ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.08.2024м. СумиСправа № 920/828/24

Господарський суд Сумської області у складі

судді Резніченко О.Ю.,

розглянув без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом: Заступника керівника Покровської окружної прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі:

1. Східного офісу Держаудитслужби в особі Управління Східного офісу Держаудитслужби у Донецькій області (вул. Січових Стрільців, 18, м. Київ, 04053, )

2. Донецької обласної державної адміністрації (Донецької обласної військової адміністрації) (вул. О.Тихого, буд. 6, м. Краматорськ, Донецька область, 84306,

до відповідачів: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Варнел Трейдд» попередня назва: Товариство з обмеженою відповідальністю виробнича фірма «Корнер-ПАК» (вул. Скоропадського Павла Гетьмана, 10, м. Суми, 40004, )

2. Комунальної установи «Покровський психоневрологічний інтернат» (вул. Степана Бовкуна, 1, м. Покровськ, Донецька область, 85301, )

про визнання недійсними додаткових угод №2 від 23.04.2020, №2 від 12.05.2020, №4 від 25.05.2020 до договору №61 від 02.04.2020 та стягнення безпідставно сплачених бюджетних коштів у сумі 67181,45 грн.

Стислий виклад позицій сторін по справі. Заяви, які подавались сторонами. Процесуальні дії, які вчинялись судом.

Прокурор в інтересах держави в особі позивачів звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд:

- Визнати недійсною додаткову угоду №2 від 23.04.2020 до договору №61 від 02.04.2020, укладену між Комунальною установою «Покровський психоневрологічний інтернат» та Товариством з обмеженою відповідальністю ВФ «Корнер-ПАК»;

- Визнати недійсною додаткову угоду №2 (третя підписана додаткова угода) від 12.05.2020 до договору №61 від 02.04.2020, укладену між Комунальною установою «Покровський психоневрологічний інтернат» та Товариством з обмеженою відповідальністю ВФ «Корнер-ПАК»;

- Визнати недійсною додаткову угоду №4 від 25.05.2020 до договору №61 від 02.04.2020, укладену між Комунальною установою «Покровський психоневрологічний інтернат» та Товариством з обмеженою відповідальністю ВФ «Корнер-ПАК»;

- Стягнути з ТОВ «Варнел Трейдд» на користь Донецької обласної державної адміністрації повноваження якої на даний час виконує Донецька обласна військова адміністрація безпідставно сплачені кошти за додатковими угодами до договору №61 від 02.04.2020 в сумі 67181,45 грн. та судові витрати стягнути з ТОВ «Варнел Трейдд» на рахунок Донецької обласної прокуратури в сумі 12112,00 грн.

Прокурор обґрунтовує позовні вимоги тим, що внаслідок укладення спірних додаткових угод збільшилися ціна на товар (рибні консерви) збільшилась загалом на 40+% від початкової вартості товарів, визначеної договором №61 про закупівлю продуктів харчування від 02.04.2020; спірні додаткові угоди були укладені без належних на те підстав та обґрунтованого документального підтвердження щодо підвищення ціни на товар, чим порушено норми Закону України «Про публічні закупівлі» та положення договору. Враховуючи безпідставність підписання спірних додаткових угод, відповідачу 1 надмірно сплачені бюджетні кошти в сумі 67181 грн 45 коп., тому вказані кошти підлягають стягненню з відповідача 1 на користь позивача 2 - Донецької обласної державної адміністрації (на даний час Донецька обласна військова адміністрація).

Відповідно до ухвали суду від 16.07.2024 було відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та за наявними у справі матеріалами.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені належним чином, що підтверджується довідками про доставку електронного листа та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Ухвала про відкриття провадження, надіслана на адресу відповідача 1, зазначену в позовній заяві, повернута на адресу суду з відміткою на поштовому конверті «адресат відсутній за вказаною адресою». Судом отримано Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 15.08.2024 та встановлено, що ухвала надіслана на адресу реєстрації юридичної особи, а отже відповідач 1 вважається повідомлений належним чином про відкриття провадження у справі.

Від позивача 1 до суду надійшли письмові пояснення (вх №2184 від 25.07.2024), у яких він зазначив про те, що враховуючи, що заходи державного фінансового контролю Управлінням, під час яких здійснювалось дослідження процедури закупівлі UA-2020-01-15-001719-с, не проводились, встановлення та документування порушень не відбувалось, тому Східний офіс Держаудитслужби позбавлений можливості надати пояснення щодо суті позовних вимог.

Відповідачі відзив на позовну заяву до суду не надали, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України.

Щодо підстав звернення з даним позовом до суду прокурора в інтересах держави в особі Східного офісу Держаудитслужби в особі Управління Східного офісу Держаудитслужби у Донецькій області та Донецької обласної державної адміністрації (Донецької обласної військової адміністрації).

Статтею 131-1 Конституції України визначено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до частини 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з ч. 3 ст. 4 ГПК України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

За приписами частини четвертої статті 53 Господарського процесуального кодексу України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України №3-рн/99 від 08.04.1999 під поняттям «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах» потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте, держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Із урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Заступник керівника Покровської окружної прокуратури Донецької області, звертаючись з позовом в інтересах держави в особі Східного офісу Держаудитслужби в особі Управління Східного офісу Держаудитслужби у Донецькій області та Донецької обласної державної адміністрації (Донецької обласної військової адміністрації), зазначив підставою для звернення прокурора до суду з даним позовом та представництва інтересів держави те, що позивачами як органом, уповноваженим на здійснення відповідних функцій держави у спірних правовідносинах, не вжито належних заходів щодо усунення порушень в межах своїх повноважень, в тому числі шляхом звернення до суду.

Прокурор звернувся до суду в інтересах держави в особі Східного офісу Держаудитслужби в особі Управління Східного офісу Держаудитслужби у Донецькій області з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про публічні закупівлі» (надалі Закон) центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, здійснює контроль у сфері публічних закупівель у межах своїх повноважень, визначених Конституцією, цим Законом та іншими законами України.

Згідно з Положенням про Державну аудиторську службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 № 43, таким органом є Державна аудиторська служба України. На неї покладається здійснення державного фінансового контролю, спрямованого на оцінку ефективного, законного, цільового, результативного використання та збереження державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, досягнення економії бюджетних коштів, дотриманням законодавства про закупівлі.

На території Донецької області компетентним суб`єктом Державної аудиторської служби України виступає її Східний офіс, що підтверджується постановою Кабінету Міністрів України № 266 від 06.04.2016 «Про утворення міжрегіональних територіальних органів Державної аудиторської служби», наказом Держаної аудиторської служби України № 23 від 02.06.2017 «Про затвердження Положення про Східний офіс Державної аудиторської служби України».

Згідно пункту 1 Положення про Східний офіс Держаудитслужби, затвердженого наказом Держаудитслужби України від 02.06.2016 №23 у складі офісу утворюються як структурні підрозділи управління в Донецькій, Запорізькій, Кіровоградській областях, які здійснюють свої повноваження на території адміністративно-територіальної одиниці за їх місцезнаходженням відповідно.

Таким чином, саме Управління Східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області наділене повноваженнями щодо здійснення заходів державного фінансового контролю з метою ефективного, законного, результативного використання державних фінансових ресурсів, досягнення економії бюджетних коштів, у тому числі у сфері здійснення публічних закупівель на території Донецької області.

Прокурор звернувся до суду в інтересах держави в особі Донецької обласної державної адміністрації (Донецької обласної військової адміністрації) з огляду на наступне.

На виконання Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Президентом України 24.02.2022 виданий Указ № 68/2022 про утворення Донецької обласної військової адміністрації, статусу якої відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» набула Донецька обласна державна адміністрація.

Повноваження військових адміністрацій передбачені ст. 15 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Обласні військові адміністрації здійснюють на відповідній території повноваження, віднесені до їхньої компетенції цим Законом, зокрема щодо складання та затвердження відповідно районних, обласних бюджетів, внесення змін до них, затвердження звітів про їх виконання; розподілу переданих з державного бюджету коштів у вигляді дотацій, субвенцій відповідно між районними бюджетами, місцевими бюджетами міст обласного значення, сіл, селищ, міст районного значення.

Враховуючи викладене, функції Донецької обласної ради в частині бюджетних повноважень наразі здійснює Донецька обласна військова адміністрація, обласна державна адміністрація.

На території Донецької області таким органом місцевого самоврядування є Рада (до відкриття першої сесії новообраної Донецької облради здійснює Донецька облдержадміністрація, обласна військово-цивільна адміністрація).

Статей 43, 44 Закону України «Про місцеве самоврядування» органом державної влади, до компетенції якого віднесені повноваження щодо захисту інтересів держави у спірних правовідносинах є орган місцевого самоврядування, який визначає основне розподілення коштів та має повноваження щодо контролю використання бюджетних коштів розпорядниками бюджетних коштів (одержувачами бюджетних коштів нижчого рівня).

Відповідно до статті 5 Бюджетного Кодексу України бюджетна система України складається з державного бюджету та місцевих бюджетів.

При складанні та виконанні бюджетів усі учасники бюджетного процесу мають прагнути досягнення цілей, запланованих на основі національної системи цінностей і завдань інноваційного розвитку економіки, шляхом забезпечення якісного надання послуг, гарантованих державою, Автономною Республікою Крим, місцевими державними адміністраціями, місцевим самоврядуванням, при залученні мінімального обсягу бюджетних коштів та досягнення максимального результату при використанні визначеного бюджетом обсягу коштів.

Відповідно до вимог п. 7 ч. 5 ст. 22 Бюджетного кодексу України головний розпорядник бюджетних коштів здійснює управління бюджетними коштами у межах встановлених йому бюджетних повноважень та оцінку ефективності бюджетних програм, забезпечуючи ефективне, результативне, і цільове використання бюджетних коштів, організацію та координацію роботи розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня та одержувачів бюджетних коштів у бюджетному процесі та відповідно до вимог пункту 9 здійснює внутрішній контроль за повнотою надходжень, взяттям бюджетних зобов`язань розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня та одержувачами бюджетних коштів і витрачанням ними бюджетних коштів.

Частиною 3 ст. 47 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів забезпечують управління бюджетними асигнуваннями і здійснення контролю за виконанням процедур та вимог, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ст.26 Бюджетного кодексу України контроль за дотриманням бюджетного законодавства спрямований на забезпечення ефективного і результативного управління бюджетними коштами та здійснюється на всіх стадіях бюджетного процесу його учасниками відповідно до цього Кодексу та іншого законодавства, а також забезпечує зокрема досягнення економії бюджетних коштів, їх цільового використання, ефективності та результативності в діяльності розпорядників бюджетних коштів, шляхом прийняття обґрунтованих управлінських рішень (п. 3 ч. 1 ст.26).

Відповідно до п.1.2 Положення про КУ "Покровський психоневрологічний інтернат", затвердженого Розпорядженням голови облдержадміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 05.07.2019 № 632/5-19, засновником цього інтернату є Донецька обласна рада. Повноваження Донецької облради щодо управління інтернатом до відкриття першої сесії новообраної Донецької облради здійснює Донецька облдержадміністрація, обласна військово-цивільна адміністрація згідно з Законом України "Про військово-цивільні адміністрації".

Згідно з пунктом 1.3 Положення, управління інтернатом в межах повноважень, визначених рішенням облради від 04.03.1999 № 23/5-116 здійснює Донецька облдержадміністрація.

Відповідно до пункту 6.5 Положення майно інтернату є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст, що знаходиться в управлінні обласної ради, та закріплюється за інтернатом на праві оперативного управління.

Пунктом 6.6 визначено, що джерелом формування майна закладу є кошти обласного бюджету.

Так, на підставі спірних додаткових угод КУ «Покровський психоневрологічний інтернат» на рахунок ТОВ «ВФ «Корнер-Пак» за договором № 61 від 02.04.2020 надміру безпідставно сплачено коштів на суму 67181,45 грн., що призвело до їх нераціонального та неефективного використання.

Отже, оскільки засновником КУ «Покровський психоневрологічний інтернат» та власником його майна є територіальна громада в особі Донецької облдержадміністрації, що фінансує і контролює діяльність такого комунального закладу, здійснює управління його діяльністю, а також зобов`язаний контролювати виконання обласного бюджету, зокрема законність та ефективність використання зазначеним закладом коштів цього бюджету за договорами про закупівлю товарів, то вказаний орган місцевого самоврядування є особою, уповноваженою на вжиття заходів представницького характеру щодо захисту інтересів територіальної громади, інтереси якої є складовою інтересів держави, пов`язаних із законним та ефективним витрачанням коштів обласного бюджету.

Таким чином, у Донецької облдержадміністрації, повноваження якої на даний час виконує Донецька обласна військова адміністрація наявні контрольні повноваження щодо визнання недійсними додаткових угод та стягнення надмірно сплачених бюджетних коштів на суму 67181,45 грн. за договором №61 від 02.04.2020.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.03.2024 по справі №910/5591/23.

Ураховуючи, що вказані інтереси до цього часу залишаються не захищеними, а уповноваженими органами допущено бездіяльність, вбачаються виключні підстави для представництва прокурором інтересів держави у спірних правовідносинах та підстави для звернення з даним позовом прокурора в інтересах держави.

Зазначене є доказом нездійснення захисту інтересів держави уповноваженими суб`єктами владних повноважень та вказує на наявність підстав для застосування представницьких повноважень прокурором.

Покровською окружною прокуратурою повідомлено листом №56/3-1041ВИХ-24 від 04.06.2024 Східний офіс Держаудитслужби та Управління Східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області про виявлені порушення під час укладання додаткових угод КУ «Покровський психоневрологічний інтернат» з ТОВ ВФ «Корнер-Пак». Згідно отриманої відповіді за № 040525-17/1159-2024 від 12.06.2024 заходи державного фінансового контролю стосовно вказаного питання у КУ «Покровський психоневрологічний інтернат» не проводились, тому правові підстави щодо звернення до суду відсутні.

Покровською окружною прокуратурою листом № 56/3-824ВИХ-24 від 30.04.2024 повідомлено Донецьку обласну державну адміністрацію повноваження якої на даний час виконує Донецька обласна військова адміністрація про виявлені порушення під час укладання додаткових угод КУ «Покровський психоневрологічний інтернат» з ТОВ ВФ «Корнер-Пак». При цьому згідно отриманої відповіді за № 0.6/24-2010/4-24 від 08.05.2024 заходи щодо стягнення безпідставно сплачених коштів за договором №61 від 02.04.2020 не вживались.

Ураховуючи, що вказані інтереси до цього часу залишаються не захищеними, а вищевказаними уповноваженим органом державної влади допущено неналежне здійснення повноважень, вбачаються виключні підстави для представництва прокурором інтересів держави у спірних правовідносинах та підстави для внесення позову прокурором в інтересах держави.

На виконання вимог ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» до звернення до суду Покровською окружною прокуратурою направлено Східному офісу Держаудитслужби, Управлінню Східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області, Донецькій обласній державній адміністрації, повноваження якої на даний час виконує Донецька обласна військова адміністрація повідомлення про представництво їх інтересів в суді.

З огляду на зазначене, судом встановлено, що саме пасивна поведінка позивачів після отримання повідомлення про порушення інтересів держави і стала підставою для представництва прокурором інтересів держави та звернення до суду з даним позовом.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Оцінка суду, висновки суду та законодавство, що підлягає застосуванню.

Комунальною установою «Покровський психоневрологічний інтернат» 15.01.2020 було оголошено відкриті торги щодо закупівлі ДК021-2015: 15240000-2 Рибні консерви та інші рибні страви і пресерви з очікуваною вартістю 341560 грн (кошти місцевого бюджету).

Оголошення про проведення відкритих торгів оприлюднено в мережі Інтернет на вебсайті «Prozorro» за №UA-2020-01-15-001719-c.

Відповідно до реєстру отриманих тендерних пропозицій, розміщеного на вебсайті «Prozorro», учасниками торгів подано наступні пропозиції:

- ТОВ «Виробнича фірма «Корнер-ПАК»-248999,00 грн;

- ФОП « ОСОБА_1 »- 249000,00 грн;

- ТОВ «ПРОДИНФО»-287788,00 грн.

Під час обрання переможця торгів, основним критерієм є ціна та відповідність тендерній документації.

За результатом проведення торгів переможцем вказаного аукціону визнано ТОВ ВФ «Корнер-ПАК» з остаточною пропозицією 248 999 грн., у тому числі ПДВ в сумі 41 499,83 грн.

Після оприлюднення в електронній системі закупівель повідомлення про намір укласти договір про закупівлю, між КУ «Покровський психоневрологічний інтернат» та ТОВ «Виробнича фірма «Корнер-ПАК» 02.04.2020 укладено договір №61 (далі - Договір).

Відповідно до Розділу №1 Договору Постачальник зобов`язується поставити Замовнику товар (код ДК-021:2015:15240000-2 - Рибні консерви та інші рибні страви і пресерви), відповідно до Специфікації до Договору, яка є невід`ємною частиною Договору, а саме:

- Консерви рибні в олії - 1141 кг, за ціною 115 грн. за одиницю;

- Бички в томатному соусі - 1000 кг, за ціною 72 грн. за одиницю;

- Кілька у томатному соусі - 600 кг, за ціною 41,64 грн. за одиницю;

- Шпроти копчені в олії - 200 кг, за ціною 104 грн. за одиницю.

Відповідно до п. 3.5 Договору у залежності від коливання ціни товару на споживчому ринку, ціна за одиницю товару на протязі 2020 року може змінюватися не більше ніж на 10 відсотків кожного разу, з урахуванням попередніх змін за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі.

Відповідно до п. 10.1 Договору, останній набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31 грудня 2020 року.

У тендерній пропозиції ТОВ ВФ «Корнер-ПАК» брав на себе зобов`язання постачати: консерви рибні в олії - за ціною 115 грн. за одиницю; бички в томатному соусі - за ціною 72 грн. за одиницю; кілька у томатному соусі - за ціною 41,64 грн. за одиницю; шпроти копчені в олії - за ціною 104 грн. за одиницю. При цьому переможцем взято зобов`язання про те, що вивчивши тендерну документацію, він гарантує їх виконання на умовах Договору.

У подальшому після укладання договору між КУ «Покровський психоневрологічний інтернат» та ТОВ ВФ «Корнер-ПАК» укладено Додаткові угоди до Договору, відповідно до яких збільшено ціну за одиницю товару та зменшено обсяг поставленого товару, а саме:

1. Додаткова угода №1 від 09.04.2020 (через 7 днів з дня укладання основного договору) ціну на товар відповідно до Специфікації встановлено на рівні:

- Консерви рибні в олії - 126,50 грн. за одиницю (збільшено на 11,50 грн., тобто на 10%) та зменшено обсяг товару до 1026,80 кг (на 114,2 кг);

- Бички в томатному соусі - 79,20 грн. за одиницю (збільшено на 7,2 грн., тобто на 10%) та зменшено обсяг товару до 898,62 кг (на 101,38 кг);

- Кілька у томатному соусі - 45,80 грн. за одиницю (збільшено на 4,16 грн.,тобто на 9,99%) та зменшено обсяг товару до 535,03 кг (на 64,97 кг);

- Шпроти копчені в олії - 114,40 грн. за одиницю (збільшено на 10,40 грн.,тобто на 10%) та зменшено обсяг товару до 181,82 кг (на 18,18 кг).

2. Додаткова угода №2 від 23.04.2020 ціну на товар відповідно до Специфікації встановлено на рівні:

- Консерви рибні в олії - 139,15 грн. за одиницю (збільшено на 24,15 грн.,тобто на 21% від ціни, визначеної Договором) та зменшено обсяг товару до 843,609 кг (ще на 183,191 кг);

- Бички в томатному соусі - 87,12 грн. за одиницю (збільшено на 15,12 грн, тобто на 21% від ціни, визначеної Договором) та зменшено обсяг товару до 712,198 кг (ще на 186,422 кг);

- Кілька у томатному соусі - 50,38 грн за одиницю (збільшено на 8,74грн, тобто на 20,99% від ціни, визначеної Договором) та зменшено обсяг товару до 437,298 кг (ще на 97,732 кг);

- Шпроти копчені в олії - 125,84 грн. за одиницю (збільшено на 21,84грн, тобто на 21% від ціни, визначеної Договором) та зменшено обсяг товару до 165,289 кг (ще на 16,531 кг).

3. Додаткова угода №2 (третя підписана додаткова угода) від 12.05.2020 ціну на товар відповідно до Специфікації встановлено на рівні:

- Консерви рибні в олії - 153,06 грн за одиницю (збільшено на 38,06 грн.,тобто на 33,09% від ціни, визначеної Договором) та зменшено обсяг товару до 766,942 кг (ще на 76,667 кг);

- Бички в томатному соусі - 95,83 грн за одиницю (збільшено на 23,83грн, тобто на 33,09% від ціни, визначеної Договором) та зменшено обсяг товару до 647,466 кг (ще на 64,732 кг);

- Кілька у томатному соусі - 55,41 грн за одиницю (збільшено на 3,77грн, тобто на 33,07% від ціни, визначеної Договором) та зменшено обсяг товару до 397,601 кг (ще на 39,697 кг);

- Шпроти копчені в олії - 138,42 грн за одиницю (збільшено на 34,42 грн, тобто на 33,09% від ціни, визначеної Договором) та зменшено обсяг товару до 150,267 кг (ще на 15,022 кг).

4. Додаткова угода №4 від 25.05.2020 ціну на товар відповідно до Специфікації встановлено на рівні:

- Консерви рибні в олії - 164,76 грн. за одиницю (збільшено на 49,76 грн.,тобто на 43,27% від ціни, визначеної Договором) та зменшено обсяг товару до 433,784 кг (ще на 333,158 кг);

- Бички в томатному соусі - 105,41 грн. за одиницю (збільшено на 33,41 грн, тобто на 46,40% від ціни, визначеної Договором) та зменшено обсяг товару до 421,054 кг (ще на 226,412 кг);

- Кілька у томатному соусі - 60,95 грн. за одиницю (збільшено на 19,31 грн.,тобто на 46,37% від ціни, визначеної Договором) та зменшено обсяг товару до 350,989 кг (ще на 46,612 кг);

- Шпроти копчені в олії - 152,26 грн. за одиницю (збільшено на 48,26 грн., тобто на 46,40% від ціни, визначеної Договором) та зменшено обсяг товару до 136,608 кг (ще на 13,659 кг).

Загалом додатковими угодами №1-4 збільшено ціну за одиницю товару у порівнянні з первісним договором:

- Консерви рибні в олії - на 49,76 грн (на 43,27%);

- Бички в томатному соусі - на 33,41 грн. (на 46,40%);

- Кілька у томатному соусі - на 19,31 грн. (на 46,37%);

- Шпроти копчені в олії - на 48,26 грн. (на 46,40%), що в свою чергу призвело до повного нівелювання результатів відкритих торгів.

Вказані вище додаткові угоди № 1 від 09.04.2020, № 2 від 23.04.2020, №2 (третя підписана додаткова угода) від 12.05.2020 та № 4 від 25.05.2020, на закупівлю "Консерви", укладені в порушення вимог чинного законодавства України про публічні закупівлі.

Вирішуючи спір у даній справі суд керується наступним:

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади встановлює Закон України «Про публічні закупівлі».

Метою Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Пунктом 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про публічні закупівлі» встановлено, що договір про закупівлю це договір, що укладається між замовником і учасником торгів за результатами проведення процедури закупівлі та передбачає надання послуг, виконання робіт або набуття права власності на товари.

У цій справі, як вже раніше зазначалося, сторони уклали договір за результатами процедури відкритих торгів на виконання вимог Закону України «Про публічні закупівлі», який установлює правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади.

Згідно ст. З Закону закупівлі здійснюються, у тому числі, за принципами максимальної економії та ефективності.

У відповідності до п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» (дійсним на момент виникнення правовідносин) істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі.

Так, після укладання вказаного договору Виконавець звернувся до Замовника з листом № 06/04-4 від 06.04.2020 з проханням щодо підвищення ціни на:

- Консерви рибні в олії до 126,50 грн за одиницю;

- Бички в томатному соусі до 79,20 грн за одиницю;

- Кілька у томатному соусі до 45,80 грн за одиницю;

- Шпроти копчені в олії до 114,40 грнза одиницю.

При цьому, в обґрунтування необхідності підвищення ціни, Виконавець долучив лист Головного управління статистики у Донецькій області від 16.03.2020 №01-03/961-20 про те, що у лютому 2020 року (тобто ще до укладання договору про закупівлю) середні споживчі ціни на «Консерви рибні в олії» становили 41,59 грн. за 250 гр. Незважаючи на недостатність підстав та відсутності будь-якого обґрунтування Постачальник у своєму листі від 06.04.2020 за №06/04-4 (тобто через 4 дні після укладання договору) просить підвищити ціну за одиницю TOBаpy (4 найменування) на 10%.

За результатами розгляду листа сторонами укладено додаткову угоду № 1 від 09.04.2020 до договору № 61 від 02.04.2020 та збільшено ціну за одиницю пропонованого товару.

Вказана додаткова угода № 1 суперечить вимогам ч. 2 ст. 632 ЦК України та п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону щодо порядку та підстав зміни ціни договору, а саме:

ТОВ ВФ «Корнер-ПАК» не надав в зверненні до КУ «Покровський психоневрологічний інтернат» документальні дані, які б обґрунтовували коливання ціни як в сторону збільшення, так і в сторону зменшення з 02.04.2020 до 06.04.2020. Використана статистична інформація свідчить лише про середні споживчі ціни на окремі продукти харчування, що склались в торгівельній мережі Донецької області і згідно примітки наведені середні ціни призначені лише для розрахунків індексів споживчих цін та визначення вартісної величини прожиткового мінімуму і не можуть використовуватись для інших цілей. Бички і кілька взагалі не враховується у виведенні середньої ціни статистик на консерви.

Окрім того, в листі Головного управління статистики у Донецькій області № 01-03/961-20 від 16.03.2020 зазначено про ціни за лютий 2020 року, а тому такий факт не може бути підставою для збільшення ціни в квітні 2020 року.

Чинне законодавство про публічні закупівлі не визначає, які органи, установи чи організації мають право надавати інформацію щодо коливання цін на ринку і які документи можуть підтверджувати таке коливання. Такі органи і такі документи можуть визначатися замовником при формуванні тендерної документації, а сторонами - при укладенні договору (відповідно до тендерної документації).

У документі, який видає компетентна організація, має бути зазначена чинна ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору.

Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених в ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо.

Довідка Головного управління статистики у Донецькій області № 01-03/961-20 від 16.03.2020 не підтверджує коливання ціни на товар, оскільки лише констатує ціни станом на лютий 2020 року.

Таким чином, самі по собі дані, викладені в довідці Головного управління статистики у Донецькій області не можуть підтверджувати наявність/відсутність коливання ціни станом на 09.04.2020 (момент укладення додаткової угоди).

Подібний правовий висновок викладений Верховним Судом в постанові від 18.03.2021 у справі № 924/1240/18.

За таких обставин, укладання додаткової угоди №1 від 09.04.2020 про збільшення ціни за одиницю товару визначеної у специфікації до договору є безпідставним, оскільки за цей період коливання ціни не відбулося.

Крім того, Виконавець звернувся до Замовника з листом від 21.04.2020 №21/04-4 з проханням щодо підвищення ціни на "Консерви": консерви рибні в олії до 139,15 грн. за одиницю; бички в томатному соусі до 87,12 грн. за одиницю; кілька у томатному соусі до 50,38 грн. за одиницю; шпроти копчені в олії до 125,84 грн. за одиницю.

При цьому, в обґрунтування необхідності підвищення ціни, Виконавець долучив лист Головного управління статистики у Донецькій області від 15.04.2020 №01-03/1295-20 про те, що у березні 2020 року середні споживчі ціни на «Консерви рибні в олії» становили 41,11 грн. за 250 гр.

За результатами розгляду листа сторонами укладено додаткову угоду № 2 від 23.04.2020 до договору № 61 від 02.04.2020 та збільшено ціну за одиницю пропонованого товару.

Вказана додаткова угода від 23.04.2020 № 2 суперечить вимогам ч. 2 ст. 632 ЦК України та п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону щодо порядку та підстав зміни ціни договору, а саме:

- розрахунок підвищення ціни проведено з урахуванням ціни на товар, визначеної додатковою угодою № 1, яка в силу викладених вище обставин є нікчемною;

- до звернення ТОВ «Виробнича фірма «Корнер-ПАК» не долучено документальні дані, які б підтверджували коливання ціни на "Консерви" з 09.04.2020 по 23.04.2020;

- додано лише інформацію Головного управління статистики у Донецькій області, яка містить дані про середні споживчі ціни на продукти харчування, зареєстровані на споживчому ринку Донецької області на березень 2020 року, а тому такий факт не може бути підставою для збільшення ціни в квітні 2020 року.

Водночас, дослідженням відомостей, які містяться в повідомленнях Головного управління статистики у Донецькій області вбачається, що в березні 2020 року ціна на «Консерви рибні в олії» складала 41,11 грн, а в лютому 2020 року 41,59 грн, тобто ТОВ «Виробнича фірма «Корнер-ПАК» підтверджує зниження ціни на вказаний товар, проте пропонує ціни підвищити. Водночас, згідно відомостей, наданих Головним управлінням статистики у Донецькій області бички і кілька взагалі не враховується у виведенні середньої ціни статистики на консерви.

З викладеного слідує, що додаткова угода № 2 від 23.04.2020 до договору № 61 від 02.04.2020 про закупівлю "Консерви" за державні кошти, між КУ «Покровський психоневрологічний інтернат» та ТОВ «Виробнича фірма «Корнер-ПАК», укладена за відсутності коливання ціни на товар у бік збільшення, тобто в порушення вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону (у редакції, чинній з 19.04.2020), а тому підлягає визнанню недійсною.

При цьому, згідно інформації Головного управління статистики у Донецькій області від 18.10.2022, яку було надано на запит Покровської окружної прокуратури, ціна на «Консерви рибні в олії» протягом березня-квітня 2020 року зменшувалась в порівнянні з лютим 2020 року, що в свою чергу також свідчить про безпідставність підвищення ціни за одиницю товару.

Разом з цим, Виконавець звернувся до Замовника з листом від 08.05.2020 № 08/05-4 з проханням щодо підвищення ціни на "Консерви": консерви рибні в олії до 153,06 грн. за одиницю; бички в томатному соусі - 95,83 грн. за одиницю; кілька у томатному соусі до 55,41 грн. за одиницю; шпроти копчені в олії до 138,42 грн. за одиницю, не долучивши жодного документу на підтвердження коливання ціни.

За результатами розгляду листа сторонами укладено додаткову угоду № 2 (третя підписана додаткова угода) від 12.05.2020 до договору № 61 від 02.04.2020 та збільшено ціну за одиницю пропонованого товару.

Вказана додаткова угода № 2 (третя підписана додаткова угода) суперечить вимогам ч. 2 ст. 632 ЦК України та п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону щодо порядку та підстав зміни ціни договору, а саме:

- розрахунок підвищення ціни проведено з урахуванням ціни на товар, визначених додатковими угодами № 1 та № 2, які в силу викладених вище обставин є нікчемними;

- до звернення ТОВ «Виробнича фірма «Корнер-ПАК» не долучено документальні дані, які б підтверджували коливання ціни на "Консерви" з 23.04.2020 по 12.05.2020.

Так, середня споживча ціна на «консерви рибні в олії», відповідно до інформації Головного управління статистики у Донецькій області, у березні-квітні - підвищена на 0,19 %; у квітні-травні - підвищена на 1,3 %, водночас, ціна запропонована постачальником підвищена на 40+%, тобто була значно вищою.

З викладеного слідує, що додаткова угода № 2 (третя підписана додаткова угода) від 12.05.2020 до договору № 61 від 02.04.2020 про закупівлю "Консерви" за державні кошти, між КУ «Покровський психоневрологічний інтернат» та ТОВ «Виробнича фірма «Корнер-ПАК», укладена за відсутності коливання ціни на товар у бік збільшення, тобто в порушення вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону (у редакції, чинній з 19.04.2020), а тому підлягає визнанню недійсною.

Також, Виконавець звернувся до Замовника з листом від 18.05.2020 №18/05-4 з проханням щодо підвищення ціни на "Консерви": консерви рибні в олії до 164,76 грн. за одиницю; бички в томатному соусі до 105,41 грн. за одиницю; кілька у томатному соусі до 60,95 грн. за одиницю; шпроти копчені в олії до 152,26 грн. за одиницю.

При цьому, в обґрунтування необхідності підвищення ціни, Виконавець долучив лист Головного управління статистики у Донецькій області від 15.05.2020 №01-03/1557-20 про те, що у квітні 2020 року середні споживчі ціни на «Консерви рибні в олії» становили 41,19 грн. за 250 гр.

За результатами розгляду листа сторонами укладено додаткову угоду № 4 від 25.05.2020 до договору № 61 від 02.04.2020 та збільшено ціну за одиницю пропонованого товару.

Вказана додаткова угода від 25.05.2020 № 4 суперечить вимогам ч. 2 ст. 632 ЦК України та п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону щодо порядку та підстав зміни ціни договору, а саме:

- розрахунок підвищення ціни проведено з урахуванням ціни на товар, визначених додатковими угодами № 1, № 2 та №2 (третя підписана додаткова угода), які в силу викладених вище обставин є нікчемними;

- до звернення ТОВ «Виробнича фірма «Корнер-ПАК» не долучено документальні дані, які б підтверджували коливання ціни на "Консерви" з 12.05.2020 по 25.05.2020.

- додано лише інформацію Головного управління статистики у Донецькій області, яка містить дані про середні споживчі ціни на продукти харчування,

- зареєстровані на споживчому ринку Донецької області на квітень 2020 року, а тому такий факт не може бути підставою для збільшення ціни в травні 2020 року.

Так, середня споживча ціна на «консерви рибні в олії», відповідно до інформації Головного управління статистики у Донецькій області, у березні-квітні - підвищена на 0,19 %; у квітні-травні - підвищена на 1,3 %, водночас, ціна запропонована постачальником підвищена на 40+%, тобто була значно вищою. Водночас, згідно відомостей, наданих Головним управлінням статистики у Донецькій області бички і кілька взагалі не враховується у виведенні середньої ціни статистики на консерви.

Подання відповідачем при проведенні торгів найменшої цінової пропозиції, яка суттєво менша від очікуваної вартості та пропозиції іншого учасника та одразу ж після укладення договору ініціювання укладення додаткових угод з більшою ціною за товар порушує основні принципи, що передбачені ст. 5 Закону України «Про публічні закупівлі», а саме добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія та ефективність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; запобігання корупційним діям і зловживанням.

Разом з тим, у зв`язку зі зменшенням обсягу товару за договором №61 від 02.04.2020, КУ «Покровський психоневрологічний інтернат» змушена була провести новий тендер на закупівлю консерви «бички в томатному соусі», що призвело до неефективного використання бюджетних коштів

Так, моніторингом веб-сайту «Prozorro» (ідентифікатор закупівлі - UA-2020-08- 25-002826-а) встановлено, що 21.08.2020 між ТОВ «Виробнича фірма «Корнер-ПАК» та КУ «Покровський психоневрологічний інтернат» укладено договір № 117 на закупівлю консерви «бички в томатному соусі» у кількості 500 кг. Відповідно до специфікації на момент укладення договору ціна консерви «бички в томатному соус» складала 95,00 грн за 1 кг.

Одночасно із цим, відповідно до додаткової угоди № 4 від 25.05.2020 за договором №61 ціна на консерви «бички в томатному соусі» для того ж Замовника збільшилася ще з травня 2020 року до 105,41 грн за 1 кг, які поставлялися замовнику по серпень 2020 року включно.

Тобто, ціна, запропонована постачальником в один і той же місяць - серпень 2020 року, за тій самий товар - «бички в томатному соусі» за двома різними договорами №61 та №117 різняться в межах 11%.

З викладеного слідує, що додаткова угода №4 від 25.05.2020 до договору № 61 від 02.04.2020 про закупівлю «Консерви» за державні кошти, укладена за відсутності відповідного коливання ціни на товар у бік збільшення, тобто в порушення вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону (у редакції, чинній з 19.04.2020), а тому підлягає визнанню недійсною.

Загалом додатковими угодами №1-4 збільшено ціну за одиницю товару у порівнянні з первісним договором:

- Консерви рибні в олії - на 49,76 грн (на 43,27%);

- Бички в томатному соусі - на 33,41 грн. (на 46,40%);

- Кілька у томатному соусі - на 19,31 грн. (на 46,37%);

- Шпроти копчені в олії - на 48,26 грн. (на 46,40%), що в свою чергу призвело до повного нівелювання результатів відкритих торгів.

Подання відповідачем 1 при проведенні торгів найменшої цінової пропозиції, яка суттєво менша від очікуваної вартості та пропозиції іншого учасника та одразу ж після укладення договору ініціювання укладення додаткових угод з більшою ціною за товар порушує основні принципи, що передбачені ст. 5 Закону України «Про публічні закупівлі», а саме добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія та ефективність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; запобігання корупційним діям і зловживанням.

Таким чином, аналіз ціноутворення відповідно до зазначеного вище договору, свідчить про відсутність належного обґрунтування Відповідачем 1 підвищення ціни на продукцію під час укладення додаткових угод, а підвищення ціни відбувалось на власний розсуд, без належних обґрунтувань.

Вказане також свідчить про необґрунтоване підвищення ціни за одиницю товару.

Варто зазначити, що постачальнику треба не лише довести підвищення ціни на певний товар на певному ринку за допомогою доказів, але й обґрунтувати для замовника самі пропозиції про підвищення ціни, визначеної у договорі. Постачальник повинен обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по запропонованій замовнику на тендері ціні, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для нього вочевидь невигідним. Постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).

Законом України «Про публічні закупівлі» (як у попередній редакції, так і у новій редакції) не передбачено ані переліку органів, які уповноважені надавати інформацію щодо коливання ціни на товар на ринку, ані форму/вигляд інформації щодо такого коливання. Внесення змін до договору про закупівлю можливе лише у випадку коливання ціни такого товару на ринку та повинно бути обґрунтованим і документально підтвердженим.

У документі, який видає компетентна організація, має бути зазначена чинна ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання). Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження, викладених в ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо (правова позиція Верховного Суду, постанова від 13.10.2020 справа №912/1580/18).

Відповідно до роз`яснення Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 3302-06/34307-06 від 27.10.2016 «Щодо зміни істотних умов договору», внесення змін до договору про закупівлю у залежності від коливання ціни товару на ринку повинно бути обґрунтованим та документально підтвердженим. Держстат України є спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики, однак перелік органів, установ, організацій, які уповноважені надавати відповідну інформацію щодо коливання ціни товару на ринку, не є вичерпним.

Отже, у кожному випадку це буде той документ, який підтверджує факт коливання ціни конкретного предмета закупівлі зокрема, інформація (довідка) або експертний висновок відповідного органу, який має повноваження моніторити ціни на конкретний товар, визначати зміни в цінах на такий товар.

На підтвердження факту коливання ціни на товар, у документі, який видає компетентна організація має бути зазначена діюча ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється тим, що у випадку коливання цін, зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору.

Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження, викладених в ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо (постанова Верховного Суду від 02.12.2020 у справі № 913/368/19).

Тобто, не будь-яка довідка уповноваженого органу про ціну товару на ринку, а тим паче лист, є належним підтвердженням та підставою для зміни ціни в договорі після його підписання, а лише та, яка містить інформацію про коливання ціни такого товару на ринку.

Зокрема, в самих повідомленнях ГУ статистики у Донецькій області зазначено, що наведені середні ціни є первинною базою для розрахунків індексів споживчих цін і, відповідно до мети спостереження, не призначені для інших цілей, зокрема, для оцінки тендерних пропозицій та визначення переможців під час проведення торгів згідно з процедурами, встановленими ЗУ «Про публічні закупівлі».

Зокрема, в самих повідомленнях ГУ статистики у Донецькій області зазначено, що наведені середні ціни є первинною базою для розрахунків індексів споживчих цін і, відповідно до мети спостереження, не призначені для інших цілей, зокрема, для оцінки тендерних пропозицій та визначення переможців під час проведення торгів згідно з процедурами, встановленими ЗУ «Про публічні закупівлі».

Повідомлення Головного управління статистики у Донецькій області не містять у собі жодної інформації щодо коливання ціни на товар в межах періоду з 02.04.2020 (дата укладення договору) по 09.04.2020 (дата укладення додаткової угоди № 1), з 09.04.2020 (дата укладення додаткової угоди № 1) по 23.04.2020 (дата укладення додаткової угоди № 2), з 23.04.2020 (дата укладення додаткової угоди № 2) по 12.05.2020 (дата укладення додаткової угоди № 2 (третя підписана додаткова угода), з 12.05.2020 (дата укладення додаткової угоди № 2 (третя підписана додаткова угода) по 25.05.2020 (дата укладення додаткової угоди № 4).

Середні ціни визначені на підставі зареєстрованих цін на підприємствах торгівлі, які включені до вибіркового статистичного спостереження та розраховуються в середньому за місяць, а не на дату, і не по окремих видах товарів.

При обґрунтуванні збільшення ціни необхідно орієнтуватися не на зміну ціни товару, а на її коливання. Тобто документ, що підтверджує таке коливання має вказувати не на середньоринкові ціни, а містити відображення у числовому (ціновому) та відсотковому співвідношенні зміни рівня цін між датою початку строку дії договору або відповідної додаткової угоди та датою внесення змін.

Тож, визначити відсоток коливання ціни між датою початку строку дії договору (датою внесення змін) та датою внесення наступних змін з урахуванням цих повідомлень неможливо.

На момент підписання Договору Відповідачеві 1 було відомо про ціни на консерви рибні, що існували на ринку. Підписавши Договір, Відповідач 1 погодився з його умовами, в тому числі щодо ціни товару.

Поряд із цим, TOB Корнер-ПАК мало право відмовитися від укладення відповідного договору згідно з ч. 7 ст. 33 Закону України Про публічні закупівлі, в редакції, чинній на день виникнення спірних правовідносин, однак не скористалося цим.

При цьому, ст. 42 ГК України визначено, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Тож рішення Відповідача 1 про підписання договору є його добровільним волевиявленням, про те, що він згоден на умови договору, в тому числі ціну за одиницю товару на день підписання договору.

Договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ч. 1 ст. 41 Закону України Про публічні закупівлі в редакції на час укладення договору).

Згідно ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 180 Господарського кодексу України (істотні умови господарського договору) зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Згідно із частиною першою статті 628, статтею 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

За частиною другою статті 189 Господарського кодексу України (далі - ГК України) ціна є істотною умовою господарського договору.

Згідно ст. 185 Господарського кодексу України до укладення господарських договорів на біржах, оптових ярмарках, публічних торгах застосовуються загальні правила укладення договорів на основі вільного волевиявлення, з урахуванням нормативно-правових актів, якими регулюється діяльність відповідних бірж, ярмарків та публічних торгів.

Згідно з частиною першою статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Згідно із частинами третьою, четвертою статті 653 ЦК України у разі зміни договору зобов`язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 656 Цивільного кодексу України, до договору купівлі- продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі- продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом.

Згідно із частинами першою, другою статті 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки.

Відповідно до частини четвертої статті 41 Закону № 922-VIII умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку збільшення ціни за одиницю товару до 10 % пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.

Із системного тлумачення наведених норм ЦК України, ГК України та Закону № 922-VIIIвбачається, що ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається.

Зміна ціни товару в бік збільшення до передачі його у власність покупця за договором про закупівлю можлива у випадку збільшення ціни такого товару на ринку, якщо сторони договору про таку умову домовились. Якщо сторони договору про таку умову не домовлялись, то зміна ціни товару в бік збільшення у випадку зростання ціни такого товару на ринку можлива, лише якщо це призвело до істотної зміни обставин, в порядку статті 652 ЦК України, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

У будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.

В іншому випадку не досягається мета Закону № 922-VIII, яка полягає в забезпеченні ефективного та прозорого здійснення закупівель, створенні конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобіганні проявам корупції в цій сфері та розвитку добросовісної конкуренції, оскільки продавці з метою перемоги можуть під час проведення процедури закупівлі пропонувати ціну товару, яка нижча за ринкову, а в подальшому, після укладення договору про закупівлю, вимагати збільшити цю ціну, мотивуючи коливаннями ціни такого товару на ринку.

Наведене підтверджується також історичним тлумаченням норм пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII. У цьому Законі в редакції до 19 квітня 2020 року норма пункту 2 частини п`ятої статті 41 була викладена в статті 36 та мала такий зміст: «Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі».

Отже, вказана норма Закону № 922-VIII в редакції до 19 квітня 2020 року не дозволяла зміни ціни за одиницю товару більше ніж на 10 % від ціни, визначеної сторонами при укладенні договору про закупівлю, проте не обмежувала сторони в можливості багато разів змінювати (не було обмежень щодо строків зміни ціни) таку ціну протягом дії договору в межах встановлених 10 % у разі коливання ціни такого товару на ринку.

Зазначена норма була змінена Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про публічні закупівлі» та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення публічних закупівель» № 114-IX від 18 вересня 2019 року (далі - Закон № 114-ІХ), яким Закон № 922-VIII було викладено в новій редакції. У новій редакції зазначена норма була викладена в пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII та доповнена умовою, що така зміна ціни в бік збільшення не може відбуватись частіше ніж один раз на 90 днів, крім закупівлі бензину, дизельного пального, газу та електричної енергії.

Отже, в новій редакції норма пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII не змінила свого змісту щодо розміру зміни ціни за одиницю товару (не більше ніж на 10 % від ціни, визначеної сторонами при укладенні договору про закупівлю), проте була доповнена умовою, яка обмежила строки зміни такої ціни, а саме не частіше ніж один раз на 90 днів.

Як убачається з пояснювальної записки до проєкту Закону № 114-ІХ, метою його прийняття було удосконалення системи публічних закупівель, спрямованої на розвиток конкурентного середовища та добросовісної конкуренції у сфері закупівель, а також забезпечення виконання міжнародних зобов`язань України у сфері публічних закупівель, у тому числі протидії «ціновому демпінгу» коли учасник процедури закупівлі пропонує значно занижену ціну товару, щоб перемогти, а потім через додаткові угоди суттєво збільшує ціну товару та відповідно зменшує обсяг закупівлі, чим нівелює результати публічної закупівлі.

За такої мети очевидно, що зміни, внесені законодавцем Законом № 114-ІХ у вказану норму пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, не були спрямовані на те, щоб дозволити учасникам публічних закупівель використовувати «ціновий демпінг» з подальшим збільшенням ціни за одиницю товару більше ніж на 10 % від ціни, визначеної сторонами за результатами процедури закупівлі та при укладенні договору про закупівлю.

У абзаці 2 ч. 3 ст. 6 ЦК України визначено, що сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.

Отже, Закон встановлює імперативну норму, згідно з якою зміна істотних умов договору про закупівлю може здійснюватися виключно у випадках, визначених ст. 41 Закону, зокрема, - у випадку коливання цін товару на ринку чи то у бік збільшення, чи у бік зменшення, що надає сторонам право змінювати умови договору щодо ціни товару, при цьому пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку, не більше ніж на 10% та не збільшуючи загальну суму договору.

Тобто, неухильним аспектом при застосуванні п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону при збільшенні ціни за одиницю товару є підтвердження (наявність) факту коливання ціни такого товару на ринку та встановлення саме пропорції такого коливання.

Аналогічну правову позицію щодо підстав зміни ціни за одиницю товару у договорі про закупівлю підтримав суд касаційної інстанції (постанови Верховного Суду від 16.02.2023 у справі №903/383/22, від 16.02.2023 у справі №903/366/22, від 09.06.2022 у справі №927/636/21 та від 07.12.2022 у справі №927/189/22.

Так, суди переглядаючи справи за касаційними скаргами відповідачів погодились із висновками судів апеляційної інстанції, що сторони у випадку коливання цін на ринку (як в бік зменшення, так і в бік збільшення ціни) наділені правом вносити зміни до ціни товару декілька разів, але не більше, ніж на 10% від ціни за одиницю товару, і такі зміни сторони вносять з урахуванням вже внесених попередніх змін.

До того ж, законодавець не пов`язує підвищення закупівельних цін для постачальника як підставу для зміни істотних умов договору про закупівлю, передбачену ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі».

Верховний Суд у постанові від 18.06.2021 у справі № 927/491/19 звертає увагу, що право тлумачити норму права є виключним правом суду.

У цій же постанові Верховний Суд зазначає, що обмеження 10% застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначену в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод) (п. 123-124 постанови ВСУ від 18.06.2021 у справі № 927/491/19).

Аналогічної позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду в постанові від 24.01.2024 року у справі №922/2321/22.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК, ст. 20 ГК визнання правочину недійсним є способом захисту цивільних прав та інтересів. Частина 2 ст. 20 ГК серед способів захисту визначає визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом.

Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

У той же час, ч. 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою ст. 203 цього кодексу.

Господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинене з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності) згідно з ч. 1 ст. 207 ГК України може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або частково.

З викладеного слідує, що додаткова угода № 1 до договору №61 від 02.04.2020 про закупівлю «Консерви» за державні кошти укладена в порушення вимог п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону, а тому відповідно до ст. 37 Закону, ч. 2 ст. 215 ЦК України є нікчемною, додаткові угоди №2-4 до договору №61 від 02.04.2020 укладені в порушення вимоги п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону, підлягають визнанню недійсними.

Крім того, вбачаються всі підстави вважати, що кошти, які отримані на підставі вказаних угод, отримано безпідставно.

Оскільки додаткова угода № 1 до Договору визнається судом нікчемною, а Додаткові угоди №№2-4 визнаються недійсними, сторони повинні керуватись умовами договору №61 від 02.04.2020 щодо ціни консервів рибних, встановленій саме у договорі.

Частиною 2 ст. 712 ЦК України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У ст. 669 ЦК України визначено, що кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні. Відповідно до ч.1 ст. 670 ЦК України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Таким чином, обов`язок з повернення грошової суми, сплаченої за кількість товару, який не був поставлений покупцеві, врегульований нормами Глави 54 ЦК України.

З матеріалів справи вбачається, що КУ «Покровський психоневрологічний інтернат» на підставі Договору № 61 та укладених додаткових угод фактично отримано товару на загальну суму 248999 грн 00 коп., що підтверджується відповідними видатковими накладними та платіжними дорученнями, які містяться матеріалах справи (а.с. 48-63).

Відповідно до поданого Прокурором розрахунку загальний розмір зайво сплачених коштів становить 67181,45 грн.

Зазначена сума обрахована як різниця між сумою коштів, які фактично перераховано TOB «Виробнича Фірма «Корнер-ПАК» за товар по цінам згідно оспорюваних додаткових угод №1-4 та вартістю товару, виходячи з ціни по Договору.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що у результаті підписання Додаткових угод №1-№4 у надмірному розмірі сплачено на користь ТОВ «Виробнича Фірма «Корнер-ПАК» бюджетні кошти у сумі 67181,45 грн, чим порушено інтереси держави, а тому дані кошти підлягають стягненню з відповідача 1 на користь позивача 2, а позов в цій частині задоволенню.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частинами першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності застосування під час розгляду справи категорій стандартів доказування - правил, які дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: "баланс імовірностей" (balance of probabilities) або "перевага доказів" (preponderance of the evidence); "наявність чітких та переконливих доказів" (clear and convincing evidence); "поза розумним сумнівом" (beyond reasonable doubt).

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були (аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2020 у справі № 924/233/18).

Тобто обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

Схожий стандарт під час оцінки доказів застосований Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 15.11.2007 у справі "Бендерський проти України" ("BENDERSKIY v. Ukraine"), в якому суд оцінюючи фактичні обставини справи звертаючись до балансу вірогідностей вирішуючи спір виходив з того, що факти встановлені у експертному висновку, є більш вірогідним за інші докази.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд акцентує, що обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

У пунктах 1 - 3 частини першої статті 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених статтею 86 ГПК України щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Враховуючи вищезазначене суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність позивних вимог прокурором та задоволення їх у повному обсязі.

Розподіл судових витрат між сторонам.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що судом позовні вимоги задоволені повністю, то витрати зі сплати судового збору в розмірі 12112 грн 00 коп. покладаються на відповідача 1.

Керуючись ст. ст.123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов Заступника керівника Покровської окружної прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі: 1. Східного офісу Держаудитслужби в особі Управління Східного офісу Держаудитслужби у Донецькій області, 2. Донецької обласної державної адміністрації (Донецької обласної військової адміністрації) до відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю «Варнел Трейдд» попередня назва: Товариство з обмеженою відповідальністю виробнича фірма «Корнер-ПАК», 2. Комунальної установи «Покровський психоневрологічний інтернат» про визнання недійсними додаткових угод №2 від 23.04.2020, №2 від 12.05.2020, №4 від 25.05.2020 до договору №61 від 02.04.2020 та стягнення безпідставно сплачених бюджетних коштів у сумі 67181,45 грн задовольнити повністю.

2. Визнати недійсною додаткову угоду №2 від 23.04.2020 до договору №61 від 02.04.2020, укладену між Комунальною установою «Покровський психоневрологічний інтернат» та Товариством з обмеженою відповідальністю ВФ «Корнер-ПАК».

3. Визнати недійсною додаткову угоду №2 (третя підписана додаткова угода) від 12.05.2020 до договору №61 від 02.04.2020, укладену між Комунальною установою «Покровський психоневрологічний інтернат» та Товариством з обмеженою відповідальністю ВФ «Корнер-ПАК».

4. Визнати недійсною додаткову угоду №4 від 25.05.2020 до договору №61 від 02.04.2020, укладену між Комунальною установою «Покровський психоневрологічний інтернат» та Товариством з обмеженою відповідальністю ВФ «Корнер-ПАК».

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Варнел Трейдд» (вул. Скоропадського Павла Гетьмана, 10, м. Суми, 40004, ) на користь Донецької обласної державної адміністрації (Донецької обласної військової адміністрації) (вул. О.Тихого, буд. 6, м. Краматорськ, Донецька область, 84306, ) безпідставно сплачені кошти в сумі 67181 грн 45 коп.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Варнел Трейдд» (вул. Скоропадського Павла Гетьмана, 10, м. Суми, 40004, ) на користь Донецької обласної прокуратури (вул. Університетська, буд. 6, м. Маріуполь, Донецька область, 87500, ) 12112 грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

7. Видати Донецькій обласній державній адміністрації (Донецькій обласній військовій адміністрації), Донецькій обласні прокуратурі накази після набрання рішенням законної сили

8. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

9. Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повні реквізити сторін зазначені у п.п. 5-6 резолютивної частини даного рішення.

Повне судове рішення складено 20.08.2024.

Суддя О.Ю. Резніченко