РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.08.2024Справа № 910/4989/24
За позовом Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Карго Сервіс Плюс"

про стягнення 36522,09 грн

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Карго Сервіс Плюс" про стягнення заборгованості у розмірі 36522,09 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору банківського рахунку №1912652 від 26.03.2015.

Ухвалою суду від 29.04.2024 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

09.05.2024 від позивача через канцелярію суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви на виконання ухвали від 29.04.2024.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.05.2024 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву у визначений судом у відповідності до господарського процесуального закону строк не скористався.

При цьому, про розгляд Господарським судом міста Києва справи №910/4989/24 відповідач повідомлявся належним чином за адресою, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (03179, м. Київ, вул. Чорнобильська, буд. 13-А, кв. 72), що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 790.

За таких обставин, відповідач вважається належним чином повідомлений про розгляд Господарським судом міста Києва справи №910/4989/24.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

26.03.2015 між Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України " (змінено найменування на Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України") (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Карго Сервіс Плюс" (клієнт) укладено Договір банківського рахунку №1912652, відповідно до п. 1.1 якого банк зобов`язується надавати клієнту послуги з розрахунково-касового обслуговування, які пов`язані із переказом грошей з рахунка (на рахунок) цього клієнта, видачею йому грошей у готівковій формі, а також здійсненням інших операцій, передбачених цим договором, а клієнт зобов`язується оплачувати вартість таких послуг та надає банку право користуватися тимчасово вільними коштами клієнта на власний розсуд.

Згідно з п. 2.3 договору оплата за послуги надані банком клієнту відповідно до переліку операцій з розрахунково-касового обслуговування, здійснюється згідно з Тарифами за послуги в ТВБВ № 10026/0124ф-ГУ по м Києву т Київській області "Ощадбанк" (Додаток №1 до цього договору, який є його невід`ємною складовою частиною), які можуть бути змінені Банком в порядку, визначеному умовами цього договору (далі - Тарифи).

Відповідно до п. 3.1 договору вартість послуг банку визначена в Тарифах у вигляді суми тарифу-вартості послуги.

Пунктом 3.2 договору визначено, що при настанні термінів оплати вартості наданих банком послуг з розрахунково-касового обслуговування клієнт доручає банку здійснювати договірне списання коштів в передбаченому тарифами розмірі, що необхідний для оплати наданих банком послуг з обслуговування рахунку (ів) клієнта, а також інших поточних рахунків клієнта відкритих в АТ "Ощадбанк" або тих, що будуть відкриті протягом строку дії цього договору. Сплата клієнтом коштів за надані банком послуги здійснюється одночасно з проведенням операції авансом або не пізніше визначеного числа місяця наступного за звітнім відповідно до Додатку 1 до цього договору.

Згідно з п. 4.2.6 договору банк має право отримувати від клієнта оплату вартості за надані послуги відповідно до Тарифів.

Пунктом 4.3.11 договору передбачено обов`язок клієнта своєчасно поповнювати рахунок(ки) грошовими коштами, у разі відсутності або недостатності коштів на рахунку(ах), з метою належного виконання своїх обов`язків за цим договором щодо сплати на користь банку вартості наданих ним послуг, в тому числі з метою забезпечення можливості здійснення банком права договірного списання коштів у сумі, необхідній для повної оплати послуг, а також в інших випадках, визначених цим договором, для реалізації банком права договірного списання коштів з рахунку(ів).

Додатком №1 до договору встановлено тарифи за послуги банку.

Зокрема згідно п.п.2.1.2.1 тарифу, щомісячне обслуговування тарифного пакету становить 299,00 грн. в місяць, при цьому, комісія повинна бути сплачена не пізніше 5 числа наступного місяця.

Відповідно до п. 9.1 договору цей договір набирає чинності з дати підписання сторонами та діє протягом 1 календарного року. Дія договору автоматично продовжується на кожний наступний рік на тих самих умовах, якщо жодна із сторін не попередить в письмовій формі іншу сторону про припинення його дії не менше ніж за 1 місяць до закінчення відповідного строку дії договору.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказує на те, що відповідач не у повному обсязі сплатив банку щомісячну комісію за надання послуг відповідно до умов договору №1912652 від 26.03.2015, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 24219,00 грн. Крім того, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 3947,23 грн пені, 1705,11 грн 3% річних та 6650,75 грн інфляційних втрат.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки та банківську діяльність" банківська діяльність - залучення у вклади грошових коштів фізичних і юридичних осіб та розміщення зазначених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик, відкриття і ведення банківських рахунків Фізичних та юридичних осіб.

Згідно з ст. 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Стаття 1067 Цивільного кодексу України визначає, що договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, за період з 07.06.2017 по 01.03.2024 позивачем нараховано відповідачу комісію за договором банківського рахунку №1912652 від 26.03.2015 у загальному розмірі 24219,00 грн.

З огляду на те, що матеріали справи не містять доказів закриття відповідачем рахунків у вказаний період, а також доказів припинення дії договору банківського рахунку №1912652 від 26.03.2015, суд вважає обґрунтованим нарахування банком комісії за обслуговування рахунку за вказаний період.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п.п.2.1.2.1 тарифу, щомісячне обслуговування тарифного пакету становить 299,00 грн. в місяць, при цьому, комісія повинна бути сплачена не пізніше 5 числа наступного місяця.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач неналежним чином виконав свої зобов`язання зі сплати банку комісії. За період з 14.04.2015 по 01.03.2024 відповідачу було нараховано комісію у загальному розмірі 27863,95 грн, яка була частково оплачена у сумі 3644,95 грн. У зв`язку з зазначеним у відповідача виникла заборгованість у розмірі 24219,00 грн.

Доказів сплати грошових коштів у загальному розмірі 24219,00 грн станом на дату розгляду справи у суді відповідачем суду не надано.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Наявність та розмір заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Карго Сервіс Плюс" за договором банківського рахунку №1912652 від 26.03.2015 у сумі 24219,00 грн підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не були спростовані, у зв`язку з чим позовні вимоги Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Карго Сервіс Плюс" суми основного боргу у розмірі 24219,00 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Також, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача пеню у розмірі 3947,23 грн за період з 01.09.2023 по 29.02.2024.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання зобов`язання.

Згідно з статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до частини 6 статті 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У відповідності до п. 6.4 договору за несвоєчасне поповнення рахунку(ів) відповідно до умов підпункту 4.3.11. цього договору, що призвело до неможливості здійснити договірне списання грошових коштів за надані банком послуги, клієнт сплачує банку пеню у розмірі 0,2 (нуль цілих дві десятих) відсотка від належної до сплати суми за кожний день прострочки, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Суд перевірив розрахунок пені, здійснений позивачем та вважає його арифметично вірним, а суму пені у розмірі 3947,23 грн такою, що підлягає стягненню з відповідача.

Крім того, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 1705,11 грн та інфляційні втрати у розмірі 6650,75 грн за період з 01.03.2021 по 29.02.2024

Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунки 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку щодо їх обґрунтованості, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 1705,11 грн та інфляційних втрат у розмірі 6650,75 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст.ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За вказаних обставин, позовні вимоги визначаються судом обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судовий збір покладається на відповідача у зв`язку з задоволенням позову у повному обсязі (відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Карго Сервіс Плюс" (03179, м. Київ, вул. Чорнобильська, буд. 13-А, кв. 72; ідентифікаційний код: 37394791) на користь Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 12-Г; ідентифікаційний код: 00032129) суму основного боргу у розмірі 24219 (двадцять чотири тисячі двісті дев`ятнадцять) грн 00 коп., пеню у розмірі 3947 (три тисячі дев`ятсот сорок сім) грн 23 коп., 3% річних у розмірі 1705 (одна тисяча сімсот п`ять) грн 11 коп., інфляційні втрати у розмірі 6650 (шість тисяч шістсот п`ятдесят) грн 75 коп. та судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя І.В.Усатенко