РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.08.2024Справа № 910/21283/21

Господарський суд міста Києва у складі судді ДЖАРТИ В. В., розглянувши без виклику (повідомлення) представників сторін в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧИСТИЙ СВІТ ТЕХНОЛОГІЇ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-виробнича компанія "Будреммонтаж 2006"

про стягнення грошових коштів у розмірі 169 314,69 грн,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У грудні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ЧИСТИЙ СВІТ ТЕХНОЛОГІЇ" (далі - позивач, Товариство) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-виробнича компанія "Будреммонтаж 2006" (далі - відповідач, Компанія) про стягнення грошових коштів у розмірі 169 314,69 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані ухиленням відповідача від оплати наданих послуг за договором № 01/12/20-П про надання послуг з прибирання від 01.12.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.12.2021 за вказаним позовом відкрито провадження у справі № 910/21283/21 та ухвалено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (без проведення судового засідання); визначені строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.

10.02.2022 через відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва від Компанії надійшов відзив на позовну заяву.

16.02.2022 Товариством через відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва до суду була подана відповідь на відзив.

25.03.2022 (надіслано засобами поштового зв`язку 21.02.2022) відповідачем до суду через відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва подані заперечення на відповідь на відзив.

Будь-яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін до суду не надходило.

Згідно з частиною 4 статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.12.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЧИСТІЙ СВІТ ТЕХНОЛОГІЇ», як виконавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно-виробнича компанія «Будреммонтаж 2006», як замовником, був укладений договір № 01/12/20-п про надання послуг з прибирання (далі - договір).

Відповідно до пункту 1.1 договору Виконавець, зобов`язується за завданням Замовника надавати послуги із прибирання приміщень Замовника, за адресою, вказаною в додатку №1 до цього Договору, іменовані надалі «Об`єкт», а Замовник зобов`язується приймати й оплачувати ці послуги.

Згідно з пунктом 3.1.1. договору обсяги послуг, порядок і строки їх надання, а також вартість послуг вказується сторонами у додатках до даного договору.

Відповідно до пункту 4.2. договору виконавець протягом 5 робочих днів місяця, що слідує за місяцем надання послуг надає Замовнику Акт приймання-передачі. Замовник зобов`язаний протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту отримання Акту приймання - передачі підписати і повернути його, або надати письмову мотивовану відмову у його підписанні.

Пунктом 4.3. договору передбачено, що у разі не повернення Акта приймання - передачі чи відсутності мотивованої відмови у підписанні зазначеного Акта у терміни, передбачені п.п. 4.2. Договору, вважається що Замовник прийняв надані послуг, не має претензій щодо їх якості, тобто послуги надані з найвищою якістю.

Відповідно до пункту 5.4. договору Замовник оплачує надані послуги, щомісяця протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту підписання сторонами Акта приймання - передачі наданих послуг згідно п. 4.2. Договору, або в той самий строк з моменту настання п. 4.3. договору

Товариство надало послуги прибирання та направило рахунки з Актами на приймання виконаних робіт, а саме: рахунок на оплату №101/06106 від 29.06.2021 на суму 56 438,23 грн, акт надання послуг №101/06106 від 30.06.2021 на суму 56 438,23 грн, рахунок на оплату №101/07148 від 28.07.2021 на суму 56 438,23 грн, акт надання послуг №101/07148 від 31.07.2021 на суму 56 438,23 грн, рахунок на оплату №101/08129 від 27.08.2021 на суму 56 438,23 грн, акт надання послуг №101/08129 від 31.08.2021 на суму 56 438,23 грн. Загальна вартість наданих послуг за вищезазначеними актами становить 169 314,69 грн.

Відповідно до пункту 6.1. договору всі претензії й зауваження, щодо якості наданих послуг, які пред`являються Замовником Виконавцеві, відображаються у БПЯ й підлягають усуненню Виконавцем у порядку, встановленому БПЯ.

Починаючи з вересня 2021 року Позивачу в усній формі було повідомлено про припинення співпраці, але так і не було підписано відповідну додаткову угоду до договору про розірвання договору.

08.10.2021 Товариство скерувало на адресу Компанії досудове нагадування з вимогою оплатити заборгованість на суму 169 314,69 грн, до якого було долучено рахунки та акти надання послуг.

01.11.2021 позивач отримав відповідь на досудове нагадування №82 від 26.10.2021 року. Відповідач у відповіді на досудове нагадування, не заперечив факт надання послуг у період червень - серпень 2021 року, а навпаки підтвердив факт надання послуг, а саме: за червень - відповідач підтвердив факт надання послуг, проте неналежної якості.

У випадку існування претензій до якості послуг, об`єму послуг Замовник вправі відмовитися від підписання Акту приймання-передачі наданих послуг, шляхом надання мотивованої відмови, яка повинна бути направлена Виконавцю із зазначенням недоліків та встановленим строк на їх усунення або ж надати лист щодо наявності недоліків.

У відповіді на досудове нагадування відповідач, посилається на нібито відправлення на адресу Позивача листів поштою з претензіями щодо якості прибирання, але вказані відповідачем листи не було додано до відповіді на досудове нагадування.

Підтвердженням якісного надання послуг зі сторони Виконавця є підписані сторонами Бланки зворотного зв`язку за відповідний календарний місяць, як це передбачено умовами договору.

Позивачем, у червні-серпні 2021 року зареєстровано у Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 91 від 30.06.2021 за актом № №101/06106 від 30.06.2021 на суму 56 438,23 грн; № 78 від 31.07.2021 за актом № 101/07148 від 31.07.2021 на суму 56 438,23 грн; № 92 від 31.08.2021 за актом №101/08129 від 31.08.2021.

Посилаючись на вищевказані обставини, Товариство звернулось з даним позовом до суду, в межах якого просить суд стягнути з Компанії 169 314,69 грн вартості наданих послуг.

У свою чергу відповідач проти позову заперечує, посилаючись на низьку якість наданих послуг, відсутності підтвердження факту надання послуг, а також на те, що бланки зворотного зв`язку з боку Компанії, за твердженням відповідача, підписані неуповноваженою особою. До того ж відповідач зауважує, що 29.06.2021 та 17.08.2021 скеровував на адресу позивача листи із повідомленням про розірвання договору в односторонньому порядку. Посилаючись на наведені обставини, Компанія просила в позові відмовити.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За приписами статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частинами 1, 3, 5 статті 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Стаття 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначає, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статей 11, 629 ЦК України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання, в силу вимог статей 526, 525 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Норми вказаної статті кореспондуються із приписами статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Укладений між сторонами договір № 01/12/20-п про надання послуг з прибирання від 01.12.2020 за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Відповідно до частини 1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із частиною 1 статті 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто, а замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 903 ЦК України).

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що Товариством протягом червня-серпня 2021 року були надані послуги з прибирання, про що були складені рахунки та акти, а саме: рахунок на оплату №101/06106 від 29.06.2021 на суму 56 438,23 грн, акт надання послуг №101/06106 від 30.06.2021 на суму 56 438,23 грн, рахунок на оплату №101/07148 від 28.07.2021 на суму 56 438,23 грн, акт надання послуг №101/07148 від 31.07.2021 на суму 56 438,23 грн, рахунок на оплату №101/08129 від 27.08.2021 на суму 56 438,23 грн, акт надання послуг №101/08129 від 31.08.2021 на суму 56 438,23 грн.

Положенням статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмета; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці.

Як вказано судом вище, скеровані рахунки та акти Замовник оплачує надані послуги, щомісяця протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту підписання сторонами Акта приймання - передачі наданих послуг згідно з п. 4.2. договору, або в той самий строк з моменту настання п. 4.3. договору, зокрема, у разі не повернення Акта приймання - передачі чи відсутності мотивованої відмови у підписанні зазначеного Акта у терміни, передбачені п.п. 4.2. Договору, вважається що Замовник прийняв надані послуг, не має претензій щодо їх якості, тобто послуги надані з найвищою якістю.

З огляду на вказана, беручи до уваги відсутність в матеріалах справи підписаних актів, мотивованої відмови від підписання актів, суд дійшов висновку про те, що строк оплати спірних актів є таким, що настав.

Порушенням зобов`язання, відповідно до статті 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 2 статті 613 ЦК України передбачено, якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Враховуючи, що факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині своєчасної та повної сплати платежів за договором підтверджений матеріалами справи і не спростований відповідачем, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги в частині стягнення боргу в розмірі 169 314,69 грн.

Суд критично оцінює доводи Компанії, покладені в основу заперечень проти позову та зазначає наступне.

Умовами пункту 9.4 договору передбачено, що Замовник має право в односторонньому порядку без звернення до суду розірвати даний договір, шляхом направлення виконавцеві відповідного повідомлення про розірвання договору. Даний договір вважається розірваним після закінчення 30 (тридцяти) календарних днів з моменту одержання виконавцем такого повідомлення.

Беручи до уваги, що листи Товариства від 29.06.2021 та 17.08.2021 не були отримані позивачем, твердження відповідача про факт розірвання договору є передчасним. Крім того, навіть, якщо відліковувати 30 денний строк з моменту надходження поштового відправлення на точку видачі, чи дату невручення під час доставки поштового відправлення, послуги все одно мали бути надані протягом спірного періоду (червень-серпень 2021 року).

Відповідно до пункту 6.3. договору при виявленні Представником Замовника при щоденному обході Об`єкту факту неналежного надання послуг Виконавцем (персоналом Виконавця), дана інформація відзначається в БПЯ на підставі чого виставляються оцінки за надані послуги. В разі, якщо оцінка по певним позиція є «негативною», тобто « 2» або « 1» Виконавець зобов`язаний протягом 1 (однієї години) виправити виявлені недоліки.

У разі, коли Замовник виявить забруднення (чи інший неналежний стан Об`єкту, для усунення якого необхідні послуги Виконавця) поза щоденними обходами, але в робочі часи об`єкту, він повідомляє про даний факт Виконавця в будь який зручний спосіб за вибором Замовника (усно, в телефонному режимі, тощо). Протягом 60 (шістдесяти) хвилин з моменту отримання такого повідомлення Виконавець зобов`язується усунути дані недоліки. В разі, якщо недоліки усунуті не будуть, у замовника з`являється право скласти позачерговий БПЯ (бланк перевірки якості) і в подальшому порядок усунення цих недоліків має відбуватися згідно з пунктом 6.3. договору (пункт 6.4 договору).

Згідно з пунктом 6.7. договору в разі, якщо Замовник відмовляється вести БПЯ (бланк перевірки якості), дана відмова оформляється Додатковою угодою. В такому разі Замовник втрачає право застосовувати штрафні санкції до Виконавця відносно якості надаваних послуг, до затвердження Сторонами іншої системи контролю якості.

Розділом 3 Договору «Права та обов`язки Замовника», закріплено обов`язки Замовника, зокрема:

Підпунктом 3.2.9. передбачено обов`язок Замовника, затвердити та вести БПЯ (бланк перевірки якості), розроблений Виконавцем та встановити періодичність перевірок (заповнення БПЯ).

Підпунктом 3.2.10. передбачено обов`язок Замовника, до останнього робочого дня поточного місяця надати представнику Виконавця заповнений БЗЗ завірений підписом уповноваженої особи та печаткою підприємства.

Отже, з урахуванням вище викладеного, оскільки між Позивачем та Відповідачем не було підписано Додаткової угоди, щодо відмови Замовника від передбаченої умовами Договору системи контролю якості, діяла система контролю якості, яка і закріплена в умовах Договору.

Наявність у матеріалах справи копій Бланків зворотного зв`язку засвідчує факт надання послуг та невілює твердження про якість наданих послуг. Підписання вказаних бланків адміністратором Качан І.А., за твердженнями відповідача неуповноваженою особою, не знайшли свого підтвердження через відсутність у матеріалах справи доказів на підтвердження вказаних обставин.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінка доказів - це розумова, пізнавальна діяльність суду, яка полягає у дослідженні якісних і кількісних ознак зібраних доказів у конкретній справі. Закон не регулює порядок роздумів судді. Проте норми права встановлюють зовнішні умови, гарантії, які забезпечують істинність логічних висновків суддів.

Суд зобов`язаний надати оцінку кожному належному, допустимому та достовірному доказу, який міститься в матеріалах справи, а також визначити певну сукупність доказів, з урахуванням їх належності, допустимості, достовірності, вірогідності та взаємного зв`язку, що дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 01.07.2021 у справі № 917/549/20.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У постанові Верховного Суду від 01.06.2023 у справі №914/596/22 наголошено на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи.

Законність, обґрунтованість та вмотивованість судового рішення обумовлюється, зокрема, порядком оцінки доказів і визначенням відповідно до статті 86 ГПК України їх якості з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість.

Беручи до уваги вищевикладене в сукупності, оцінивши подані докази, вимоги та заперечення учасників справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 73-74, 76-80, 86, 129, 240-241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧИСТИЙ СВІТ ТЕХНОЛОГІЇ" про стягнення грошових коштів у розмірі 169 314,69 грн задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-виробнича компанія "Будреммонтаж 2006" (03113, Україна, місто Київ, вулиця Макуха Василя, будинок, 1; ідентифікаційний код 34355676) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧИСТИЙ СВІТ ТЕХНОЛОГІЇ" (04073, місто Київ, ПРОСПЕКТ МОСКОВСЬКИЙ, будинок 21; ідентифікаційний код 38443865) 169 314,69 грн (сто шістдесят дев`ять тисяч триста чотирнадцять гривень 69 копійок) заборгованості та 2 539,72 грн (дві тисячі п`ятсот тридцять дев`ять гривень 72 копійки) витрат зі сплати судового збору.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СУДДЯ ВІКТОРІЯ ДЖАРТИ