УХВАЛА

07.08.2024Справа № 910/1690/17

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., за участю секретаря судового засідання Тихоши Л.Г., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за заявою про ОСОБА_1 скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника - юридичної особи в межах виконавчого провадження №60074461
за позовом Акціонерного товариства "Укргазвидобування"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗПРОМЕНЕРГІЯ 2000"
простягнення заборгованості у розмірі 6 946 689,90 грн.

Представники:

Від Заявника: Абісов А.В. (представник на підставі ордеру);

від Стягувача: Зубар О.В. (представник на підставі довіреності);

від Боржника: не з`явились;

від приватного виконавця: не з`явились;

ВСТАНОВИВ

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.03.2017 позов задоволено частково: присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗПРОМЕНЕРГІЯ 2000" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз" як Оператора Спільної діяльності між ПАТ "Укргазвидобування", ТОВ "Карпатигаз" та компанією Місен Ентерпрайзіс АБ за договором №3 про спільну діяльність без утворення юридичної особи від 10.60.2012 року заборгованість у розмірі 2 056 007 (два мільйони п`ятдесят шість тисяч сім) 60 (шістдесят) коп., 3% річних у розмірі 181 557 (сто вісімдесят одна тисяча п`ятсот п`ятдесят сім) грн. 94 (дев`яносто чотири) коп., інфляційні у розмірі 1 092 370 (один мільйон дев`яносто дві тисячі триста сімдесят) грн. 54 (п`ятдесят чотири) коп., пеню у розмірі 1 273 517 (один мільйон двісті сімдесят три тисячі п`ятсот сімнадцять) грн. 35 (тридцять п`ять) коп., штраф у розмірі 1 023 600 (один мільйон двадцять три тисячі шістсот) грн. 76 (сімдесят шість) коп. та судовий збір у розмірі 84 405 (вісімдесят чотири тисячі чотириста п`ять) грн. 81 (вісімдесят одна) коп..

14.04.2017 на виконання зазначеного рішення суду видано наказ.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.01.2020 року подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Авторгова Андрія Миколайовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника без вилучення паспортного документа ОСОБА_1 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Газпроменергія 2000" за наказом Господарського суду міста Києва від 14.04.2017 у справі № 910/1690/17 задоволено. Тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України - керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗПРОМЕНЕРГІЯ 2000" (02099, місто Київ, вулиця Бориспільська, будинок 9, ідентифікаційний код юридичної особи 38799721) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до виконання зобов`язань, покладених наказом Господарського суду міста Києва № 910/1690/17 від 14.04.2017 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗПРОМЕНЕРГІЯ 2000" (02099, м.Київ, ВУЛИЦЯ БОРИСПІЛЬСЬКА, будинок 9, Ідентифікаційний код юридичної особи 38799721) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз" як Оператора Спільної діяльності між ПАТ "Укргазвидобування", ТОВ "Карпатигаз" та компанією Місен Ентерпрайзіс АБ за договором №3 про спільну діяльність без утворення юридичної особи від 10.60.2012 року (04053, м.Київ, ВУЛИЦЯ КУДРЯВСЬКА, будинок 13-19, Ідентифікаційний код юридичної особи 337504782) заборгованість у розмірі 2 056 007 (два мільйони п`ятдесят шість тисяч сім) 60 (шістдесят) коп., 3% річних у розмірі 181 557 (сто вісімдесят одна тисяча п`ятсот п`ятдесят сім) грн. 94 (дев`яносто чотири) коп., інфляційні у розмірі 1 092 370 (один мільйон дев`яносто дві тисячі триста сімдесят) грн. 54 (п`ятдесят чотири) коп., пеню у розмірі 1 273 517 (один мільйон двісті сімдесят три тисячі п`ятсот сімнадцять) грн. 35 (тридцять п`ять) коп., штраф у розмірі 1 023 600 (один мільйон двадцять три тисячі шістсот) грн. 76 (сімдесят шість) коп. та судовий збір у розмірі 84 405 (вісімдесят чотири тисячі чотириста п`ять) грн. 81 (вісімдесят одна) коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.10.2021 року замінено сторону виконавчого провадження ВП № 60074461 за наказом Господарського суду м. Києва від 14.04.2017 № 910/1690/17 - стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз", як Оператора Спільної діяльності між ПАТ "Укргазвидобування", ТОВ "Карпатигаз" та компанією Місен Ентерпрайзіс АБ за договором № 3 про спільну діяльність без утворення юридичної особи від 10.06.2002 на його правонаступника Акціонерне товариство "Укргазвидобування" (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, 26/28; ).

30.07.2024 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від ОСОБА_1 надійшла заява про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника - юридичної особи в межах виконавчого провадження №60074461 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/1690/17 від 14.04.20217 року - ОСОБА_1 .

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.08.2024 року розгляд заяви ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника - юридичної особи в межах виконавчого провадження №60074461 по справі №910/1690/17 призначено на 07.08.2024 року.

05.08.2024 року через систему «Електронний суд» від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Авторгова Андрія Миколайовича надійшла заява про розгляд заяви за його відсутності.

В судовому засіданні 07.08.2024 року представник Заявника підтримав заяву, просив суд її задовольнити. Представник стягувача не заперечував проти задоволення заяви. В судове засідання представники Боржника, приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Авторгова Андрія Миколайовича не з`явились, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується надсиланням телефонограми, роздруківкою з офіційного веб-сайту Акціонерного товариства «Укрпошта». Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Авторгов Андрій Миколайович подав заяву про розгляд заяви за його відсутності, яка судом розглянута та задоволена.

Таким чином, неявка в судове засідання представників учасників судового процесу не перешкоджає розгляду заяви по суті.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що заява ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника - юридичної особи в межах виконавчого провадження №60074461 по справі №910/1690/17 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Положеннями ст. 313 Цивільного кодексу України передбачено, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Згідно із п. 5 ч. 1, ч. 2 ст.6 Закону України "Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України" громадянинові, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 337 Господарського процесуального кодексу України тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.01.2020 року подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Авторгова Андрія Миколайовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника без вилучення паспортного документа ОСОБА_1 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Газпроменергія 2000" за наказом Господарського суду міста Києва від 14.04.2017 у справі № 910/1690/17 задоволено. Тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України - керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗПРОМЕНЕРГІЯ 2000" (02099, місто Київ, вулиця Бориспільська, будинок 9, ідентифікаційний код юридичної особи 38799721) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до виконання зобов`язань, покладених наказом Господарського суду міста Києва № 910/1690/17 від 14.04.2017 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗПРОМЕНЕРГІЯ 2000" (02099, м.Київ, ВУЛИЦЯ БОРИСПІЛЬСЬКА, будинок 9, Ідентифікаційний код юридичної особи 38799721) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз" як Оператора Спільної діяльності між ПАТ "Укргазвидобування", ТОВ "Карпатигаз" та компанією Місен Ентерпрайзіс АБ за договором №3 про спільну діяльність без утворення юридичної особи від 10.60.2012 року (04053, м.Київ, ВУЛИЦЯ КУДРЯВСЬКА, будинок 13-19, Ідентифікаційний код юридичної особи 337504782) заборгованість у розмірі 2 056 007 (два мільйони п`ятдесят шість тисяч сім) 60 (шістдесят) коп., 3% річних у розмірі 181 557 (сто вісімдесят одна тисяча п`ятсот п`ятдесят сім) грн. 94 (дев`яносто чотири) коп., інфляційні у розмірі 1 092 370 (один мільйон дев`яносто дві тисячі триста сімдесят) грн. 54 (п`ятдесят чотири) коп., пеню у розмірі 1 273 517 (один мільйон двісті сімдесят три тисячі п`ятсот сімнадцять) грн. 35 (тридцять п`ять) коп., штраф у розмірі 1 023 600 (один мільйон двадцять три тисячі шістсот) грн. 76 (сімдесят шість) коп. та судовий збір у розмірі 84 405 (вісімдесят чотири тисячі чотириста п`ять) грн. 81 (вісімдесят одна) коп.

В той же час, рішенням Єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗПРОМЕНЕРГІЯ 2000" від 10.04.2024 року звільнено з посади директора Товариства ОСОБА_1 , призначено на посаду директора з 10 квітня 2024 року ОСОБА_2 .

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на дату розгляду даної заяви, керівником Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗПРОМЕНЕРГІЯ 2000" є ОСОБА_2 .

За приписами ч. 4 ст. 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У разі невідповідності правового акта міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, суд застосовує міжнародний договір України (ч. 8 ст. 11 ГПК України).

Згідно зі ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

У справі «Гочев проти Болгарії» («Gochev v. Bulgaria» від 26.11.2009) Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції, і, по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому, при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів необхідно пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдане лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості; проте, навіть якщо зазначене обмеження свободи пересування було виправданим з самого початку, воно може стати непропорційним і таким, що порушує права людини, якщо воно автоматично продовжуватиметься протягом тривалого періоду. Тому застосування такого обмеження має періодично переглядатися судом з метою з`ясування доцільності його подальшого застосування, причому обсяг судового розгляду повинен дозволити суду взяти до уваги всі фактори, у тому числі й ті, що стосуються пропорційності такого обмеження.

У справі «Хлюстов проти Росії» («Khlyustov v. Russia» від 11.07.2013) ЄСПЛ застосував вказані стандарти при вирішенні питання щодо заборони виїзду боржника за кордон у зв`язку з невиконанням судового рішення про стягнення заборгованості. Зокрема, у цій справі ЄСПЛ визнав порушенням ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції через те, що рішення про заборону виїзду за кордон було застосовано «автоматично», тобто лише у зв`язку з тим, що боржник добровільно не сплатив заборгованість, без належного обґрунтування з врахуванням індивідуальної ситуації заявника.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права від 16.12.1966 передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Отже, Законом України «Про виконавче провадження» закріплено право державного або приватного виконавця, у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України.

Поряд з цим, згідно з правилами статті 337 ГПК України, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи може мати місце виключно у випадку коли ця особа є боржником за невиконаним нею судовим рішенням.

Верховним Судом у постанові від 19.08.2020 по справі № 910/8130/17 наголошено, що Закон України «Про виконавче провадження» є спеціальною нормою права, якою врегульовано умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які відповідно до закону підлягають примусовому виконанню. Тобто вказаним Законом врегульовано права та обов`язки осіб, на правовідносини яких розповсюджується дія такої норми права. Відтак якщо спеціальною нормою права (пунктом 19 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження») передбачено, що у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів, то обмеження виконавця у такому праві означатиме порушення прав виконавця, які визначені спеціальною нормою права, а саме Законом України «Про виконавче провадження».

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що у випадку припинення виконання особою обов`язків керівника боржника, підстави для продовження застосування до такої особи заходів у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України відсутні.

Суд зауважує, що обмеження у праві вільно пересуватись може бути застосовано виключно у випадках, які передбачені законом.

Статтею 338 ГПК України визначено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Враховуючи вимоги ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено можливість обмеження у праві виїзду саме керівника боржника - юридичної особи, приймаючи до уваги звільнення ОСОБА_1 з посади керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗПРОМЕНЕРГІЯ 2000", Суд приходить до висновку про наявність правових підстав для скасування тимчасового обмеження у праві виїзду, застосованого судом щодо ОСОБА_1 на підставі ухвали Господарського суду міста Києва від 29.01.2020 року по справі №910/1690/17, а тому заява ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника - юридичної особи в межах виконавчого провадження №60074461 по справі №910/1690/17 підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 10 ст. 11 ГПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - виходить із загальних засад і змісту законодавства (аналогія права).

Слід зазначити, що ГПК України не містить положень щодо можливості скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України. Водночас, ст. 441 ЦПК України встановлено як порядок тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, так і порядок скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

При цьому, господарським судом на підставі ч. 4 ст. 236 ГПК України враховується правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2022 по справі №2-591/11, згідно з яким відсутність у процесуальних кодексах положень про процесуальну аналогію не є перешкодою для застосування такої аналогії (п. 82 постанови).

Водночас, ст. 441 ЦПК України встановлено як порядок тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, так і порядок скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 234, 235, 337 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника - юридичної особи в межах виконавчого провадження №60074461 по справі №910/1690/17 - задовольнити.

2. Скасувати заходи у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.01.2020 року по справі №910/1690/17 щодо керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗПРОМЕНЕРГІЯ 2000" (02099, місто Київ, вулиця Бориспільська, будинок 9, ідентифікаційний код юридичної особи 38799721) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

3. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

Дата підписання та складання повного тексту ухвали:09 серпня 2024 року.

Суддя О.В. Чинчин