РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.08.2024Справа № 910/293/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., при секретарі судового засідання Семенові В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Vorex LLC/Ворекс ЛЛС до Акціонерного товариства "Комерційний банк "ГЛОБУС", третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Акціонерне товариство "Укргазвидобування" про визнання банківської гарантії нікчемною та такою, що не підлягає виконанню, за участю представників: позивача - Панчишина А.В., відповідача - не з`явився, третьої особи - Скопича Ю.В.,

ВСТАНОВИВ:

Vorex LLC/Ворекс ЛЛС звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Комерційний банк "ГЛОБУС" про визнання банківської гарантії № 21620/32 від 07.07.2023 року, яка видана Акціонерним товариством "Комерційний банк "ГЛОБУС" на користь Акціонерного товариства "Укргазвидобування", нікчемною та такою, що не підлягає виконанню на підставі статей 546, 560, 563, 565 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2024 року відкрито провадження, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 21.02.2024 року.

30.01.2024 року третьою особою до суду подано письмові пояснення.

21.02.2024 року позивачем до суду подано заяву про зміну предмета позову.

У судовому засіданні 21.02.2024 року судом оголошено перерву у справі на 13.03.2024 року.

13.03.2024 року третьою особою до суду подано заперечення щодо заяви позивача про зміну предмета позову.

13.03.2024 року позивачем до суду подано письмові пояснення у справі.

У судовому засіданні 13.03.2024 року судом оголошено перерву у справі на 27.03.2024 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.03.2024 року заяву Vorex LLC/Ворекс ЛЛС про зміну предмету позову з доданими до неї документами повернуто без розгляду.

У судовому засіданні 27.03.2024 року судом оголошено перерву у справі на 24.04.2024 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.06.2024 року викликано представників сторін на 24.07.2024 року у зв`язку з тим, що судове засідання 24.04.2024 року не відбулось.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.07.2024 року викликано представників сторін на 02.08.2024 року у зв`язку з тим, що судове засідання 24.07.2024 року не відбулось.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.08.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 07.08.2024 року.

06.08.2024 року відповідачем подано до суду клопотання про розгляд справи за його відсутністю, яка призначена до розгляду на 07.08.2024 року.

Судом враховано, що відповідач був належним чином повідомлений про дати, час та місце кожного судового засідання, що відбувалися у межах цієї справи, проте процесуальним правом на подання заяв по суті справи не скористався.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07.08.2023 року між Акціонерним товариством "Укргазвидобування" (Покупець) та Vorex LLC/Ворекс ЛЛС (Постачальник) укладено Договір поставки трубної продукції (графік поставки) № UGV 421/30-23 (Договір) у відповідності до якого, постачальник зобов`язується поставити покупцеві труби обсадні, безшовні із зовнішнім діаметром 244,88 мм (9 5/8 дюйм) з муфтовим різьбовим з`єднанням класу «Преміум» (Товар), зазначений в специфікації/-ях, що додається/ються до Договору і є його невід`ємною/-ими частиною/-ами, а покупець - прийняти і оплатити такий товар. Під поставкою сторони розуміють передачу товару постачальником для прийняття покупцем (пункт 1.1. Договору).

Відповідно до пункту 1.2. Договору найменування/асортимент товару, одиниця виміру, кількість, ціна за одиницю товару та загальна ціна Договору вказується у специфікації/-ях (Специфікація/-ії), яка є Додатком №1 до Договору та є його невід`ємною частиною. Строк поставки товару визначається графіком поставки товару, який є Додатком №3 до Договору та є його невід`ємною частиною.

Згідно з пунктом 5.1. Договору строк поставки, умови та місце поставки товару, інформація про вантажовідправників і вантажоотримувачів вказується в Специфікації/-ях та графіку поставки до цього Договору.

Пунктом 5.2. Договору визначено, що датою поставки товару є дата підписання уповноваженими представниками сторін акту приймання-передачі товару, форма якого наведена в Додатку №4 до цього Договору, який є його невід`ємною частиною (застосовується, якщо постачальник не є резидентом України) або видаткової накладної. Право власності на товар переходить від постачальника до покупця з дати підписання сторонами акту приймання-передачі Товару або видаткової накладної. (при наявності двух дат, датою підписання акту приймання-передачі товару або видаткової накладної вважається дата підписання покупцем).

За умовами закупівлі постачальник надав відповідачеві забезпечення виконання зобов`язань по Договору в формі банківської гарантії № 21620/23 від 07.07.2023 року (Банківська гарантія), виданої Акціонерним товариством "Комерційний банк "ГЛОБУС".

За умовами Банківської гарантії, АТ "КБ Глобус" гарантувало належне виконання Vorex LLC зобов`язань по виконанню договору, що укладається за результатом закупівлі « 23Т-154_44160000-9 - Магістральні трубопроводи, труби, обсадні труби, тюбінги та супутні вироби (Труби обсадні, безшовні із зовнішнім діаметром 244,48мм (9 5/8 дюйм) з муфтовим різьбовим з`єднанням класу «Преміум)», укладеного Принципалом з АТ "Укргазвидобування".

Гарант справжнім безвідклично та безумовно та без заперечень зобов`язується виплатити бенефіціару на вимогу будь-яку суму вказану в вимозі бенефіціара, що не перевищує 767 901,15 доларів США (код валюти- 840), не пізніше 5 робочих днів з дати отримання вимоги бенефіціара, що містить вказівку на те, в чому полягає порушення принципалом зобов`язань, в забезпечення якого видана ця гарантія, та без необхідності подання будь-яких інших документів або виконання будь-яких інших умов, надання додаткових обґрунтувань.

Згідно з пунктом 3 Специфікації №1 від 07.08.2023 року, строк поставки товару: відповідно до графіка поставки товару (Додаток №3 до Договору). Додатком №3 «Графік поставки» строк поставки товару визначено як: «Протягом 90 календарних днів з дати заключення Договору».

30.11.2023 та 30.12.2023 року позивач звертався до третьої особи з повідомленням про настання форс-мажорних обставин у межах 7-денного строку передбаченого пунктом 8.2. Договору, з наданням відповідних сертифікатів, а саме: Сертифікат №3200-23-4875 від 27.12.2023 року та Сертифікат Торгово-промислової палати місто Контанца (Румунія) від 20.12.2023 року.

Позивач зазначає, що станом на 15.12.2023 року здійснив постачання всього обсягу обумовленого товару за Договором, що підтверджується підписаними між сторонами актами приймання-передачі товару №1-9 та актами вихідного контролю ТМЦ, які складені сторонами без зауважень та претензій.

Проте, 25.12.2023 року АТ "Укргазвидобування" звернувся до АТ "КБ "ГЛОБУС" з вимогою про стягнення банківської гарантії, про що 29.12.2023 року позивач дізнався з SWIFT-повідомлення про стягнення банківської гарантії у зв`язку з тим, що останнім порушено строки поставки товару за Договором.

Позивач вважає, що у відповідача були відсутні підстави для задоволення своїх вимог за рахунок гарантії та наявні підстави для визнання гарантії такою, що не підлягає виконанню, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

У відповідності до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Статтею 560 Цивільного кодексу України встановлено, що за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до частини 2 статті 200 Господарського кодексу України зобов`язання за банківською гарантією виконується лише на письмову вимогу управненої сторони.

У відповідності до Положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затверджене Постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 року № 639, вимога - лист або повідомлення з вимогою до банку-гаранта/банку-контргаранта сплатити кошти за гарантією/контргарантією. Вимога за гарантією складається бенефіціаром і подається у довільній формі, якщо інше не визначено умовами гарантії (у якій має зазначатися, у чому полягає порушення принципалом базових відносин, забезпечених гарантією), або надсилається у формі повідомлення банку-гаранту. Вимога за контргарантією складається банком-гарантом (або іншим банком-контргарантом) і подається за довільною, якщо інше не визначено умовами контргарантії, формою або надсилається у формі повідомлення банку-контргаранту.

Згідно із наведеними приписами законодавства та умов банківської гарантії вбачається, що обов`язок гаранта сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії настає за умови порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією. За відсутності порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією відповідальність гаранта не настає.

Відповідно до статті 560 Цивільного кодексу України за гарантією банк (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Частинами 1-4 статті 563 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії. Вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред`являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії. У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією. Кредитор може пред`явити вимогу до гаранта у межах строку, встановленого у гарантії, на який її видано.

Таким чином, в частині змісту вимоги та доданих до неї документів законодавцем чітко встановлено, що обов`язковим є зазначення у вимозі або у доданих до неї документах того, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією.

З цього випливає, що основною з функцій гарантій, зокрема і банківської гарантії, є забезпечувальна функція, яка полягає в тому, що вона (гарантія) забезпечує належне виконання зобов`язань принципала перед бенефіціаром.

З огляду на викладене та положення частини 3 статті 563 Цивільного кодексу України, гарант здійснює платіж по гарантії лише у випадку невиконання чи неналежного виконання принципалом основного зобов`язання (в залежності від умов гарантії).

За умовами Гарантії, Гарант справжнім безвідклично та безумовно та без заперечень зобов`язується виплатити бенефіціару на вимогу будь-яку суму вказану в вимозі бенефіціара, що не перевищує 767 901,15 доларів США (код валюти- 840), не пізніше 5 робочих днів з дати отримання вимоги бенефіціара, що містить вказівку на те, в чому полягає порушення принципалом зобов`язань, в забезпечення якого видана ця гарантія, та без необхідності подання будь-яких інших документів або виконання будь-яких інших умов, надання додаткових обґрунтувань.

Позивач вказує, що на підставі настання обставин непереборної сили 30.11.2023 та 30.12.2023 року звертався до третьої особи з повідомленнями про настання форс-мажорних обставин у межах 7-денного строку передбаченого пунктом 8.2. Договору.

Згідно з пунктом 8.1. Договору сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором у разі виникнення обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), які не існували під час укладання Договору та виникли поза волею сторін. Обставинами непереборної сили є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання стороною зобов`язань, передбачених умовами Договору (аварія, катастрофа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, війна тощо). Не вважаються обставинами непереборної сили (форс-мажорними обставинами), зокрема, порушення зобов`язань контрагентами сторони- правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у сторони-боржника необхідних коштів, фінансова та економічна криза, дефолт, зростання офіційного та комерційного курсів іноземної валюти до національної валюти, тощо.

Пунктом 8.2. Договору визначено, що сторона, що не може виконувати зобов`язання за цим Договором унаслідок дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), повинна не пізніше ніж протягом 7 днів з моменту їх виникнення повідомити у письмовій формі або листом на електронну пошту про це іншу сторону. В такому повідомленні повинні бути вказана наступна інформація: конкретні обставини непереборної сили, дата та місце виникнення таких обставин, їх очікувану тривалість (якщо таку можна визначити), та реквізити цього Договору (номер та дату). Наслідком не повідомлення чи порушення строку повідомлення про обставини непереборної сили (форс-мажорні обставини) або відсутність інформації, яку повинно мати таке повідомлення, є втрата права такої сторони посилатися на дії обставин непереборної сили (форс-мажорні обставини), як причину невиконання чи порушення строків виконання зобов`язань.

У відповідності до пункту 8.3. Договору доказом виникнення обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) є відповідні документи, які видаються Торгово-промисловою палатою України або іншим уповноваженим на це органом України та/або Торгово-промисловою палатою або іншим уповноваженим на це органом країни розташування сторони, яка постраждала внаслідок таких обставин, та/або країни у якій виникли такі обставини, внаслідок чого постраждала така сторона.

З матеріалів справи вбачається, що позивач у строк, визначений умовами пункту 8.2. Договору, повідомив відповідача про початок обставин непереборної сили при виконанні умов спірного договору, що підтверджується листом №3011/2023-2 від 30.11.2023 року та Сертифікатом №3200-23-4875 про настання форс-мажорних обставин від 27.12.2023 року; листом №3012/2023 від 30.12.2023 року та Сертифікатом Торгово-промислової палати міста Констанца про форс-мажор на території Румунії від 20.12.2023 року.

У вказаних сертифікатах встановлено, що під час виконання Договору для позивача настали обставини непереборної сили, які діяли з 24.11.2023 по 15.12.2023 року та з 04.10.2023 по 12.11.2023 року.

З урахуванням вищезазначеного, умов Договору, підписаних між сторонами актів приймання-передачі товару №1-9 та актів вихідного контролю ТМЦ, які складені сторонами без зауважень та претензій, судом встановлено, що позивачем не порушено умови поставки обумовленого товару за Договором та відсутності підстав для стягнення грошових коштів банківської гарантії №21620/23 від 07.07.2023 року, виданої Акціонерним товариством "Комерційний банк "ГЛОБУС".

У постанові Верховного Суду від 28.07.2021 року у справі № 910/7575/20 зазначено, що підставою для пред`явлення вимог до гаранта є порушення принципалом виконання своїх зобов`язань перед бенефіціаром за основним зобов`язанням. Тобто гарант сплачує бенефіціару відповідну суму за гарантією при настанні гарантійного випадку, під яким розуміється невиконання або неналежне виконання принципалом своїх зобов`язань.

Враховуючи приписи статті 560, 563, 565 Цивільного кодексу України, обов`язок гаранта сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії настає за умови порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією та направлення кредитором гаранту письмової вимоги разом із зазначеними в гарантії документами. За відсутності однієї із вказаних умов відповідальність гаранта не настає (подібний висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.06.2021 року у справі № 910/16898/19).

Відтак, суд повинен досліджувати обставини невиконання чи неналежного виконання принципалом основного зобов`язання (в залежності від умов гарантії), оскільки саме з цією підставою частина 1 статті 563 Цивільного кодексу України пов`язує виникнення у гаранта зобов`язання сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії. Протилежне б ігнорувало саму суть гарантії як забезпечувального засобу належного виконання зобов`язання.

Відповідно до пункту 81 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року № 129/1033/13-ц, принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

В матеріалах справи відсутні належні докази щодо порушення позивачем своїх зобов`язань за Договором.

Враховуючи відсутність з боку позивача порушень умов Договору, у відповідача відсутні були підстави для застосування Гарантії в силу положень статті 563 Цивільного кодексу України та умов Договору.

Отже, суд вважає, що вимоги позивача є частково обґрунтованими, та такими, що підлягають частковому задоволенню в частині наявність правових підстав для визнання Банківської гарантії № 21620/32 від 07.07.2023 року такою, що не підлягає виконанню.

Щодо вимоги позивача про визнання Банківської гарантії № 21620/32 від 07.07.2023 року нікчемною, суд зазначає наступне.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 Цивільного кодексу України).

Презумпція правомірності правочину означає те, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що зумовлює набуття, зміну чи припинення породжує, змінює або припиняє цивільних прав та обов`язків, доки ця презумпція не буде спростована. Таким чином, до спростування презумпції правомірності правочину всі права, набуті сторонами за ним, можуть безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Спростування презумпції правомірності правочину відбувається тоді: коли недійсність правочину прямо встановлена законом (тобто має місце його нікчемність); якщо він визнаний судом недійсним, тобто існує рішення суду, яке набрало законної сили (тобто оспорюваний правочин визнаний судом недійсним).

Оспорюваний правочин визнається недійсним судом, якщо одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом (частина 3 статті 215 Цивільного кодексу України). Правочин, недійсність якого не встановлена законом (оспорюваний правочин), породжує правові наслідки (набуття, зміну або припинення прав та обов`язків), на які він був направлений до моменту визнання його недійсним на підставі рішення суду. Оспорювання правочину відбувається тільки за ініціативою його сторони або іншої заінтересованої особи шляхом пред`явлення вимог про визнання правочину недійсним (позов про оспорювання правочину, ресцисорний позов).

Натомість нікчемним є той правочин, недійсність якого встановлена законом і для визнання його недійсним не вимагається рішення суду (частина 2 статті 215 Цивільного кодексу України). Нікчемність правочину конструюється за допомогою «текстуальної» недійсності, оскільки вона існує тільки у разі прямої вказівки закону. Така пряма вказівка може втілюватися, зокрема, в термінах «нікчемний», «є недійсним». Нікчемний правочин, на відміну від оспорюваного, не створює юридичних наслідків, тобто, не «породжує» (змінює, встановлює, припиняє, зумовлює переходу чи набуття) цивільних прав та обов`язків.

Якщо недійсність певного правочину встановлена законом, тобто якщо цей правочин нікчемний, позовна вимога про визнання його нікчемним не є належним способом захисту права чи інтересу позивача. За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину.

Так як обставини, на які посилається позивач у своїй позовній заяві, вказують на визнання Банківської гарантії № 21620/32 від 07.07.2023 року такою, що не підлягає виконанню, а не на її нікчемність, а матеріали справи не містять доказів визнання недійсним в судовому порядку вказаного договору або наявності судового спору про визнання договору недійсним, суд, враховуючи презумпцію правомірності правочину відмовляє у задоволенні вимоги позивача про визнання Банківської гарантії № 21620/32 від 07.07.2023 року нікчемною.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Так, доводи позивача, викладені у його позовній заяві підтверджені належними та допустимими доказами, а відповідачами не надано доказів на спростування доводів і тверджень позивача.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем, тому позовні вимоги Vorex LLC/Ворекс ЛЛС до Акціонерного товариства "Комерційний банк "ГЛОБУС" в частині визнання Банківської гарантії № 21620/32 від 07.07.2023 року такою, що не підлягає виконанню є обґрунтованими та підлягають в цій частині задоволенню

В іншій частині позову слід відмовити.

Інші доводи, на які посилалися сторони під час розгляду даної справи, залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги, як необґрунтовані та такі, що не спростовують висновків суду щодо часткового задоволення позовних вимог.

Судовий збір відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача пропорційно задоволених вимог.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати банківську гарантію № 21620/32 від 07.07.2023 року видану Акціонерним товариством "Комерційний банк "ГЛОБУС" (04073, місто Київ, провулок Куренівський, будинок 19/5; ) на користь Акціонерного товариства "Укргазвидобування" (04053, місто Київ, вулиця Кудрявська, будинок 26/28; ) такою, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Акціонерного товариства "Комерційний банк "ГЛОБУС" (04073, місто Київ, провулок Куренівський, будинок 19/5; ) на користь Vorex LLC/Ворекс ЛЛС (код юридичної особи у Штаті Пенсильванія 6422837, адреса для вручання судових документів: 201 German ST, ERIE PA 16507, EIN 81-4177949, STATE OF PENNSYLVANIA ENTITY NUMBER 6422837) 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повний текст рішення складено 12.08.2024.

Суддя С.О. Чебикіна