення у справі у яких наводить свої додаткові пояснення з врахуванням висновків викладених у постанові від 21.02.2024 у даній справі. Крім того, повідомляє, що постановою господарського суду Вінницької області від 19.12.2023 у справі № 902/633/23 Товариство з обмеженою відповідальністю "Терра Крафт" (вул. Миру, буд. 105 В, с. Голодьки, Хмільницький район, Вінницька обл., 22064; ідент. код 37257648) визнано банкрутом. Відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Юринця Арсена Володимировича (Свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 455 від 14.03.2013 року (адреса: 01001, м. Київ, а/с 259-В). Зауважує, що на даний час ліквідатор ТОВ «Терра Крафт» є єдиною особою, яка володіє інформацією, щодо майнового стану боржника та фактичного перебування у володінні боржника ТОВ «Терра Крафт» орендованого майна за договором оренди.

Крім того ліквідатор ТОВ «Терра Крафт» має пояснити суду та сторонам судового процесу про наявність чи відсутність договірних відносин між ТОВ «Терра Крафт» та ТОВ «Поліський стандарт» за договором суборенди рухомого майна на який посилається представник відповідача ТОВ «Терра Крафт» адвокат Є. Оніщук .

Ухвалою суду від 28.05.2024 у даній справі, зокрема, залучено до участі у цій справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Поліський стандарт» (34731, Рівненська обл., Корецький район, с.Іванівка, вул. Центральна, буд.10-А). Розгляд апеляційної скарги відкладено на "06" серпня 2024 р. об 10:00 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33601, м. Рівне, вул. Яворницького, 59, у залі судових засідань №4. Ухвалено Товариству з обмеженою відповідальністю «Поліський стандарт» у строк до 27.06.2024 надіслати письмові пояснення до Північно-західного апеляційного господарського суду щодо спірного орендованого майна згідно договору оренди від 14.04.2020 №14/04-20/ПО, договору суборенди від 01.08.2022 №01/08-22/СМ. Зареєструвати свій електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами згідно вимог чинного законодавства. Позивачу в строк до 15.06.2024 надіслати Товариству з обмеженою відповідальністю «Поліський стандарт» копію позовної заяви з додатками та копію відзиву на апеляційну скаргу, докази надіслання надіслати суду. Відповідачу в строк до 15.06.2024 надіслати Товариству з обмеженою відповідальністю «Поліський стандарт» копію апеляційної скарги з додатками та копію додаткових пояснень, докази надіслання надіслати суду. Ліквідатору Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра Крафт" Юринцю Арсену Володимировичу (Свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 455 від 14.03.2013 (адреса: 01001, м. Київ, а/с 259-В) у строк до 27.06.2024 надіслати до суду письмові пояснення щодо спірного орендованого майна згідно договору оренди від 14.04.2020 №14/04-20/ПО; пояснення щодо особи, яка уповноважена представляти інтереси апелянта в даній справі.

26.06.2024 від ОСОБА_1 надійшли додаткові пояснення у справі, у яких вказує, що під час проведення інвентаризації активів та зобов`язань ТОВ «Терра Крафт», ним не виявлено у володінні банкрута спірного індивідуально визначеного рухомого майна, яке є предметом позову у справі №902/207/22(902/770/23).

Також під час виконання повноважень арбітражного керуючого у справі №902/633/23 йому стало відомо, що відповідно до договору суборенди №01/08-22/СМ від 01.08.22 р. ТОВ «Терра Крафт» було передано ТОВ «Поліський стандарт» в суборенду майно, що є предметом позову у справі №902/207/22(902/770/23. Незважаючи на всі вжиті заходи та те, що 19.12.2023 р. ТОВ «Терра Крафт» визнано банкрутом, а також те, що відповідно до п. 1.4 договору суборенди №01/08-22/СМ від 01.08.22 р. майно передано в користування до 14.04.2024 р., станом на сьогодні дане майно не повернуто ТОВ «Терра Крафт» та перебуває у використанні ТОВ «Поліський стандарт».

Стосовно представництва адвоката Оніщука Євгена Олександровича у справі №902/207/22(902/770/23) повідомив, що договір про надання правової допомоги №22/1 який було укладено між ТОВ «Терра Крафт» та адвокатом Оніщуком Є.О. 30.04.2020 р. не припинявся, відповідно адвокат Оніщук Є.О. є повноважним представником ТОВ «Терра Крафт» у даній справі.

Ухвалою суду від 31.07.2024 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра Крафт" - Оніщука Євгена Олександровича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №902/207/22(902/770/23) - задоволено. Забезпечено представнику Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра Крафт" - Оніщуку Євгену Олександровичу проведення судового засідання "06" серпня 2024 року о 10:00 год. у режимі відеоконференції у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду (33001, м. Рівне, вул. Яворницького, 59) у залі судових засідань № 4(ВКЗ).

В судове засідання 06.08.2024 представник відповідача не під`єднався , повідомив що він перебуває в іншому судовому засіданні.

Відповідно до ч.5 ст. 197 ГПК України, ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, його представник, який подав відповідну заяву, крім випадку коли суд після призначення судового засідання чи під час такого засідання втратив технічну можливість забезпечити проведення відеоконференції.

В судовому засіданні арбітражний керуючий Томашук М.С. заперечив проти доводів апеляційної скарги з підстав викладених у відзиві та поясненнях. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Вінницької області від 24.07.2023 у справі 902/207/22(902/770/23) без змін.

Письмових пояснень на апеляційну скаргу від третьої особи не надійшло, ухвала апеляційного суду повернулася з відміткої Укрпошти :" адресат відсутній за вказаною адресою", що в силу вимог ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскарженого рішення.

В судове засідання з`явився представник позивача, який заперечив проти доводів викладених в апеляційній скарзі з підстав викладених у відзиві та надав пояснення на обґрунтування своєї позиції. Просить її задоволити.

Відповідач та третя особа не забезпечили явку своїх представників у судове засідання апеляційного господарського суду, хоча про час та місце апеляційного перегляду справи повідомлялися заздалегідь та належним чином.

Таким чином, враховуючи норми ст.ст.269, 273 ГПК України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції, строки розгляду апеляційної скарги, та той факт, що неявка в засідання суду представників відповідача та третьої особи, належним чином та відповідно до законодавства повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає перегляду оскарженого рішення, колегія суддів визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників останніх, за наявними у справі доказами.

Заслухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з`ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, відповідність висновків, викладених в рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при винесенні оскарженого рішення, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.

14.04.2020 між ТОВ "Фірма Поділля" (Орендодавець) та ТОВ "Терра Крафт" (орендар) було укладено Договір оренди № 14/04-20/ПО.

Згідно з предметом Договору Орендодавець зобов`язується передати, а Орендар зобов`язується прийняти в тимчасове платне володіння та користування майно (надалі об`єкт оренди), в порядку та на умовах, вказаних у цьому Договорі та в додатках до Договору.

Відповідно до п. 1.1.1 Договору об`єкт оренди за цим Договором вказується в додатках до даного Договору та актах приймання-передачі майна, які є невід" ємною частиною Договору.

Об`єкт оренди, що є предметом цього договору належить Орендодавцю на праві власності (п. 1.2. Договору).

Орендодавець свідчить, що дійсно є власником об`єкта оренди, не має обмежень щодо свого права розпоряджатися ним, об`єкт оренди на момент укладення цього договору нікому іншому не проданий, не подарований, не відчужений іншим способом, не наданий в заставу, не переданий в оренду чи безоплатне користування третім особам, не є предметом обтяження, в податковій заставі і під забороною (арештом) не перебуває, права третіх осіб (права наймання, право застави, право довічного утримання тощо) щодо об`єкта оренди відсутні, питання права власності на об`єкт оренди не є предметом судового розгляду, будь-які спори відносно зазначеного об`єкта оренди відсутні (п. 1.4. Договору).

Відповідно до п. 2.1. Договору об`єкт оренди буде використовуватись орендарем у своїй господарській діяльності відповідно до цільового призначення.

Відповідно до п. 4.1. Договору орендар зобов`язується, окрім іншого, по закінченні строку оренди передати об`єкт оренди у стані який передавався, враховуючи нормативний знос об`єкту оренди.

Відповідно до п. 4.2. Договору оренди орендар має право використовувати об`єкт оренди протягом строку дії договору відповідно до цільового призначення, передбаченого п. 2.1. цього договору та інших умов договору.

При передачі об`єкта, що орендується, складається акт приймання-передачі, який підписується представниками орендодавця та орендаря (п. 5.3. Договору).

Відповідно до п. 6.1. Договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання та і діє до 14 квітня 2023 року.

Відповідно до п. 6.3. Договору у випадку, якщо строк оренди, закінчився, а орендар не надіслав орендодавцю повідомлення (лист) про розірвання цього договору, то цей договір вважається таким, що продовжений на 3 (три) роки. Ці ж положення застосовуються на кожний наступний період оренди, і цей договір вважається таким, що продовжений ще на 3 (три) роки.

За змістом п. 7.1. Договору оренди Сторони дійшли згоди, що орендна плата за користування Орендарем об`єктом оренди згідно цього Договору зазначається в актах приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), які підписані та скріплені печатками Сторін. Акти приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) за фактично надані послуги підписуються Сторонами в кінці терміну використання об`єкта оренди.

Згідно п. 7.3. Договору оренди орендна плата сплачується Орендарем на підставі акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) протягом 15-ти днів з моменту підписання акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг).

Відповідно до п. 9.1. Договору об`єкт, що орендується, повинен бути переданий орендарем та прийнятий орендодавцем протягом 5 днів після закінчення терміну оренди.

При поверненні об`єкта, що орендується, складається акт здачі-приймання, який підписується членами двосторонньої комісії, що складається з представників орендодавця та орендаря (п. 9.2. Договору).

За змістом п. 13.2. Договору дія даного договору/договір припиняється внаслідок, окрім іншого, банкрутства орендодавця або орендаря.

Матеріали справи свідчать, що укладений між позивачем та відповідачем Договір оренди підписаний зі сторони Орендодавця ТОВ Фірма "Поділля" директором Залуцьким Л.В., зі сторони Орендаря ТОВ "Терра Крафт" - директором Давидюк Г.А., та скріплені печатками підприємств.

На виконання умов договору, 14.04.2020 Орендодавець передав, а Орендар прийняв в тимчасове платне володіння та користування об`єкт оренди, обумовлений Договором оренди №14/04-20/ПО, що підтверджується актом приймання-передачі № 1 від 14.04.2020.

Судом встановлено, що постановою господарського суду Вінницької області від 24.01.2023 по справі про банкрутство № 902/207/22 ТОВ Фірма "Поділля" визнано банкрутом, відкрито щодо нього ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Томашука Миколу Савелійовича.

Враховуючи наведене, 13.02.2023 ліквідатором ТОВ Фірма Поділля було направлено відповідачу - ТОВ "Терра Крафт" повідомлення від 11.02.2023р. за вих. № 02-01/38 про припинення дії Договору оренди майна №14/04-20/П0 та повернення майна із оренди .

У повідомленні від 11.02.2023 вимагалось наступне:

1) Виконати умови Договору оренди майна № 14/04-20-ПО від 14.04.2020 та повернути законному власнику ТОВ Фірма "Поділля" майно, яке перебуває в оренді ТОВ "Терра Крафт", а саме - рухоме майно (обладнання) в кількості 351 одиниця, що належить ТОВ Фірма "Поділля" і перелічені в акті № 1 приймання-передачі майна.

2) Протягом трьох днів з моменту отримання даного повідомлення повідомити ліквідатора ТОВ Фірма "Поділля" про дату, час та місце повернення орендованого майна, яке перебуває в оренді ТОВ "Терра Крафт" - рухоме майно (обладнання) в кількості 351 одиниця, що належить ТОВ Фірма "Поділля" і перелічені в акті № 1 приймання-передачі майна, проведення його інвентаризації та підписання акта приймання-передачі майна із оренди.

Відповідно до відомостей із сайту Укрпошта наведене вище повідомлення від 11.02.2023 ТОВ "Терра Крафт" отримав 15.02.2023.

На отримане повідомлення відповідач жодним чином не відреагував.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем до відзиву долучено договір суборенди спірного майна № 01/08-22/СМ від 01.08.2022 року, укладеного між ТзОВ "Поліський стандарт" та ТзОВ "Терра Крафт" строком дії до 14.04.2023 року та акт приймання-передачі майна.

Як зазначалося вище, рішенням Господарського суду Вінницької області від 24.07.2023 у справі №902/207/22(902/770/23) задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Поділля" в особі Арбітражного керуючого Томашука Миколи Савелійовича. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Терра Крафт" повернути Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма "Поділля" рухоме майно загальною вартістю 5 558 632,41 грн. (згідно визначеного у пункті 2 резолютивної частини рішення переліку рухомого майна). Стягнуто з відповідача на користь позивача 2684,00 грн. витрат на сплату судового збору.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.10.2023 у справі №902/207/22(902/770/23) апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра Крафт" від 16.08.23 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Вінницької області від 24 липня 2023 року у справі №902/207/22(902/770/23) залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 21.02.2024 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра Крафт" задоволено частково. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.10.2023 у справі № 902/207/22(902/770/23) скасовано. Справу №902/207/22(902/770/23) направлено на новий розгляд до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Направляючи справу на новий розгляд Верховний суду вказав таке.

- Оскільки Господарський суд Вінницької області постановою від 24.01.2023 у справі №902/207/22 визнав ТОВ Фірму "Поділля" (Орендодавця) банкрутом, то попередні судові інстанції вірно встановили юридичний факт припинення Договору оренди з 24.01.2023, що не заперечується й скаржником (відповідачем).

- суди попередніх інстанцій вірно керувалися тим, що у зв`язку з припиненням Договору оренди у Орендаря в силу вимог частини першої статті 785 ЦК України виник обов`язок повернути належне Орендарю рухоме майно, передане за цим Договором.

Отже, такий обов`язок Орендаря кореспондує відповідне право Орендодавця вимагати повернення орендованого майна.

- колегія суддів погоджується з аналогічними доводами позивача, що у спорі між сторонами Договору оренди позовні вимоги сформовано належним чином.

- Верховний Суд акцентує, що у спірних правовідносинах, що виникли саме між сторонами Договору Оренди щодо повернення орендованого майна у зв`язку з припиненням цього Договору, підстави для застосування норм статей 387, 388 ЦК України відсутні, оскільки умовою віндикації є відсутність договірних відносин між сторонами спору.

Наведеним спростовуються доводи скаржника про помилкове не застосування судами попередніх інстанцій до спірних правовідносин норм статей 387, 388 ЦК України, що також свідчить про безпідставне посилання на нерелевантну обставинам цієї справи практику Верховного Суду (постанови від 05.10.2016 у справі № 3-604гс16, від 23.11.2016 у справі № 3-1058гс16; від 25.01.2017 у справі №3-1533гс16, від 15.03.2017 у справі № 3-1515гс16, від 09.08.2018 у справі №927/876/17, від 11.09.2018 у справі № 910/9555/16, від 01.08.2018 у справі №908/431/14, від 21.06.2018 у справі № 927/939/17, від 23.04.2019 у справі № Б-19/207-09, від 09.04.2020 у справі № 10/Б-743.

-судами попередніх інстанцій не з`ясовано чи обраний спосіб захисту є ефективним та чи він приведе до відновлення порушеного права позивача. Судам попередніх інстанцій належало з`ясувати, чи наведена відповідачем правова позиція Великої Палати Верховного Суду у постанові від 14.12.2021 у справі №344/16879/15-ц є релевантною обставинам цієї справи та чи позивачем, який звернувся із вимогою немайнового характеру, обрано такий спосіб захисту, який є ефективним для захисту порушеного його права у спірних правовідносинах.

- судом першої інстанції не враховано, що примусове виконання обов`язку в натурі (у цій справі обов`язок повернути рухоме майно) має наслідком імперативне присудження за рішенням суду, тобто примус щодо "повернення", а не "зобов`язання повернути".

- Крім цього, задовольняючи позовні вимоги у спірних правовідносинах шляхом зобов`язання Орендаря повернути рухоме майно Орендодавцю, судами попередніх інстанцій не надано належної правової оцінки аргументів відповідача про відсутність у нього спірного індивідуально визначеного рухомого майна, яке (за доводами відповідача та наданими у їх підтвердження доказами Договору суборенди та Акта приймання-передачі майна за цим Договором) перебуває у третьої особи суборендаря.

- господарськими судами належним чином не перевірено наявності у відповідача спірного індивідуально визначеного рухомого майна, не надано оцінки поданих щодо цього відповідачем доказів та, у разі необхідності, не вирішено питання щодо залучення суборендаря у порядку вимог частини другої статті 50 ГПК України для з`ясування відповідних обставин.

Вагомість цього процесуального порушення полягає у тому, що саме від встановлення факту того, чи перебуває спірне майно у відповідача або у третьої особи, залежить належність та ефективність обраного позивачем способу захисту порушеного його права.

Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що склалися апеляційний господарський суд, з врахуванням висновків Верховного Суду, зазначає наступне.

Частиною 2 статті 4 ГПК України визначено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, та встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів (стаття 16 ЦК України).

При цьому захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду.

Під порушенням права слід розуміти такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частковою (Правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 03.02.2020 у справі №910/16236/18).

Згідно частин 1, 3 статті 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Частиною 6 статті 12 ГПК України, визначено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Нормами Господарського процесуального кодексу України встановлений обов`язок для особи, яка звернулась до суду доказування і подання доказів та визначені критерії належності та допустимості доказів.

Виходячи із змісту статей 15, 16 ЦК України, статті 20 ГК України та Господарського процесуального кодексу України, застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством), і відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову.

Предметом позову у даній справі є повернення переданого в оренду майна на підставі Договору оренди майна №14/04-20/ПО від 14.04.2020.

Згідно статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (частина 2 статті 193 ГК України).

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно частини 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (п. 1 ст. 628 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Так, правовідносини, між сторонами у даній справі виникли з договору оренду.

Відповідно до частини 1 статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За змістом ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Договір найму укладається на строк, встановлений договором (частина 1 статті 763 ЦК України).

Відповідно до статті 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Так, у пункті 6.1. Договору майна № 14/04-20-ПО від 14.04.2020 сторонами погоджено, що строк його дії до 14.04.2023 .

Разом з тим, пунктом 13.2. Договору сторонами визначено, що дія даного Договору/Договір припиняється внаслідок банкрутства орендодавця або орендаря.

Як уже зазначалося, постановою Господарського суду Вінницької області від 24.01.2023 у справі про банкрутство № 902/207/22 ТОВ Фірма "Поділля" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру щодо Товариства та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Томашука Миколу Савелійовича.

13.02.2023 ліквідатором ТОВ Фірма «Поділля» Томашуком М.С. було направлено відповідачу - ТОВ "Терра Крафт" повідомлення від 11.02.2023 за вих. № 02-01/38 про припинення дії Договору оренди майна №14/04-20/П0 та повернення майна із оренди .

У вказаному повідомленні від 11.02.2023 вимагалось наступне:

1) Виконати умови Договору оренди майна № 14/04-20-ПО від 14.04.2020 та повернути законному власнику ТОВ Фірма "Поділля" майно, яке перебуває в оренді ТОВ "Терра Крафт", а саме - рухоме майно (обладнання) в кількості 351 одиниця, що належить ТОВ Фірма "Поділля" і перелічені в акті № 1 приймання-передачі майна.

2) Протягом трьох днів з моменту отримання даного повідомлення повідомити ліквідатора ТОВ Фірма "Поділля" про дату, час та місце повернення орендованого майна, яке перебуває в оренді ТОВ "Терра Крафт" - рухоме майно (обладнання) в кількості 351 одиниця, що належить ТОВ Фірма "Поділля" і перелічені в акті № 1 приймання-передачі майна, проведення його інвентаризації та підписання акта приймання-передачі майна із оренди.

Відповідно до відомостей із сайту Укрпошта наведене вище повідомлення від 11.02.2023 ТОВ "Терра Крафт" отримав 15.02.2023.

Матеріали справи не містять доказів, що відповідач на отримане повідомлення якимось чином відреагував.

Матеріалами справи підтверджується, що станом на день подачі ТОВ Фірма "Поділля" позовної заяви до господарського суду орендоване рухоме майно (обладнання) в кількості 351 одиниця, що належить ТОВ Фірма "Поділля" перебуває у ТОВ "Терра Крафт" та ТОВ "Фірма "Поділля" з оренди не передано.

Отже, згідно повідомлення від 11.02.2023, яке направлялося позивачу на адресу відповідача, повідомив останнього про припинення із 24.01.2023 дії Договору оренди майна № 14/04-20/ПО від 14.04.2020 та необхідність повернути майно із оренди.

Таким чином, строк дії договору закінчився 24.01.2023.

Однак, доказів повернення відповідачем об`єкта оренди матеріали справи не містять.

Аналіз зазначених вище норм ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України наведених норм свідчить про те, що порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. При цьому застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності в тому числі належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством).

Під захистом цивільних прав розуміється передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно частин 1, 3 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).

Згідно статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З`ясовуючи наявність/відсутність у відповідача орендованого майна, яке за обставин банкрутства ТОВ Фірми "Поділля" має бути повернуте власнику, у тому числі і для формування ліквідаційної маси, з матеріалів справи убачається, що орендоване майно у подальшу суборенду для ТОВ "Поліський стандарт" (вул.Центральна, 10а, с.Іванівка Рівненський район, Рівненська область) передане у тому ж складі, що і отримане від орендодавця.

Жодних відомостей щодо повноти та цілісності переданого у суборенду майна матеріали справи не містять.

При цьому на виконання вимог постанови Верховного Суду судом апеляційної інстанції ухвалою суду від 28.05.2024 було залучено до участі у цій справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Поліський стандарт» (34731, Рівненська обл., Корецький район, с.Іванівка, вул. Центральна, буд.10-А).

Ухвалено Товариству з обмеженою відповідальністю «Поліський стандарт» у строк до 27.06.2024 надіслати письмові пояснення до Північно-західного апеляційного господарського суду щодо спірного орендованого майна згідно договору оренди від 14.04.2020 №14/04-20/ПО, договору суборенди від 01.08.2022 №01/08-22/СМ. Зареєструвати свій електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами згідно вимог чинного законодавства.

Однак жодних пояснень третьою особою з приводу обставин передачі та наявності/відсутності у нього майна надано не було. ТзОВ "Поліський стандарт" не підтверджено наявність у нього спірного рухомого майна.

Колегією суддів також взято до уваги, що відповідач - ТОВ "Терра Крафт" (ідентифікаційний код 37257648) перебуває у процедурі банкрутства - Господарським судом Вінницької області відкрито провадження у справі про банкрутство ухвалою від 14.08.2023 у справі 902/633/23 (https://reestr.court.gov.ua/Review/112868443) та було витребувано у арбітражного керуючого ТОВ "Терра Крафт" - Юринця А.В. пояснення з приводу спірного майна, який у поясненнях вказав, що під час проведення інвентаризації активів та зобов`язань ТОВ «Терра Крафт», ним не виявлено у володінні банкрута спірного індивідуально визначеного рухомого майна, яке є предметом позову у справі №902/207/22(902/770/23).

Також під час виконання повноважень арбітражного керуючого у справі №902/633/23 йому стало відомо, що відповідно до договору суборенди №01/08-22/СМ від 01.08.22 ТОВ «Терра Крафт» було передано ТОВ «Поліський стандарт» в суборенду майно, що є предметом позову у справі №902/207/22(902/770/23. Незважаючи на всі вжиті заходи та те, що 19.12.2023 ТОВ «Терра Крафт» визнано банкрутом, а також те, що відповідно до п. 1.4 договору суборенди №01/08-22/СМ від 01.08.22 р. майно передано в користування до 14.04.2024, станом на сьогодні дане майно не повернуто ТОВ «Терра Крафт» та перебуває у використанні ТОВ «Поліський стандарт».

Разом з тим, ліквідатором відповідача не зазначено в поясненнях та не подано доказів , що ним або кимось іншим вживалися якісь заходи щодо повернення спірного майна із суборенди, так як договір оренди майна припинив свою дію.

Відтак вказані обставини не підтверджують факт перебування спірного майна у користуванні третьої особи.

Однак вказані обставини на переконання суду апеляційної інстанції не можуть свідчити про неналежний спосіб захисту позивачем, оскільки саме відповідач має вживати всі належні заходи для розшуку та повернення спірного майна позивачу, яке було передано йому за договором оренди від 14.04.2020 №14/04-20/ПО.

Відтак, наведена відповідачем правова позиція Великої Палати Верховного суду у справі № 344/16879/15-ц не є релевантною обставинам цієї справи, а позивачем обрано належний спосіб захисту, який є ефективним для захисту його порушеного права щодо володіння, користування та розпорядження майном, яке належить останньому на підставі права власності.

За наведених обставин, враховуючи встановлені обставини справи, та той факт що позивачем вчинено усі залежні від нього заходи, передбачені Договором, а відповідач не повернув орендоване майно, заявлені позовні вимоги про повернення рухомого майна після закінчення договору оренди є обгрунтованими, та такими , що підлягають задоволенню на підставі вищевикладених норм законодавства.

Скаржник-відповідач не довів тих обставин, на які він посилався як на підству своїх вимог та заперечень.

Таким чином на переконання колегії суддів, Господарський суд Вінницької області прийшов до правомірного висновку про зобов`язання ТОВ "Терра Крафт" повернути законному власнику Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма "Поділля" майно загальною вартістю 5 558 632,41 грн, яке перебуває в оренді ТОВ "Терра Крафт", а саме: рухоме майно (обладнання) в кількості 351 одиниця, що належить ТОВ Фірма "Поділля" та перелічено в акті № 1 приймання-передачі майна (пункт 2 резолютивної частини оскаржуваного рішення у даній справі) перелік рухомого майна).

На переконання апеляційного суду, місцевий суд відтворивши резолютивну частину рішення у спосіб ("зобов"язати повернути") , правомірно дійшов такого висновку, так як він відновить порушене право позивача, за захистом якого він звернувся.

За таких обставин судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення позову в повному обсязі.

За наведеного, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, ґрунтуються на його власній оцінці та спростовуються наведеними та встановленими судом обставинами справи.

Отже, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду Рівненської області від 24.07.2023 у даній справі прийняте з повним з`ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи, дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для його скасування.

На підставі ст.129 ГПК України судовий збір за подання апеляційної скарги залишається за апелянтом.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра Крафт" на рішення Господарського суду Вінницької області від 24.07.23 у справі №902/207/22(902/770/23) залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Вінницької області від 24.07.23 у справі №902/207/22(902/770/23) залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в строк та в порядку встановленому ст. ст. 287-291 ГПК України.

4. Справу №902/207/22(902/770/23) повернути до Господарського суду Вінницької області.

Повний текст постанови складений "13" серпня 2024 р.

Головуючий суддя Миханюк М.В.

Суддя Тимошенко О.М.

Суддя Філіпова Т.Л.