ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

16.08.2024м. ДніпроСправа№ 904/3597/24

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Колісник І.І., розглянувши матеріали за позовом

позивача-1: ОСОБА_1 , м. Дніпро

позивача-2: ОСОБА_2 , м. Дніпро

позивача-3: ОСОБА_3 , м. Підгородне Дніпропетровської обл.,

позивача-4: ОСОБА_4 , смт Слобожанське Дніпровського р-ну Дніпропетровської обл.

позивача-5: ОСОБА_5 , м. Дніпро

до відповідача-1: Державної служби геології та надр України, м. Київ

відповідача-2: Державного комерційного підприємства "Південукргеологія", м. Дніпро

відповідача-3: Державного підприємства "Українська геологічна компанія", м. Київ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Соборний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), м. Дніпро

про визнання правочину недійсним та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Дніпропетровської області звернулися з позовом ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , які просять:

- визнати незаконним наказ Держгеонадра (відповідача-1) від 07.06.2021 № 424 про передачу іншого окремого індивідуально визначеного майна з балансу Державного комерційного підприємства "Південукргеологія" на баланс Державного підприємства "Українська геологічна компанія";

- зобов`язати Держгеонадра (відповідача-1) скасувати цей наказ в порядку, установленому чинним законодавством України;

- зобов`язати ДП "Українська геологічна компанія" (відповідача-3) повернути ДП "Південукргеологія" (відповідачу-2) інше окреме індивідуально визначене майно згідно з додатком до наказу від 07.06.2021 № 424;

- зобов`язати Соборний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) () забезпечити виконання рішень суду, що є невід`ємною частиною права на справедливий суд, тому що судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України, а держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Позовні вимоги обгрунтовані неправомірністю передачі активів з балансу ДП "Південукргеологія" на баланс ДП "Українська геологічна компанія" на підставі розпорядчих актів (наказів, розпоряджень) Державної служби геології та надр України, Кабінету Міністрів України, поверненням органом державної виконавчої служби без виконання виконавчих документів і, як наслідок, порушенням прав позивачів на отримання очікуваної ними заборгованості із заробітної плати, присудженої на їх користь рішеннями комісії по трудовим спорам Казенного підприємства "Південукргеологія", судовими рішеннями та судовими наказами.

Позовна заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства з наступних підстав.

За змістом частини третьої статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" систему судоустрою складають: місцеві суди; апеляційні суди; Верховний Суд.

Відповідно до статті 21 цього Закону видами місцевих судів є місцеві загальні суди, місцеві господарські суди та місцеві адміністративні суди.

Правила визначення юрисдикційності відповідної справи встановлені процесуальними законами, якими регламентована предметна та суб`єктна юрисдикція цивільних, господарських та адміністративних судів, - це стаття 19 Цивільного процесуального кодексу України, стаття 20 Господарського процесуального кодексу України, стаття 19 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною першою статті 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), який визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За змістом частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності.

Відповідно до частини першої статті 3 Господарського кодексу України (далі - ГК України) під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно з частинами першою, третьою статті 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Частиною другою статті 4 ГПК України передбачено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Звідси можна дійти висновку, що загальні (цивільні) суди не мають чітко визначеної предметної юрисдикції та розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин у всіх випадках, за винятком, якщо розгляд таких справ прямо визначений за правилами іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по-друге - суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Місцеві господарські суди розглядають спори, які виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності між сторонами, які є юридичними особами, фізичними особами-підприємцями, державними органами, органами місцевого самоврядування, а також фізичними особами, які не є підприємцями але у випадках, якщо справа за їхньої участі віднесена законом до юрисдикції господарського суду.

Предмет спору між заявниками позову і визначеними ними відповідачами не відноситься до переліку спорів, зазначених у статті 20 ГПК України, яка визначає справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів.

Отже, заявникам позову за вирішенням спору необхідно звернутися до місцевого загального суду.

За загальним правилом, передбаченим частиною другою статті 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Керуючись ст.ст. п. 1 ч. 1 ст. 175, 232 - 235 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі.

2. Роз`яснити заявникам про право звернутися із заявленим позовом для вирішення спору до місцевого загального суду за визначеною законом територіальною підсудністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 16.08.2024 та може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.

Суддя І.І. Колісник