РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.08.2024Справа № 910/6246/24

За позовом Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-промислове об`єднання "Аріста" (м. Київ)

про стягнення 411 630,49 грн,

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-промислове об`єднання "Аріста" про стягнення 411 630,49 грн, з яких: 353 184,50 грн неустойки та 58 445,99 грн 15% річних, нарахованих у зв`язку з порушенням відповідачем строків поставки товару за договором №588 від 28.10.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.05.2024 відкрито провадження у справі, її розгляд вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, встановлено сторонам процесуальні строки для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, заяв і клопотань.

Відповідач копію цієї ухвали Господарського суду міста Києва отримав 28.05.2024 в його електронному кабінеті, що підтверджується відповідним повідомленням про доставлення документа.

Пунктом 2 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Частиною 9 ст. 165 ГПК України передбачено, що в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідач належним чином повідомлений про розгляд даної справи, проте правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. При цьому з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк (з урахуванням воєнного стану на території України), для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо, у зв`язку з чим суд вважає за можливе здійснити розгляд даної справи по суті заявлених вимог.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

28.10.2022 між позивачем (Покупець) та відповідачем (Постачальник) було укладено договір №588 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого Постачальник зобов`язується передати, а Покупець - прийняти й оплатити матеріали та обладнання (надалі - "Ресурси") на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно з п. п. 2.1., 2.3. Договору кількість, номенклатура Ресурсів зазначаються у специфікаціях до цього Договору, які є його невід`ємною частиною (надалі - "Специфікації"). Якість, комплектація, пакування та маркування Ресурсів повинні відповідати нормам, що визначені сертифікатами виробника, чинними стандартами (ТУ, ДСТУ, технічною документацією) для цього виду Ресурсів, а також спеціальними технічними вимогами, якщо вони встановлені угодою Сторін, які відображені у Специфікаціях. Допустимі відхилення показників якості Ресурсів від вищезазначених норм можуть бути встановлені за згодою Сторін, що відображена у Специфікаціях.

Пунктами 3.1. - 3.5. Договору передбачено, що постачання Ресурсів здійснюється видами транспорту, зазначеними у Специфікаціях. Постачальник зобов`язується здійснити постачання Ресурсів на умовах постачання, зазначених у Специфікаціях, відповідно до Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів "Інкотермс" у редакції 2010 року. Терміни постачання Ресурсів зазначаються у Специфікаціях. Постачальник має право здійснити постачання Ресурсів в інші терміни виключно на підставі попередньої згоди Покупця в письмовій формі. Постачальник зобов`язаний повідомити Покупця про заплановану дату постачання Ресурсів не пізніше ніж за три робочих дня до дати постачання.

Згідно з п. п. 10.4. - 10.6. Договору він набирає чинності з моменту його підписання, але не раніше виконання вимог установчих документів сторін про необхідність надання згоди на укладення керівними органами сторін, які мають відповідні повноваження (за наявності таких вимог). Цей договір дійсний до "27" жовтня 2024 року. Закінчення терміну дії цього Договору не звільняє Сторони від виконання взятих на себе зобов`язань (у тому числі гарантійних) за цим Договором. Для всіх видів зобов`язань і відповідальності сторін встановлюється загальний строк позовної давності тривалістю три роки (за винятком строків позовної давності, що перевищують період три роки відповідно до чинного законодавства України).

Специфікацією №1 від 28.10.2022 сторони погодили найменування, кількість, ціну та вартість товару в загальному розмірі 4 872 000,00 грн з ПДВ.

Відповідно до п. п. 3, 4 Специфікації термін поставки: протягом 14 днів з моменту проведення оплати. Умови оплати - 100% передоплата.

05.12.2022 сторони уклали Додаткову угоду №1 до Договору, якою внесли зміни в п. 2. Специфікації щодо місця поставки, а також погодили, що транспортні витрати несе Постачальник.

Частинами 1 та 2 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. ст. 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

У ч. 2 ст. 712 ЦК України зазначено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 663 ЦК України унормовано, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару (ч. 1 ст. 664 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, 28.11.2022 позивач перерахував платіжною інструкцією № відповідачу грошові кошти в загальному розмірі 4 872 000,00 грн в якості передоплати по Договору.

08.12.2022 Постачальник в належний строк поставив Покупцю Ресурси на загальну суму 433 434,00 грн видатковими накладними №№РН-081206, РН-081207від 08.12.2022.

У подальшому поставка товару здійснювалася з порушенням встановлених Договором строків, за видатковими накладними:

- №РН-161205 від 16.12.2022 - на суму 187 920,00 грн;

- №РН-281203 від 28.12.2022 - на суму 190 182,00 грн;

- №РН-281204 від 28.12.2022 - на суму196 446,00 грн;

- №РН-281205 від 28.12.2022 - на суму 207 756,00 грн;

- №РН-281206 від 28.12.2022 - на суму 186 876,00 грн;

- №РН-281223 від 28.12.2022 - на суму 211 410,00 грн;

- №РН-281208 від 28.12.2022 - на суму 212 976,00 грн;

- №РН-281222 від 28.12.2022 - на суму 206 190,00 грн;

- №РН-281207 від 28.12.2022 - на суму 95 924,00 грн;

- №РН-240104 від 24.01.2023 - на суму 608 565,00 грн;

- №РН-140101 від 14.01.2023 - на суму 566 805,00 грн;

- №РН-140102 від 14.01.2023 - на суму 602 910,00 грн;

- №РН-60204 від 06.02.2023 - на суму 597 942,30 грн;

- №РН-220206 від 22.02.2023 - на суму 130 326,00 грн;

- №РН-220207 від 22.02.2023 - на суму 112 578,00 грн.

Пунктом 7.3. Договору встановлено, що в разі порушення строків або обсягів постачання Ресурсів Постачальник сплачує Покупцю неустойку у розмірі 8 % від вартості не постаченого вчасно Ресурсів. У разі порушення строку постачання на понад 10 календарних днів Покупець має право відмовитися від подальшого приймання й оплати Ресурсів, а також вимагати повернення раніше сплачених за Ресурсів сум, які Постачальник зобов`язаний повернути протягом трьох банківських днів з моменту отримання повідомлення Покупця, яке вважається отриманим Постачальником через три робочі дні з моменту його надсилання Покупцем на адресу Постачальника, зазначену в цьому Договорі.

У пункті 7.6. Договору сторони погодили, що в разі порушення Постачальником строків постачання Ресурсів, передбачених цим Договором, за яке Покупець здійснив повну або часткову попередню оплату. Постачальник за користування коштами Покупця зобов`язаний сплатити Покупцеві 15 % річних від суми коштів, сплачених Покупцем, за період з дня оплати до дня фактичного постачання Ресурсів або дня повернення коштів.

Частиною 1 ст. 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (ч. 1 ст. 550 ЦК України).

Частиною 1 ст. 552 ЦК України встановлено, що сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі.

Приписами ст. 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши надані позивачем розрахунки сум штрафу та 15% річних, суд встановив їх обґрунтованість та арифметичну вірність.

Відповідач відзиву на позовну заяву чи будь-яких заперечень по суті спору не надав, доводів і тверджень позивача у встановленому законом порядку не спростував.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд відзначає наступне.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. (ч. ч. 1, 2 ст. 73 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. ст. 76, 77 ГПК України).

Положеннями ст. 86 ГПК України унормовано наступне. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Твердження позивача відповідачем належними доказами не спростовані.

За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 165, 219, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-промислове об`єднання "Аріста" (04119, місто Київ, вулиця Дегтярівська, будинок, 21; ідентифікаційний код 33221885) на користь Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (50079, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг; ідентифікаційний код 00191023) 353 184 (триста п`ятдесят три тисячі сто вісімдесят чотири) грн 50 коп. неустойки, 58 445 (п`ятдесят вісім тисяч чотириста сорок п`ять) грн 99 коп. 15% річних та 4 939 (чотири тисячі дев`ятсот тридцять дев`ять) грн 57 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Суддя Т.М. Ващенко