ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
12 серпня 2024 року Справа № 902/1469/23
Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Саврій В.А., суддя Коломис В.В. , суддя Миханюк М.В.
розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнівет Груп" про ухвалення додаткового рішення у справі у справі №902/1469/23
про стягнення 170137,03 грн
Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.06.2024 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Птахокомбінат «Бершадський» на рішення господарського суду Вінницької області від 23.02.2024 у справі №902/1469/23 - залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Листом секретаря судової палати №1 від 19.06.2024 заявника провідомлено, у зв`язку із перебуванням у відпустці головуючого судді Саврія В.А., у період з 17.06.2024 по19.07.2024 включно, та у зв`язку із перебуванням у відпустці суддів - членів колегії Коломис В.В. у період з 14.06.24 по 19.07.2024 та Миханюк М.В. у період з 17.06.2024 по 19.07.2024 включно, вирішення вказаної вирішення вказаної заяви відбудеться після фактичного виходу суддів на роботу.
Листом від 22.07.2024 матеріали справи витребувано з господарського суду Вінницької області.
30.07.2024 матеріали справи №902/1469/23 надійшли до Північно-західного апеляційного господарського суду.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.08.2024 прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнівет Груп" про ухвалення додаткового рішення у справі у справі №902/1469/23. Запропоновано відповідачу у строк протягом трьох днів з дня отримання даної ухвали надати суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, у даній справі.
При цьому, зважаючи на те, що апеляційна скарга у даній справі розглянута судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, відповідно до частин 2, 10 статті 270, частини 13 статті 8 та частини 3 статті 252 ГПК України, в порядку спрощеного позовного провадження, з метою дотримання права сторін на подання клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, колегія суддів, діючи в правовому полі частини 3 статті 244 ГПК України, вирішила розглянути заяву про ухвалення додаткового судового рішення без призначення судового засідання та виклику сторін в спрощеному порядку.
06.08.2024 до суду від відповідача надійшло клопотання в якому останній просить суд зменшити витрати ТОВ "Юнівет Груп" на оплату професійної правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами до розміру 4000,00 грн.
Також, 06.08.2024 від відповідача надійшло клопотання в якому зазначає, що 02.08.2024 о 16 год 50 хв. отримав на електронну адресу ухвалу суду від 01.08.2024 по справі №902/1469/23. Дана ухвала надійшла до відповідача по завершенню робочого дня, а 03.08.2024 та 04.08.2024 були вихідними днями на підприємстві у зв`язку із чим фізично переглянути електронний кабінет та електронну пошту можливості не було. Також, 05.08.2024 з 8 год 30хв. було відсутнє електропостачання у відповідача, що стало перешкодою у вчасному виконанню вимог ухвали від 01.08.2024 по справі №902/1469/23 щодо подачі клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги протягом трьох днів з моменту отримання даної ухвали. Таким чином, строк для подання клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу адвоката закінчився 05.08.2024. Тому, заявник просить продовжити відповідачу строк для подання клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу адвоката.
Як передбачено частиною першою статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Згідно з частиною четвертою цієї статті одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.
Колегія суддів вважає, що вирішуючи питання про поновлення процесуальних строків, суд має враховувати зміст заяви (клопотання) учасника та вчинених ним дій, уникаючи як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2018 у справі №904/5995/16.
При цьому, хоч відповідач і просить продовжити строк, а не поновити вже пропущений (як передбачено ст.119 ГПК України), колегія суддів при розгляді вказаного клопотання враховує висноки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 15.06.2021 у справі №904/5726/19, відповідно до яких у процесуальному законодавстві діє принцип "jura novit curia" ("суд знає закони"), який полягає в тому, що: 1) суд знає право; 2) суд самостійно здійснює пошук правових норм щодо спору безвідносно до посилання сторін; 3) суд самостійно застосовує право до фактичних обставин спору (da mihi factum, dabo tibi jus).
Враховуючи зміст клопотання, незначний пропуск строку, колегія суддів вважає за необхідне поновити строк для подання клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу.
Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнівет Груп" про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат у справі №902/1469/23, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для її часткового задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.ч.1,3 ст.244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, серед іншого, судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Відповідно до частини третьої статті 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до частин першої та другої статті 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 ГПК України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 ГПК України).
На підтвердження понесених витрат на послуги адвоката до справи позивачем надано копії договору про надання правової (правничої) допомоги №63 від 01.08.2022, додаткової угоди №4 від 18.04.2024 до договору про надання правової (правничої) допомоги №63 від 01.08.2022, рахунку №2/06 від 12.06.2024, виписку по рахунку НОМЕР_1 АТ «Райффайзен Банк» за 13.06.2024, акту приймання-передачі наданої правової (правничої) допомоги №5 від 14.06.2024, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом від 14.06.2024.
Згідно ордеру серії ВІ №1108272 від 25.01.2024, представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнівет Груп" у справі №902/1469/23 здійснював адвокат Шатов Сергій Олексійович.
За умовами пункту 1.1. договору про надання правової (правничої) допомоги №63 від 01.08.2022 (далі - договір) за цим договором адвокат зобов`язується за завданням клієнта надавати клієнту правову (правничу) допомогу (далі також - послуги), а клієнт зобов`язується оплатити надання послуг та фактичні витрати адвоката, необхідні для виконання цього договору. Під послугами у цьому договорі розуміється захист, представництво та надання інших видів правової (правничої) допомоги, а саме:
- забезпечення захисту прав, свобод і законних інтересів клієнта;
- надання клієнту правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складання заяв, скарг, процесуальних (заперечень, клопотань, претензій, позовних заяв, апеляційних і касаційних скарг, заяв про вжиття заходів забезпечення позову тощо) та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення;
-представництва та захисту інтересів клієнта в будь-яких судах (у тому числі в будь-яких інстанціях, під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного, кримінального та конституційного судочинства, провадження у справах про адміністративні правопорушення), в будь - яких органах державної влади (в тому числі в центральних та місцевих органах виконавчої влади, в органах місцевого самоврядування, їх структурних підрозділах), на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, в архівних установах, органах Державної казначейської служби України усіх рівнів (її територіальних органах), органах Державної виконавчої служби України усіх рівнів (її територіальних органах) та перед приватними виконавцями (в тому числі, але не виключно, з питань, пов`язаних з виконанням судових та інших рішень, поданням від імені клієнта виконавчих документів, з правом одержання присуджених клієнту майна та грошей), органах Державної податкової служби України усіх рівнів (її територіальних органах), органах Державної митної служби України усіх рівнів (її територіальних органах), органах Національної поліції України (її територіальних органах), прокуратури, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України та усіх інших правоохоронних органах, органах Державної реєстраційної служби України, Міністерства юстиції України, перед страховиками, перед фізичними особами - підприємцями, фізичними особами, в банківських та фінансових установах, в органах нотаріату, бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, житлово-експлуатаційних органах та організаціях, будь-яких інших, не обумовлених в договорі підприємствах, установах та організаціях, з будь-яких питань.
Відповідно до пункту 4.1., 4.2. договору гонорар - форма винагороди адвоката за надання послуг, передбачених цим договором. Розмір гонорару, який клієнт сплачує адвокату за надану в межах цього договору правову (правничу) допомогу, та порядок його оплати визначається сторонами окремою додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього договору. Така додаткова угода може бути викладена у формі додатку до договору, який набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін.
Відповідно до пункту 4.4. договору розмір гонорару не залежить від досягнення або недосягнення адвокатом позитивного результату, якого бажає клієнт, якщо сторони додатково не домовляться про інше.
Умовами додаткової угоди №4 від 18.04.2024 до договору про надання правової (правничої) допомоги №63 від 01.08.2022 сторони (Адвокат та Клієнт (позивач)) погодили фіксований розмір гонорару за представництво та захист інтересів Клієнта у суді апеляційної інстанції - Північно-західному апеляційному господарському суді.
При встановленні розміру гонорару Адвокатом та Клієнтом (позивачем) було враховано складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші обставини (у т.ч., але не виключно ділову репутацію клієнта).
У відповідності до п.п.4.1., 4.2. додаткової угоди №4 від 18.04.2024 оплата послуг здійснюється за актом приймання-передачі наданої правової (правничої) допомоги протягом 10-ти календарних днів з дня підписання відповідного акту, а також може здійснюватися у вигляді передплати або авансу.
- підготовка до розгляду справи №902/1469/23 в суді апеляційної інстанції: правовий аналіз апеляційної скарги; формування правової позиції та надання усної консультації;
- складання процесуальних документів: заяв; відзиву на апеляційну скаргу;
- представництво та захист інтересів Клієнта під час розгляду справи №902/1469/23 у суді апеляційної інстанції - Північно-західному апеляційному господарському суді.
Згідно детального опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом Шатовим С.О. від 14.06.2024 всього витрачено часу адвокатом на виконання робіт (надання послуг): 8 год. 54 хв.
За змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).
У розумінні положень частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Разом з тим у частині п`ятій статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:
1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;
2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або чи заявлення неспівмірно нижчою суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).
При цьому, такий критерій, як обґрунтованість та пропорційність (співмірність) розміру витрат на оплату послуг адвоката до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, суд має враховувати як відповідно до пункту 4 частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України (у разі недотримання - суд за клопотанням іншої сторони зменшує розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу), так і відповідно до пункту 2 частини 5 статті 129 цього Кодексу (у разі недотримання - суд за клопотанням сторони або з власної ініціативи відмовляє у відшкодуванні витрат повністю або частково при здійсненні розподілу).
Тобто критерії, визначені частиною 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами частини 4 статті 129 цього Кодексу. Водночас критерії, визначені частиною 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.
При цьому, колегія суддів бере до уваги незмінність позиції адвоката у суді першої та апеляційної інстанцій, відсутності необхідності вивчати додаткові джерела права, законодавства, що регулює спір у даній справі, враховуючи, що представник відповідача - адвокат Шатов С.О., забезпечував правовий (правничий) супровід даної справи ще в суді першої інстанції, а тому обізнаний в усіх обставинах та доказах справи, що свідчить про те, що правова позиція позивача була сформована ще до апеляційного розгляду справи.
Колегія суддів також зазначає, що відзив на апеляційну скаргу не містить нових доводів, доказів, аргументів, пояснень, посилань на судову практику, аніж ті, які безпосередньо були зазначені представником позивача в позовній заяві та у відповіді на відзив.
Правова позиція позивача по суті спору, що викладена у відзиві на апеляційну скаргу, відображає ту ж позицію, яка ним дотримувалась у суді першої інстанції, а матеріали справи не містять доказів додаткового комплексного та всестороннього вивчення юридичної природи спірних правовідносин на стадії апеляційного перегляду.
При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що враховуючи, предмет та ціну спору, обсяг доказів, ця справа не є складною для адвоката, який за своїм правовим статусом має достатню правову кваліфікацію.
Разом з тим, при вирішенні питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції колегією суддів у даній справі були враховані висновки, викладені саме у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.06.2021 у справі №912/1025/20, згідно з яким для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат і вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність.
Суд апеляційної інстанції скористався правом суду не присуджувати (не розподіляти) стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, врахувавши при цьому недоведення доказами їх фактичності, неминучості, необхідності саме в тому розмірі, який позивач та адвокат обумовили між собою.
Керуючись ст.ст.126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -
1. Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнівет Груп" про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.
4. Господарському суду Житомирської області видати відповідний наказ.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків передбачених п.2 ч.3 ст.287 ГПК України.
Повний текст додаткової постанови складений 12.08.2024.
Головуючий суддя Саврій В.А.
Суддя Коломис В.В.
Суддя Миханюк М.В.