СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2024 року м. Харків Справа № 917/2184/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Білоусова Я.О.,

суддя Мартюхіна Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Бєлкіної О.М.,

представників сторін:

позивача за первісним позовом Зогаль О.М. на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВІ №1004793 від 24.07.2024, свідоцтво №2209 від 26.06.2018

відповідача за первісним позовом Грибовод В.В. на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВМ №1051323, свідоцтво №000442 від 30.03.2016,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду, у режимі відеоконференції, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕКС - ТРЕЙДІНГ" (вх.№1631П/2) та апеляційну скаргу Приватного підприємства "ПРЕМ`ЄР СОКС" (вх.№1632П/2) на рішення Господарського суду Полтавської області від 03.06.2024, ухвалене у приміщенні Господарського суду Полтавської області суддею Тимощенко О.М., дата складання повного тексту рішення - 06.06.2024, у справі №917/2184/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕКС - ТРЕЙДІНГ", м. Полтава,

до Приватного підприємства "ПРЕМ`ЄР СОКС", м. Полтава,

про стягнення грошових коштів у розмірі 2 781 033, 64грн

та за зустрічною позовною заявою Приватного підприємства "ПРЕМ`ЄР СОКС", м. Полтава,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕКС - ТРЕЙДІНГ", м. Полтава,

про стягнення попередньої оплати у розмірі 300 000, 00грн

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕКС - ТРЕЙДІНГ" до Приватного підприємства "ПРЕМ`ЄР СОКС" про стягнення 1 531 878, 80грн основної заборгованості, 872 391, 27грн пені, 59 916, 64грн 3% річних, 316 846, 93грн інфляційних.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо оплати товару, отриманого за договором купівлі продажу від 04.01.2022 року.

На підтвердження зустрічних позовних вимог ПП "ПРЕМ`ЄР СОКС" посилається на те, що ним було здійснено перерахунок коштів у розмірі 300 000, 00грн в рахунок поставки товару, однак ТОВ "ТЕКС - ТРЕЙДІНГ" свої зобов`язання не виконало і товар на вказану суму не поставило.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 03.06.2024 первісний позов задоволено частково; стягнуто з Приватного підприємства "ПРЕМ`ЄР СОКС" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕКС - ТРЕЙДІНГ" 199 997, 15грн основної заборгованості, 10 487, 52грн 3% річних, 55 452, 75грн інфляційних та 3 989, 06грн витрат по сплаті судового збору; в іншій частині вимог за первісним позовом відмовлено. Відмовлено в задоволенні зустрічного позову.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що суд з урахуванням частини 6 статті 91 Господарського процесуального кодексу України не взяв до уваги в якості доказу копію договору купівлі - продажу від 04.01.2022 року, відтак, дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини з купівлі - продажу шляхом укладення договору у спрощений спосіб.

Дослідивши надану позивачем за первісним позовом видаткову накладну №РН-0000145 на суму 942 613, 78грн від 07.02.2022, суд першої інстанції дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам законодавства щодо оформлення первинних документів, оскільки не містить зазначення посади особи, відповідальної за здійснення господарської операції і правильності її оформлення зі сторони одержувача товару (ПП "ПРЕМ`ЄР СОКС") та підпису одержувача (відповідача за первісним позовом), з огляду на що, зазначена видаткова накладна не може бути доказом факту поставки товару; при цьому, позивачем за первісним позовом не надано інших належних та допустимих доказів на поставку товару за видатковою накладною №РН-0000145 від 07.02.2022 - ані товарно - транспортної накладної, ані довіреності на отримання, ані комунікацій між сторонами відносно поставки товару за вказаною накладною.

Місцевий господарським суд, оцінивши наявні у справі докази, дійшов висновку, що позивачем за первісним позовом не доведено належними, допустимими доказами поставку товару за видатковою накладною №РН-0000145 на суму 942 613, 78грн від 07.02.2022, отже, і наявність заборгованості у ПП "ПРЕМ`ЄР СОКС" у розмірі 942 613, 78грн, а тому підстав для стягнення суми вказаної заборгованості з відповідача за первісним позовом немає.

У зв`язку з відмовою у задоволенні вимоги ТОВ "ТЕКС-ТРЕЙДІНГ" щодо стягнення частини основної заборгованості у розмірі 942 613, 78грн, судом першої інстанції зазначено, що відсутні підстави для здійснення нарахування та стягнення інфляційних втрат та 3% річних з простроченої суми.

З огляду на встановлений законом принцип змагальності сторін, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, місцевий господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з ПП "ПРЕМ`ЄР СОКС" 199 997, 15грн заборгованості за поставлений товар згідно з видаткової накладної №РН-0000060 від 24.01.2022 року підтверджені документально та нормами матеріального права, не спростовані відповідачем за первісним позовом, поставка за спірною накладною підтверджується її частковою оплатою у розмірі 300 000, 00грн, а тому підлягають задоволенню.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов висновку, що зустрічний позов ПП "ПРЕМ`ЄР СОКС" є безпідставним та необґрунтованим, а отже судом відхилено повністю.

З урахуванням того, що судом задоволено позовні вимоги за первісним позовом в частині стягнення 199 997, 15грн основного боргу, місцевий господарський суд здійснив перерахунок інфляційних втрат та 3% за період, зазначений у наданих до позовної заяви розрахунках; за розрахунком суду, правомірними та такими, що підлягають задоволенню, є вимоги про стягнення інфляційних втрат за період з березня 2022 року по жовтень 2023 року у розмірі 55 452, 75грн та 3% річних за період з 09.03.2022 року по 06.12.2023 року у розмірі 10 487, 52грн, що нараховані на суму основної заборгованості 199 997, 15грн. В іншій частині вимог про стягнення інфляційних втрат та 3% річних суд відмовив.

Оскільки між сторонами виникли правовідносини з купівлі-продажу шляхом укладення договору у спрощений спосіб, суд першої інстанції дійшов висновку, що відсутні підстави для задоволення вимоги про стягнення 872 391, 27грн пені, нарахованої за період з 09.03.2022 по 06.12.2023.

Також, зважаючи на те, що при заявленні вимоги про стягнення з відповідача за первісним позовом курсової різниці у розмірі 389 267, 87грн ТОВ "ТЕКС-ТРЕЙДІНГ" посилався на пункт 5.5 договору купівлі-продажу від 04.01.2022 року, а також з огляду на те, що захист майнових інтересів позивача за первісним позовом в аспекті ймовірного знецінення грошових коштів забезпечено можливістю стягнення інфляційних втрат, про що було заявлено вимогу та частково задоволено судом (55 452, 75грн), місцевий господарський суд дійшов висновку про необґрунтованість та неправомірність позовної вимоги про стягнення з ПП "ПРЕМ`ЄР СОКС" заявленої курсової різниці, а отже і про відмову в її задоволенні.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду від 03.06.2024, Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕКС-ТРЕЙДІНГ" звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 03.06.2024 в частині відмови у задоволенні позовних вимог на суму основної заборгованості 1 331 881, 65грн, 872 391, 27грн пені, 49 429, 12грн 3% річних, 261 394, 18грн інфляційних та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення цих позовних вимог.

Також апелянт просить стягнути з ПП "ПРЕМ`ЄР СОКС" на свою користь судові витрати та витрати на правову допомогу.

Крім того, апелянт просить витребувати у ГУ ДПС в Полтавській області оригінали податкових декларацій з податку на додану вартість ПП "ПРЕМ`ЄР СОКС" щодо включення податкового кредиту разом із усіма додатками за період з 31.05.2019 по 25.06.2024, вищезазначені декларації надати в електронному вигляді на електронних носіях у вигляді архіву податкових накладних з додатками, в тому числі і уточнюючі податкові накладні за період 31.05.2019 по 25.06.2024.

До апеляційної скарги апелянтом додані додаткові докази: узагальнена таблиця щодо наявності текстильної продукції у ТОВ "ТЕКС-ТРЕЙДІНГ", яка була поставлена ПП "ПРЕМ`ЄР СОКС" за спірним видатковими накладними із копіями митних декларацій.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не врахував наведені позивачем за первісним позовом виняткові обставини, необхідності отримання додаткових документів на підтвердження позовних вимог, зокрема клопотання від 16.04.2024 та від 20.05.2024.

На думку апелянта, відмовляючи у задоволенні позову в частині основного боргу в розмірі 942 613, 78грн, місцевий господарський суд не врахував сталість та систематичність поставок текстильної продукції відповідачу за первісним позовом. Апелянт зазначає, що факт складення позивачем за первісним позовом податкових накладних та віднесення відповідачем за первісним позовом до податкового кредиту за лютий 2022 року видаткової накладної №РН-0000145 на суму 942 613, 78грн від 07.02.2022, за січень 2022 року видаткової накладної №РН-0000060 на суму 499 997, 15грн від 24.01.2022 свідчить про здійснення між сторонами господарських операцій.

Апелянт посилається на те, що ГУ ДПС в Полтавській області листом від 01.03.2024 надало відповідь на ухвалу суду першої інстанції, але ухвала суду в повному обсязі не виконана податковим органом, відповідь є неповною без доданих документів первинного податкового обліку, в повній мірі не надає суду та сторонам детально дослідити зазначені обставини, ГУ ДПС в Полтавській області не надано інформацію щодо взаєморозрахунків ПП "ПРЕМ`ЄР СОКС" в розрізі податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному державному реєстрі податкових накладних, інформацію щодо дати реєстрації податкових накладних із зарахування податкового кредиту, дати подання ПП "ПРЕМ`ЄР СОКС" уточнених накладних щодо зменшення суми податкового кредиту.

Також, не погодившись з рішенням місцевого господарського суду від 03.06.2024, ПП "ПРЕМ`ЄР СОКС" звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 03.06.2024 в частині задоволених позовних вимог на суму основної заборгованості 199 997, 15грн, 10 487, 52грн 3% річних, 55 452, 75грн інфляційних та 3 989, 06грн витрат по сплаті судового збору і ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог.

Також відповідач за первісним позовом просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕКС-ТРЕЙДІНГ" на свою користь 300 000, 00грн заборгованості та судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

Свої вимоги відповідач за первісним позовом обґрунтовує тим, що ТОВ "ТЕКС-ТРЕЙДІНГ" не доводить того, що товар, який він начебто поставляв, перебував у його розпорядженні, а саме був придбаний, розмитнений та отриманий позивачем; у матеріалах справи також відсутні докази зберігання товару, що позивач за первісним позовом вважає поставленим відповідачу за первісним позовом та використання його в господарській діяльності ТОВ "ТЕКС-ТРЕЙДІНГ".

Відповідач за первісним позовом вважає, що суд першої інстанції помилково встановив факт надсилання позивачем за первісним позовом претензії поштовою та на електронну пошту.

Крім того, на думку відповідача за первісним позовом, суд першої інстанції прийняв рішення на підставі недопустимих доказів.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.07.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕКС-ТРЕЙДІНГ" та апеляційною скаргою Приватного підприємства "ПРЕМ`ЄР СОКС" на рішення Господарського суду Полтавської області від 03.06.2024 у справі №917/2184/23; встановлено учасникам справи строк до 25.07.2024 для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання іншому апелянту; встановлено учасникам справи строк до 25.07.2024 для подання заяв і клопотань; призначено справу до розгляду на "07" серпня 2024 р. об 11:00год.

23.07.2024 від ПП "ПРЕМ`ЄРСОКС" надійшов відзив на апеляційну скаргу ТОВ "ТЕКС-ТРЕЙДІНГ", вважає, що бухгалтерські документи щодо спірних поставок позивач за первісним позовом може відновити; на думку відповідача за первісним позовом, суд першої інстанції вирішив спір за недопустимими доказами, наданими позивачем за первісним позовом.

Відповідач за первісним позовом вважає надані позивачем за первісним позовом додаткові докази такими, що подані безпідставно, а клопотання позивача таким, що не підлягає задоволенню.

Просить скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 03.06.2024 в частині задоволених позовних вимог на суму основної заборгованості 199 997, 15грн, 10 487, 52грн 3% річних, 55 452, 75грн інфляційних та 3 989, 06грн витрат по сплаті судового збору і ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог.

Також відповідач за первісним позовом просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕКС-ТРЕЙДІНГ" на свою користь 300 000, 00грн заборгованості та судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.08.2024, у зв`язку з відпусткою судді Крестьянінова О.О., для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Мартюхіна Н.О., суддя Білоусова Я.О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.08.2024 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕКС - ТРЕЙДІНГ" - адвоката Зогаль О.М. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено; заяву представника Приватного підприємства "ПРЕМ`ЄР СОКС" адвоката Грибовод В.В. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено; постановлено судове засідання, призначене на "07" серпня 2024 об 11:00 годині, провести в режимі відеоконференції з представником Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕКС - ТРЕЙДІНГ" - адвокатом Зогаль О.М. та представником Приватного підприємства "ПРЕМ`ЄР СОКС" - адвокатом Грибовод В.В.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 07.08.2024 представник позивача за первісним позовом оголосив доводи апеляційної скарги, просить скаргу задовольнити; проти доводів апеляційної скарги відповідача за первісним позовом заперечує.

Відповідач за первісним позовом також оголосив доводи апеляційної скарги, просить її задовольнити; проти доводів апеляційної скарги позивача за первісним позовом заперечує.

Розглянувши клопотання позивача за первісним позовом про витребування у ГУ ДПС в Полтавській області оригіналів податкових декларацій з податку на додану вартість ПП "ПРЕМ`ЄР СОКС" щодо включення податкового кредиту разом із усіма додатками за період з 31.05.2019 по 25.06.2024 (вищезазначені декларації надати в електронному вигляді на електронних носіях у вигляді архіву податкових накладних з додатками, в тому числі, і уточнюючі податкові накладні за період 31.05.2019 по 25.06.2024), колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає таке.

На стадії підготовчого провадження судом першої інстанції було задоволено клопотання позивача за первісним позовом про витребування у Головного управління ДПС у Полтавській області:

- інформації помісячно про податкові зобов`язання ТОВ "ТЕКС ТРЕЙДІНГ" (ідентифікаційний ) в податковий кредит ПП "ПРЕМ`ЄР СОКС" (ідентифікаційний , вул. В. Чорновола, 18, м. Полтава, 36039, фактична адреса: вул. Комарова, 20, м. Полтава, 36008) за період з 31.05.2019 по 05.02.2024,

- інформації про те, чи відображено Приватне підприємство "ПРЕМ`ЄР СОКС" в податковому кредиті податкові зобов`язання ТОВ "ТЕКС - ТРЕЙДІНГ",

- інформації щодо використання Приватним підприємством "ПРЕМ`ЄР СОКС" (ідентифікаційний ) податкового кредиту, отриманого від господарських операцій із Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕКС - ТРЕЙДІНГ" (ідентифікаційний ).

06.03.2024 року на виконання вимоги ухвали від 08.02.2024 року Головним управлінням ДПС у Полтавській області надано в розрізі місяців за період з 31.05.2019 року по 05.04.2024 року інформацію щодо податкових зобов`язань ТОВ "ТЕКС ТРЕЙДІНГ" по взаємовідносинам з ПП "ПРЕМ`ЄР СОКС" та податкового кредиту ПП "ПРЕМ`ЄР СОКС" сформованого від ТОВ "ТЕКС ТРЕЙДІНГ".

Однак, як встановлено судом першої інстанції, з поданої інформації відсутня можливість встановити, чи відбулось здійснення операції з постачання товару за видатковою накладною №РН-0000145 на суму 942 613, 78грн від 07.02.2022 (зазначено, що за період 02.2022 року зафіксовано податкові зобов`язання на суму 162 205, 61грн).

Інших клопотань про витребування доказів на стадії підготовчого провадження представником позивача за первісним позовом заявлено не було. Після повідомлення судом в підготовчому засіданні 19.03.2024 року про надходження відповіді від ГУ ДПС у Полтавській області на виконання ухвали суду від 08.02.2024 року представник ТОВ "ТЕКС-ТРЕЙДІНГ" не заперечував проти закриття підготовчого провадження; ознайомившись з матеріалами справи 19.03.2024, представник позивача за первісним позовом лише 18.04.2024 року та 20.05.2024 року заявив нові клопотання про витребування доказів та повернення на стадію підготовчого провадження, у задоволенні яких місцевим господарським судом було відмовлено.

Поряд з цим, судова колегія зазначає, що відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до положень статті 80 Господарського процесуального кодексу України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Отже, за загальним правилом, усі докази в обґрунтування своїх вимог та заперечень мають бути подані учасниками справи до суду першої інстанції, а до суду апеляційної інстанції додаткові докази подаються у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Позивач за первісним позовом мав, належним чином користуючись своїми процесуальними правами, подати усі докази суду першої інстанції, зокрема разом з позовом.

Як і міг, за необхідності, звернутись до місцевого господарського суду з клопотанням про витребування доказів в редакції, поданій до суду апеляційної інстанції, на стадії підготовчого провадження у відповідності до вимог чинного процесуального законодавства.

При цьому, за імперативним приписом частини четвертої статті 13 вказаного Кодексу, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних, зокрема, з невчиненням нею процесуальних дій.

Натомість, задоволення поданого позивачем за первісним позовом клопотання про витребування доказів у редакції, поданій до суду апеляційної інстанції, матиме наслідком прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів, які не були предметом розгляду суду першої інстанції.

Судова колегія наголошує, що усі докази мали бути подані сторонами до суду першої інстанції; доказів неможливості звернення до суду першої інстанції з клопотанням про витребування доказів у редакції, поданого до суду апеляційної інстанції, позивачем за первісним позовом суду апеляційної інстанції не надано.

І прийняття судом апеляційної інстанції додатково поданих доказів може свідчити про порушення приписів статті 269 Господарського процесуального кодексу України, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача за первісним позовом про витребування доказів, відмовляє у задоволенні поданого позивачем клопотання, а також з підстав, викладених вище не приймає додані позивачем за первісним позовом до апеляційної скарги додаткові докази і здійснює розгляд апеляційних скарг за наявними і поданими суду першої інстанції доказами.

Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду апеляційних скарг, представники сторін висловили доводи і вимоги щодо апеляційних скарг, колегія суддів вважає за можливе розглянути скарги в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційних скаргах доводи апелянтів, доводи відповідача за первісним позовом, викладені у відзиві на апеляційну скаргу позивача за первісним позовом, заслухавши у судовому засіданні представників сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Як встановлено місцевим господарським судом, між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕКС-ТРЕЙДІНГ" (продавець) та Приватним підприємством "ПРЕМ`ЄР СОКС" (далі - покупець) починаючи з 2019 року склалися тривалі договірні відносини відносно купівлі продажу товару, зокрема: пряжі та ниток (в асортименті), що підтверджується відповідними видатковими накладними.

Позивач за первісним позовом також зазначає, що 04.01.2022 року між ТОВ "ТЕКС-ТРЕЙДІНГ" та ПП "ПРЕМ`ЄР СОКС" укладено договір купівлі продажу №15521, відповідно до умов якого, продавець бере на себе зобов`язання передати у власність покупця продукцію: пряжа та нитки (в асортименті), а покупець зобов`язується прийняти товар та своєчасно здійснити його оплату за договірними цінами у номенклатурі та кількості, що зазначені у видаткових накладних, які є невід`ємною частиною даного договору.

А в період з 12.01.2022 року по 09.02.2022 року ТОВ "ТЕКС-ТРЕЙДІНГ" поставило відповідачеві за первісним позовом текстильної продукції на загальну суму 2 483 093, 47грн. Станом на 31.12.2022 року заборгованість становить 1 142 610, 93грн, що підтверджується видатковими накладними з поставки товару у 2022 році: №РН-0000016 на суму 1 009 862, 69грн від 12.01.2022; №РН-0000060 на суму 499 997, 15грн від 24.01.2022; №РН-0000145 на суму 942 613, 78грн від 07.02.2022; №РН-0000154 на суму 30 619, 85грн від 09.02.2022.

У позовній заяві позивач за первісним позовом зазначив, що оригінали рахунків-фактур, видаткові накладні за період з 31.05.2019 року по 27.12.2019 року, за період з 28.02.2020 року по 06.11.2020 року, договору від 05.01.2021 року, рахунки-фактур, видаткових накладних за період з 31.03.2021 року по 28.12.2021 року, договору від 05.01.2022 року, рахунків-фактур, видаткових накладних за період з 12.01.2022 року по 09.2.2022 року знаходяться у відповідача за первісним позовом.

Відсутність зазначених доказів у позивача за первісним позовом пояснюється тим, що ТОВ "ТЕКС-ТРЕЙДІНГ" фактично станом з 25.02.2022, повністю втратило основні та оборотні засоби, бухгалтерські, податкові, митні, кадрові документи в паперовому та електронному варіанті, виробничі площі, закуплені для реалізації текстильні товари, товарно-матеріальні цінності складського зберігання, та інше майно товариства в повному об`ємі у зв`язку з воєнними діями на території м. Рубіжне, адже з 25.03.2019 року ТОВ "ТЕКС-ТРЕЙДІНГ" перебувало на обліку у Головному управлінні ДПС в Луганській області та здійснювало свою виробничу та господарську діяльність на загальній системі оподаткування в м. Рубіжне (м. Рубіжне, вул. Менделєєва, 47/Б Луганської області). За вказаною адресою були розміщені складські та офісні приміщення товариства.

У зв`язку із воєнними діями на території м. Рубіжне (обстріли агресором міста, бомбуванням, та бойові зіткнення з військами агресора), з 25.02.2022 року ТОВ "ТЕКС-ТРЕЙДІНГ" на підставі наказу №1 вимушено було припинити роботу товариства та ведення господарської діяльності.

13.09.2022 року ГУ НП в Луганській області за заявою ТОВ "ТЕКС-ТРЕЙДІНГ" відкрито кримінальне провадження №0000432 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України, ТОВ "ТЕКС-ТРЕЙДІНГ" визнано потерпілим у справі, наслідками досудового розслідування с притягнення винних до кримінальної відповідальності та відшкодування ТОВ "ТЕКС-ТРЕЙДІНГ" завданих матеріальних збитків.

Виходячи з вищевикладеного, позивач за первісним позовом стверджує, що в період з 31.05.2019 року по 09.02.2022 року ТОВ "ТЕКС- ТРЕЙДІНГ" поставило відповідачеві за первісним позовом текстильної продукції на загальну суму 18 900 167, 86грн, ПП "ПРЕМ`ЄР СОКС" у вказаний період не оплатив поставлений товар на суму 1 142 610, 93грн.

Як вбачається з матеріалів справи та наданого розрахунку заборгованості, спір між сторонами виник відносно оплати товару за видатковими накладними №РН-0000060 на суму 499 997, 15грн від 24.01.2022; №РН-0000145 на суму 942 613, 78грн від 07.02.2022.

При чому, позивач за первісним позовом стверджує, що 03.05.2022 року борг за видатковою накладною №РН-0000060 від 24.01.2022 року було частково погашено у розмірі 300 000, 00грн.

Отже, заборгованість відповідача за первісним позовом складає 1 142 610, 93грн.

26.07.2023 позивач за первісним позовом направив на адресу ПП "ПРЕМ`ЄР СОКС" претензію щодо оплати заборгованості за поставлений товар за договором №15521 від 04.01.2022 року у розмірі 1 142 610, 93грн. В якості доказів направлення вказаної претензії з додатками (актами звірки) ТОВ "ТЕКС-ТРЕЙДІНГ" надав до суду копії вкладення до опису, копії рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень (№№370, №389) та копію поштової накладної №370 від 27.07.2023 року.

Однак, відповідач за первісним позовом заборгованість не сплатив, відповідь на претензію не надав.

ПП "ПРЕМ`ЄР СОКС", заперечуючи проти задоволення позовних вимог зазначає, що не заперечує укладення з ТОВ "ТЕКС-ТРЕЙДІНГ" договорів купівлі-продажу, при цьому, заперечує поставку товару за видатковими накладними №РН-0000060 на суму 499 997, 15грн від 24.01.2022; №РН-0000145 на суму 942 613, 78грн від 07.02.2022 та вказує про відсутність у нього оригіналів як договорів купівлі продажу №15421 від 05.01.2021 року, від 04.01.2022 року, так і вищезазначених видаткових накладних, а тому ставить під сумнів відповідність поданих копій оригіналам.

ПП "ПРЕМ`ЄР СОКС", звернувшись до суду із зустрічною позовною заявою, просить стягнути з ТОВ "ТЕКС-ТРЕЙДІНГ" попередню оплату у розмірі 300 000, 00грн, що була сплачена відповідно до платіжного доручення №871 від 03.05.2022 року в рахунок майбутньої поставки товару.

ПП "ПРЕМ`ЄР СОКС" обґрунтовував зустрічну позовну заяву тим, що перерахувавши кошти у розмірі 300 000, 00грн за товар, що не був поставлений, врегулювання спору велись шляхом усних переговорів між власниками компаній. Претензії не направлялись, враховуючи, що юридичною адресою підприємства було місто Рубіжне Луганської області.

Суд першої інстанції, оскільки відповідач за первісним позовом ставить під сумнів відповідність поданої копії договору купівлі-продажу від 04.01.2022 року його оригіналу, а позивачем за первісним позовом не подано суду оригіналу письмового доказу, керуючись частини 6 статті 91 Господарського процесуального кодексу України, не взяв до уваги відповідний доказ, і дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини з купівлі - продажу шляхом укладення договору у спрощений спосіб.

Поряд з цим, місцевим господарським судом встановлено, що копія видаткової накладної №РН-0000145 на суму 942 613, 78грн від 07.02.2022 не засвідчена належним чином, оскільки дане засвідчення здійснено представником позивача при оформленні первісної позовної заяви, тобто на той час, коли у нього був відсутній відповідний оригінал. Отже, копія вищезазначеного документу є недопустимим доказом.

Крім того, з копії видаткової накладної №РН-0000145 на суму 942 613, 78грн від 07.02.2022 вбачається, що вона підписана лише з боку позивача за первісним позовом.

Також у видатковій накладній вказано найменування, реквізити постачальника та найменування одержувача, найменування товару, кількість, ціну без ПДВ, суму без ПДВ та загальну вартість товару, при цьому, у ній відсутні:

- зазначення посади особи, відповідальної за здійснення господарської операції і правильності її оформлення зі сторони одержувача товару (ПП "ПРЕМ`ЄР СОКС");

- особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу одержувача, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Дослідивши надану позивачем за первісним позовом видаткову накладну №РН-0000145 на суму 942 613, 78грн від 07.02.2022, суд першої інстанції дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам законодавства щодо оформлення первинних документів, оскільки не містить зазначення посади особи, відповідальної за здійснення господарської операції і правильності її оформлення зі сторони одержувача товару (ПП "ПРЕМ`ЄР СОКС") та підпису одержувача (відповідача за первісним позовом), з огляду на що зазначена видаткова накладна не може бути беззаперечним доказом факту поставки товару.

Інших належних та допустимих доказів на підтвердження здійснення відповідачу за первісним позовом поставки за вказаною видатковою накладною позивачем за первісним позовом суду першої інстанції не надано.

Поряд з цим, судом першої інстанції встановлено, що 24.01.2022 року позивачем за первісним позовом було поставлено ПП "ПРЕМ`ЄР СОКС" товар (полотно та пряжу) на загальну суму 499 997, 15грн, що підтверджується копією видаткової накладної №РН-0000060 від 24.01.2022 року та рахунку фактури №СФ-0000066 від 24.01.2022 року.

Відповідач за первісним позовом, заперечуючи проти отримання товару за видатковою накладною № РН-0000060 від 24.01.2022 року, надав до суду платіжне доручення №871 від 03.05.2022 року на суму 300 000, 00грн, де в призначенні платежу вказано: "За полотно згідно рах. №СФ-0000066 від 24.01.2022 р ПДВ 20% - 50000 грн". При цьому, вказаний рахунок виставлений на оплату товару, поставленого за видатковою накладною № РН-0000060 від 24.01.2022 року.

Місцевий господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з ПП "ПРЕМ`ЄР СОКС" 199 997, 15грн заборгованості за поставлений товар згідно з видаткової накладної №РН-0000060 від 24.01.2022 року підтверджені документально та нормами матеріального права, не спростовані відповідачем, поставка за спірною накладною підтверджується її частковою оплатою, а тому підлягають задоволенню.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в статті 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Таке ж положення міститься і в статті 173 Господарського кодексу України.

Спірні правовідносини, за твердженням позивача за первісним позовом, виникли між сторонами у справі, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем за зустрічним позовом своїх договірних зобов`язань за договором купівлі-продажу від 04.01.2022 року щодо повної та своєчасної оплати поставленого товару за видатковими накладними №СФ 0000066 від 24.01.2022 року та №СФ 0000131 від 07.02.2022 року.

ПП "ПРЕМ`ЄР СОКС", заперечуючи проти наявності заборгованості, зазначає, що товар за видатковими накладними поставлений не був; натомість ним було здійснено перерахунок коштів у розмірі 300 000, 00грн в рахунок поставки товару, однак ТОВ "ТЕКС-ТРЕЙДІНГ" свої зобов`язання не виконало і товар на вказану суму не поставило.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України та статті 265 Господарського кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник) зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Приписами статті 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Місцевий господарський суд дійшов висновку, що між сторонами у справі виникли правовідносини з укладення договору купівлі-продажу у спрощений спосіб.

Так, відповідно до частини 6 статті 91 Господарського процесуального кодексу України, якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу.

Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Зважаючи на твердження сторін про відсутність у них оригіналу договору купівлі від 04.01.2022 року та заперечень відповідача за первісним позовом щодо відповідності поданої копії договору її оригіналу, суд першої інстанції правомірно не взяв до уваги відповідний доказ.

Судова колегія відхиляє доводи позивача за первісним позовом, що місцевий господарський суд не врахував наведені ним виняткові обставини, необхідності отримання додаткових документів на підтвердження позовних вимог, зокрема клопотання про витребування доказів від 16.04.2024 та від 20.05.2024, подані позивачем за первісним позовом на стадії розгляду справи по суті.

Як вбачається із мотивувальної частини оскаржуваного рішення, судом першої інстанції надано оцінку існування між сторонами у справі довготривалих відносин з поставки товару. Як і надано оцінку здійснення позивачем за первісним позовом господарської діяльності до 24.02.2022 у м. Рубіжне Луганської області.

Поряд з цим, судова колегія наголошує, що відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

А суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість керує ходом судового процесу.

Місцевий господарський суд, враховуючи ненадання сторонами оригіналу договору купівлі-продажу від 04.01.2022, за наявності заперечень відповідача за первісним позовом відповідності поданої копії договору її оригіналу у відповідності до статті 91 Господарського процесуального кодексу України, не прийняв вказаний доказ до уваги.

Як і правомірно та обґрунтовано дійшов висновку, що копія видаткової накладної №РН-0000145 на суму 942 613, 78грн від 07.02.2022 не засвідчена належним чином, оскільки дане засвідчення здійснено представником позивача за первісним позовом при оформленні первісної позовної заяви, тобто на той час, коли у нього був відсутній відповідний оригінал. Отже, копія вищезазначеного документу є недопустимим доказом.

Позивач за первісним позовом, проявивши розумну обізнаність, не був позбавлений права та можливості дослідити положення чинного процесуального законодавства і врахувати їх під час підготовки позовної заяви, а також змісту та вимог відповідного клопотання про витребування доказів.

Поряд з цим, судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях; суд вирішує спір на підставі належних та допустимих доказів, наданих сторонами в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

Окрім того, що копія видаткової накладної №РН-0000145 на суму 942 613, 78грн від 07.02.2022 не засвідчена належним чином, місцевим господарським судом встановлено, з копії видаткової накладної №РН-0000145 на суму 942 613, 78грн від 07.02.2022 вбачається, що вона підписана лише з боку позивача за первісним позовом. Також у видатковій накладній вказано найменування, реквізити постачальника та найменування одержувача, найменування товару, кількість, ціну без ПДВ, суму без ПДВ та загальну вартість товару, при цьому у ній відсутні:

- зазначення посади особи, відповідальної за здійснення господарської операції і правильності її оформлення зі сторони одержувача товару (ПП "ПРЕМ`ЄР СОКС");

- особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу одержувача, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Дослідивши надану позивачем за первісним позовом видаткову накладну №РН-0000145 на суму 942 613, 78грн від 07.02.2022, колегія суддів апеляційного господарського суду, погоджується з висновком суду першої інстанції, що вона не відповідає наведеним вище вимогам законодавства щодо оформлення первинних документів, оскільки не містить зазначення посади особи, відповідальної за здійснення господарської операції і правильності її оформлення зі сторони одержувача товару (ПП "ПРЕМ`ЄР СОКС") та підпису одержувача (відповідача за первісним позовом), з огляду на що зазначена видаткова накладна не може бути беззаперечним доказом факту поставки товару.

При цьому позивачем за первісним позовом не надано інших належних та допустимих доказів на поставку товару за видатковою накладною №РН-0000145 від 07.02.2022: ані товарно-транспортної накладної, ані довіреності на отримання товару.

Відносно наданих ТОВ "ТЕКС-ТРЕЙДІНГ" актів звірки взаємних розрахунків між сторонами, суд першої інстанції вірно зазначив, що акт звірки розрахунків є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтери підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій, відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств, як наслідок такий документ має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин; тобто, сам же по собі акт звірки розрахунків не доводить факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг, проведення оплат тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом, як наслідок може бути оцінений судом лише у сукупності з іншими доказами.

Крім того, зазначені акти звірки підписані лише самим позивачем за первісним позовом, відтак не є достовірними доказами; у матеріалах справи наявна копія рахунку - фактури №СФ-0000131 від 07.02.2022 року на суму 942 613, 78грн, яка не є первинним документом, зазначений документ є односторонніми та не підтверджують здійснення господарської операції.

Щодо доводів позивача за первісним позовом, що факт складення ним податкових накладних та віднесення відповідачем за первісним позовом до податкового кредиту за лютий 2022 року видаткової накладної №РН-0000145 на суму 942 613, 78грн від 07.02.2022 свідчить про здійснення між сторонами господарської операції, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає таке.

У постанові Верховного Суду від 08.11.2023 у справі №905/993/22 зроблено висновок, що визначальною ознакою господарської операції є те, що внаслідок її здійснення має відбутися реальний рух активів, а отже, судам у розгляді справи належить досліджувати, крім обставин оформлення первинних документів, наявність або відсутність реального руху такого товару. У разі дефектів первинних документів та невизнання стороною факту постачання спірного товару сторони не позбавлені можливості доводити постачання товару іншими доказами, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару.

Разом з тим, податкова накладна, виписана однією стороною (постачальником) на постачання послуг на користь другої сторони (покупця), може бути допустимим доказом факту прийняття товару від контрагента на визначену суму, якщо покупець вчинив юридично значимі дії, зокрема, відобразив податковий кредит за вказаною господарською операцією з контрагентом (аналогічний висновок викладено в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.06.2022 у справі № 922/2115/19).

Однак, матеріали справи не містять вчинення відповідачем за первісним позовом юридично значимих дій, зокрема, відображення податкового кредиту за господарською операцією з видаткової накладної №РН-0000145 на суму 942 613, 78грн від 07.02.2022 з позивачем за первісним позовом.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, враховуючи вищевикладене, погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем за первісним позовом не доведено належними, допустимими доказами поставку товару за видатковою накладною №РН-0000145 на суму 942 613, 78грн від 07.02.2022, а отже і наявність заборгованості у ПП "ПРЕМ`ЄР СОКС" у розмірі 942 613, 78грн, а тому підстав для стягнення суми вказаної заборгованості з відповідача за первісним позовом немає.

У зв`язку з відмовою у задоволенні вимоги ТОВ "ТЕКС-ТРЕЙДІНГ" щодо стягнення частини основної заборгованості у розмірі 942 613,78 грн, у суду відсутні підстави для здійснення нарахування та стягнення інфляційних втрат та 3% річних з простроченої суми.

Щодо стягнення з відповідача за первісним позовом заборгованості у розмірі 199 997, 15грн за видатковою накладною № РН-0000060 від 24.01.2022 року судова колегія зазначає, що позивач за первісним позовом стверджує, що ним 24.01.2022 року було поставлено ПП "ПРЕМ`ЄР СОКС" товар (полотно та пряжу) на загальну суму 499 997, 15грн, що підтверджується копією видаткової накладної № РН-0000060 від 24.01.2022 року та рахунку фактури №СФ-0000066 від 24.01.2022.

При цьому, відповідач за первісним позовом, заперечуючи проти отримання товару за видатковою накладною № РН-0000060 від 24.01.2022 року, надав до суду платіжне доручення №871 від 03.05.2022 року на суму 300 000, 00грн, де в призначенні платежу вказано: "За полотно згідно рах. №СФ-0000066 від 24.01.2022 р ПДВ 20% - 50000 грн".

З огляду на встановлений законом принцип змагальності сторін, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, місцевий господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з ПП "ПРЕМ`ЄР СОКС" 199 997, 15грн заборгованості за поставлений товар згідно з видаткової накладної №РН-0000060 від 24.01.2022 року підтверджені документально та нормами матеріального права, не спростовані відповідачем за первісним позовом, поставка за спірною накладною підтверджується її частковою оплатою у розмірі 300 000, 00грн, а тому підлягають задоволенню.

Щодо доводів відповідача за первісним позовом, що копія видаткової накладної №РН-0000060 від 24.01.2022 року також є неналежним доказом, судова колегія зазначає таке.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", зокрема, внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України та змінено назву статті 79 Господарського процесуального кодексу України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач.

Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати саме ту їх кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Так, відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.06.2020 у справі № 924/233/18.

У даному випадку відповідач за первісним позовом вчинив конклюдентні дії, які свідчать про отримання останнім товару від позивача за первісним позовом на вказану суму.

Безпідставними є доводи відповідача за первісним позовом, що платіж від 03.05.2022 року у розмірі 300 000, 00грн був здійснений в рахунок майбутньої поставки товару, адже ним у призначенні платежу платіжного доручення №871 чітко зазначено: "За полотно згідно рах. №СФ-0000066 від 24.01.2022 …". При цьому, вказаний рахунок виставлений на оплату товару, поставленого за видатковою накладною № РН-0000060 від 24.01.2022 року.

Судова колегія відхиляє доводи відповідача за первісним позовом, що ТОВ "ТЕКС-ТРЕЙДІНГ" не доводить того, що товар, який він начебто поставляв, перебував у його розпорядженні, а саме був придбаний, розмитнений та отриманий позивачем за первісним позовом; у матеріалах справи також відсутні докази зберігання товару, що позивач за первісним позовом вважає поставленим відповідачу за первісним позовом та використання його в господарській діяльності ТОВ "ТЕКС-ТРЕЙДІНГ".

Зазначені обставини не входять до предмету доказування у даній справі. Предметом спору є факт поставки відповідачу за первісним позовом товару і наявність/відсутність заборгованості у відповідача за первісним позовом за отриманий товар.

Матеріалами справи підтверджується здійснення позивачем за первісним позовом поставки товару за видатковою накладною №РН-0000060 від 24.01.2022 відповідачу за первісним позовом, з огляду у тому числі на її часткову оплату у розмірі 300 000, 00грн, відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги в частині стягнення залишку заборгованості у розмірі 199 997, 15грн підлягають задоволенню.

Відповідач за первісним позовом вважає, що суд першої інстанції помилково встановив факт надсилання позивачем за первісним позовом претензії поштою та на електронну пошту, однак, обставини надсилання позивачем за первісним позовом претензії не впливає на суть спірних правовідносин, оскільки відповідно до положень господарського процесуального законодавства, досудове врегулювання спору не є обов`язковим.

З огляду на зазначене, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, що зустрічний позов ПП "ПРЕМ`ЄР СОКС" є безпідставним та необґрунтованим, а отже вірно відхилено судом.

Судова колегія зазначає, що згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідальність за порушення грошового зобов`язання передбачена, зокрема статтею 625 Цивільного кодексу України.

Так, за частиною 1 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина 2 статті 625 Цивільного кодексу України).

Відтак, враховуючи положення частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, нарахування інфляційних на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що оскільки позовні вимоги за первісним позовом підлягають задоволенню в частині стягнення 199 997, 15грн основного боргу, то правомірними та такими, що підлягають задоволенню є вимоги про стягнення інфляційних втрат за період з березня 2022 року по жовтень 2023 року у розмірі 55 452, 75грн та 3% річних за період з 09.03.2022 року по 06.12.2023 року у розмірі 10 487, 52грн, що нараховані на суму основної заборгованості 199 997, 15грн. В іншій частині вимог про стягнення інфляційних втрат та 3% річних суд першої інстанції відмовив.

Апелянти не висловили заперечень проти арифметичної вірності здійсненого судом першої інстанції розрахунку 3% річних та інфляційних.

Крім того, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що оскільки між сторонами виникли правовідносини з купівлі - продажу шляхом укладення договору у спрощений спосіб, а отже, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, що і відсутні підстави для задоволення вимоги про стягнення 872 391, 27грн пені, нарахованої за період з 09.03.2022 по 06.12.2023, на підставі договору купівлі-продажу від 04.01.2022.

Також, зважаючи на те, що при заявлені вимоги про стягнення з відповідача за первісним позовом курсової різниці у розмірі 389 267, 87грн ТОВ "ТЕКС-ТРЕЙДІНГ" посилався на пункт 5.5 договору купівлі-продажу від 04.01.2022 року, а також з огляду на те, що захист майнових інтересів позивача за первісним позовом в аспекті ймовірного знецінення грошових коштів забезпечено можливістю стягнення інфляційних втрат, про що було заявлено вимогу та частково задоволено судом (55 452, 75грн), судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість вимоги про стягнення з ПП "ПРЕМ`ЄР СОКС" на користь позивача за первісним позовом заявленої курсової різниці, а отже і про відмову в її задоволенні.

З огляду на викладене, враховуючи, що місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх фактичних обставин, що мають значення для справи, та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а доводи апелянтів не є підставою для скасування рішення суду, прийнятого з дотриманням норм матеріального та процесуального права, апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕКС - ТРЕЙДІНГ" та Приватного підприємства "ПРЕМ`ЄР СОКС" слід залишити без задоволення, рішення Господарського суду Полтавської області від 03.06.2024 у справі №917/2184/23 без змін.

Керуючись статтями 129, 256, 269-270, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕКС - ТРЕЙДІНГ" залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРЕМ`ЄР СОКС" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 03.06.2024 у справі №917/2184/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття; порядок і строки оскарження постанов передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 19.08.2024.

Головуючий суддя Л.М. Здоровко

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя Н.О. Мартюхіна