РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.07.2024Справа № 910/3552/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., секретар судового засідання Мамонтова О.О., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Безпечне паркування»

до комунального підприємства «Київтранспарксервіс»

про визнання права,

Представники:

від позивача Сабадин А.В.

від відповідача Сердюк Т.А.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До суду звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «Безпечне паркування» з позовом до комунального підприємства «Київтранспарксервіс» про визнання права на експлуатацію, утримання та облаштування майданчика для паркування за адресою: м. Київ, Оболонський район, вул. Північна, 3 (біля ГБК «Полісся»), в межах ІІІ територіальної зони паркування м. Києва, що включає 49 місць для платного паркування транспортних засобів, а також 6 спеціальних місць для безкоштовного паркування транспортних засобів, які перевозять осіб з інвалідністю, за договором від 24.02.2021 № ДНП-2021-02/26, строк дії 2190 календарних днів від дати підписання 01.03.2021 акту приймання передачі комунальним підприємством «Київтранспарксервіс» в експлуатацію товариству з обмеженою відповідальністю «Безпечне паркування» майданчика для паркування.

Суд своєю ухвалою від 26.03.2024 відкрив провадження у справі № 910/3552/24, постановив розглядати справу в порядку загального позовного провадження.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не визнає право позивача на експлуатацію, утримання та облаштування майданчика для паркування за адресою: м. Київ, Оболонський район, вул. Північна, 3 (біля ГБК «Полісся), в межах ІІІ територіальної зони паркування м. Києва, що включає 49 місць для платного паркування транспортних засобів, а також 6 спеціальних місць для безкоштовного паркування транспортних засобів, які перевозять осіб з інвалідністю, за Договором від 24.02.2021 №ДНП-2021-02/26 строком дії 2190 календарних днів (в редакції протоколу узгодження від 24.02.2021) від дати підписання 01.03.2021 акту приймання передачі КП «Київтранспарксервіс» в експлуатацію ТОВ «Безпечне паркування» майданчика для паркування.

Відповідач відхилив позов у повному обсязі, посилаючись на те, що у нього відсутній примірник протоколу узгодження розбіжностей від 24.02.2021.

За твердженням відповідача, строк дії Договору становить 1095 календарних днів, а не 2190, оскільки в Договорі відсутнє застереження, що Договір підписується з протоколом узгодження розбіжностей.

Позивач подав клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, на вирішення якої постановити питання:

- чи належить підпис на протоколі узгодження розбіжностей від 24.02.2021 до договору виконуючому обов`язки директора комунального підприємства «Київтранспарксервіс» Свириду Анатолію Олексійовичу?

- чи дійсно дата нанесення підпису на протоколі узгодження розбіжностей від 24.02.2021 до Договору є 24.02.2021?

Суд відхилив, постановивши 17.06.2024 протокольну ухвала з підстав, наведених нижче.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

24 лютого 2021 року комунальне підприємство «Київтранспарксервіс» (сторона-1) та товариство з обмеженою відповідальністю «Безпечне паркування» (сторона-2) уклали договір №ДНП-2021-02/26 про надання майданчика для експлуатації, утримання та облаштування (далі - Договір), за яким сторона-1 передала за плату стороні-2 для експлуатації, утримання та облаштування майданчик для паркування транспортних засобів за адресою: м. Київ, Оболонський район, вул. Північна, 3 (біля ГБК «Полісся), в межах ІІІ територіальної зони паркування м. Києва, що включає 49 місць для платного паркування транспортних засобів, а також 6 спеціальних місць для безкоштовного паркування транспортних засобів, які перевозять осіб з інвалідністю, для ведення діяльності з паркування транспортних засобів та здійснення розрахунків з юридичними та фізичними особами за паркування їхніх транспортних засобів.

Факт укладення Договору сторони визнають.

Виконання Договору розпочалось 01 березня 2021 року, про що свідчить складений сторонами акт приймання-передачі паркувального майданчика до Договору, відповідно до якого сторона-1 передала, а сторона-2 прийняла в експлуатацію паркувальний майданчик на 55 машиномісць за адресою: м. Київ, Оболонський район, вул. Північна, 3 (біля ГБК «Полісся), в межах ІІІ територіальної зони паркування м. Києва.

Вважаючи, що строк Договору спливає 01.03.2024, КП «Київтранспарксервіс» (лист вих. №053/05-580 від 15.02.2024) звернулось до ТОВ «Безпечне паркування» про звільнення паркувального майданчика до 16.03.2024.

ТОВ «Безпечне паркування» заперечило проти звільнення (лист № 08 від 22.02.2024), оскільки строк Договору становить 2190 календарних днів від 01.03.2021.

Вирішуючи спір суд виходить з такого.

Право на експлуатацію, утримання та облаштування майданчика для паркування є складовими користування, яке є речовим правом на чуже майно (ст. 395 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України), що підлягає захисту відповідно до положень глави 29 ЦК України (ст. 396 ЦК України).

Під захистом права власності (як і права користування) у цивільному праві розуміється низка передбачених заходів, що вживаються у випадках порушення цього права та спрямовані на захист і відновлення власності.

Заходи, за допомогою яких цивільне право забезпечує захист відносин власності, поділяються на речово-правові та зобов`язально-правові.

Речово-правові заходи спрямовані безпосереднього на захист права власності як абсолютного права. Вони захищають повноваження власника на володіння, користування та розпорядження майном, яке є індивідуально-визначеним та існує в натурі за умови, що порушення права власності не пов`язано з невиконанням зобов`язань, що існували між власником та особою, яка порушила його права. До речово-правових заходів належить: віднидикаціний позов, негаторний позов, позов про визнання права.

Одним із речово-правових способів захисту права є визнання його в судовому порядку.

Зокрема, відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Вказаний спосіб захисту права власності пов`язаний з тим, що право власності має спиратись на певний титул, щоб бути доведеним перед іншими особами. Саме суд в разі виникнення спору здійснює це доведення.

Зобов`язально-правові заходи застосовуються у випадках, коли власник пов`язаний з правопорушником зобов`язальними відносинами. Отже, за умови наявності між власником та правопорушником зобов`язальних відносин, речово-правові заходи захисту відносин власності не можуть бути застосовані.

Метою використання способу захисту права власності шляхом визнання права власності є усунення невизначеності відносин права власності щодо індивідуально-визначеного майна, власником якого є позивач, або отримання документу, що засвідчує його права власності та був раніше втрачений.

Позивачем у позові про визнання права власності є власник індивідуально-визначено майна, права якого оспорюються або не визнаються іншою особою, з якою власник не перебуває у зобов`язальних відносинах.

Таким чином, порушення відповідачем своїх обов`язків за Договором щодо строку надання майна у користування є підставою для застосування зобов`язально-правових заходів захисту прав, які обумовлюються та ґрунтуються на тих правах та обов`язках, що врегульовані Договором.

Ухилення від вчинення дій, покладених на сторону договором, є підставою для примусового спонукання їх здійснити.

Вищенаведені обставини є підставою для відмови у позові.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, суд виходив з того, строк Договору є обставиною, яка підлягає встановленню в рамках вирішення спору про застосування зобов`язально-правових заходів захисту прав за Договором, а тому призначення експертизи не вплине на результати вирішення цієї справи.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Безпечне паркування» у позові до комунального підприємства «Київтранспарксервіс».

Покласти судові витрати на товариство з обмеженою відповідальністю «Безпечне паркування».

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено 08.08.2024.

Суддя С. А. Ковтун