СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2024 року м. Харків Справа № 917/2044/20

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Медуниця О.Є., суддя Радіонова О.О.

секретар судового засідання Семченко Ю.О.

за участю представників:

заявника - не з`явився

апелянта - не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Головного Управління Державної податкової служби у Полтавській області (вх.№1494П/3) на додаткову ухвалу Господарського суду Полтавської області від 30.04.2024 у справі №917/2044/20 (суддя Паламарчук В.В., повний текст ухвали підписано 03.06.2024)

за заявою Головного управління ДПС у Полтавській області, м.Полтава

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Браксіс-Полтава", м.Полтава

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Полтавської області перебуває справа №917/2044/20 за заявою Головного управління ДПС у Полтавській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Браксіс-Полтава" про банкрутство.

Додатковою ухвалою Господарського суду Полтавської області від 30.04.2024 задоволено заяву арбітражної керуючої Рибкіної Н.В. (вхід.№348 від 10.01.2024) про стягнення з кредитора основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна та відшкодування витрат за підсумками процедури розпорядження майном ТОВ "Браксіс Полтава" за період з 02.02.2021 по 09.07.2021 у справі №917/2044/20. Присуджено до стягнення з ГУ Державної податкової служби у Полтавській області на користь арбітражного керуючого Рибкіної Наталії Василівни 54.084,15 грн з них: 52.272,90 грн - основна грошова винагорода розпорядника майна Рибкіної Н.В. за період з 02.02.2021 по 09.07.2021, 1.811,25 грн - відшкодування витрат за підсумками процедури розпорядження майном ТОВ "Браксіс Полтава".

Головне управління Державної податкової служби у Полтавській області з вказаною ухвалою місцевого господарського суду не погодилося, звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить зупинити дію додаткової ухвали Господарського суду Полтавської області від 30.04.2024 у справі №917/2044/20; задовольнити апеляційну скаргу ГУ ДПС у Полтавській області; скасувати додаткову ухвалу Господарського суду Полтавської області від 30.04.2024 у справі №917/2044/20 та ухвалити нове рішення, яким відмовити арбітражній керуючій Рибкіній Н.В. у задоволенні заяви про стягнення з ГУ ДПС у Полтавській області основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна та відшкодування витрат за підсумками процедури розпорядження майном ТОВ «Браксіс-Полтава» за період 02.02.2021 по 09.07.2021 у справі №917/2044/20; розглянути справу за участю представника ГУ ДПС у Полтавській області. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, заявник посилається на те, що прийнявши зазначену ухвалу суд порушив норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що законом не передбачено стягнення в примусовому порядку з ініціюючого кредитора або з кредиторів пропорційно визнаних грошових вимог без згоди кредиторів або без утворення відповідного фонду кредиторами на користь ліквідатора грошової винагороди та видачу відповідного наказу.

Зазначає, що відповідно до протоколу засідання комітету кредиторів ГУ ДПС у Харківській області проголосувало про схвалення звіту арбітражного керуючого про нарахування та виплату основної грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора в сумі меншій, ніж заявлено, а саме розмірі 42.507,00 грн . Окрім того, примусове стягнення грошової винагороди на користь арбітражного керуючого у спосіб не передбачений чинним законодавством з кредитора, який звернувся до суду за захистом порушеного банкрутом права, завдає останньому не передбачених додаткових матеріальних збитків та фактично таке стягнення призведе до порушення публічного порядку у суспільстві, порушення права власності кредитора на належні йому матеріальні засоби в тому числі кошти. Законодавцем чітко встановлено джерело відшкодування витрат арбітражного керуючого у зв`язку з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство, а саме - за рахунок наявних у боржника коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника. ГУ ДПС у Полтавській області, як кредитор, представляє інтереси держави, а не особисті інтереси юридичної особи, здійснює заходи, спрямовані на надходження коштів до Державного бюджету України, як кредитор ГУ ДПС області є бюджетною установою, яка повністю фінансується за рахунок коштів державного бюджету. Кошторисом ГУ ДПС області не передбачено видатків на оплату послуг сторонніх фахівців. Таким чином, виплата грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого за рахунок ГУ ДПС області згідно з Бюджетним кодексом України буде кваліфікуватись як нецільове використання бюджетних коштів.

Також, зазначає, що як Законом так і Кодексом не передбачено обов`язку кредитора (кредиторів) відшкодовувати за власний рахунок грошову винагороду ліквідатору у випадку, якщо у банкрута відсутні активи і кредитори не створювали відповідний фонд. Сплата грошової винагороди арбітражному керуючому згідно вищевказаних положень законодавства здійснюється за рахунок кредиторів лише на стадії розпорядження, в той же час виплата винагороди на стадії ліквідації можлива лише за рахунок коштів отриманих від продажу майна боржника.

Відповідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.06.2024 сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Істоміна О.А., судді Медуниця О.Є., Радіонова О.О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.06.2024 апеляційну скаргу Головного Управління Державної податкової служби у Полтавській області залишено без руху через відсутність доказів сплати судового збору у відповідному розмірі.

Після усунення недоліків апеляційної скарги, ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.07.2024 у справі №917/2044/20 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області; встановлено строк до 22.07.2024 (включно) для учасників справи для подання відзиву на апеляційну скаргу до канцелярії суду разом з доказами його (доданих до нього документів) надсилання іншим учасникам справи в порядку ч.2 ст.263 ГПК України; запропоновано учасникам справи до 22.07.2024 (включно) надати до суду заяви, клопотання та заперечення (у разі наявності), з доказами надсилання їх копії та доданих до них документів інших учасникам справи в порядку ч.4 ст.262 ГПК України; призначено справу до розгляду на 13.08.2024. Витребувано матеріали справи №917/2044/20 з Господарського суду Полтавської області.

16.07.2024 на вимогу ухвали Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №917/2044/20.

18.07.2024 на адресу Східного апеляційного господарського суду від арбітражного керуючого Рибкіної Н.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона заперечує проти доводів ГУ ДПС у Полтавській області, вважаючи їх безпідставними.

12.08.2024 через систему "Електроний суд" апелянтом подано заяву про розгляд справи без участі представника ГУ ДПС у Полтавській області, керуючись ст.42 Господарського процесуального кодексу України.

Арбітражний керуючий Рибкіна Н.В. в судове засідання не з`явилася.

Судове засідання в режимі відеоконференцзв`язку у справі №917/2044/20 проведено без участі арбітражного керуючого Рибкіна Н.В. через відсутність можливості встановити зв`язок з нею. За даними підсистеми відеоконференцзв`язку користувач знаходився "Не в мережі", що відображено у відповідному акті Східного апеляційного господарського суду №12-33/282 від 13.08.2024 про несправність (неналежне функціонування) системи відеоконференцзв`язку.

Згідно із Законом України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення (включаючи ухвали суду господарського суду про відкриття провадження у справі) є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання (ст.2). Для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень; суд вносить до Реєстру всі судові рішення, викладені у письмовій формі, не пізніше наступного дня після їх ухвалення або виготовлення повного тексту (ст.3). Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ст.4).

Ухвала суду у даній справі розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень, що підтверджується даними вказаного Реєстру, який є відкритим. Тобто, ухвала суду від 03.07.2024 оприлюднена на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень 05.07.2024 і з цього моменту стала загальнодоступною для ознайомлення.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно з частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів вважає, що судом апеляційної інстанції було вчинено всі належні та допустимі заходи направленні на повідомлення учасників справи про час та місце судового засідання. Суд визнавав явку представників сторін необов`язковою та повідомляв, що їх нез`явлення у судове засідання апеляційної інстанції (особисто чи представників), а також відсутність відповідного клопотання, не тягне за собою відкладення розгляду справи на іншу дату, а також не перешкоджає розгляду справи по суті.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

02.02.2021 ухвалою господарського суду відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Браксіс-Полтава" (36008, м.Полтава, вул.Автобазівська, 2/9, ідент. Код 38610351). Введено процедуру розпорядження майном боржника. Розпорядником майна призначено арбітражну керуючу Рибкіну Наталію Василівну (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №1938 від 28.12.2019) з наданням їй повноважень відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства.

18.01.2022 ухвалою господарського суду затверджено звіт розпорядника майна - арбітражної керуючої Рибкіної Наталії Василівни про нарахування і виплату грошової винагороди в розмірі 94.779,90 грн за період з 02.02.2021 по 09.07.2021, здійснення та відшкодування витрат в розмірі 1.811,25 грн за підсумками процедури розпорядження майном ТОВ "Браксіс-Полтава".

22.09.2021 постановою Господарського суду Полтавської області ТОВ "Браксіс-Полтава" визнано банкрутом. Відкрито ліквідаційну процедуру. Ліквідатором призначено арбітражного керуючого Мензаренка Юрія Миколайовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора від 25.06.2013 №1095) з наданням йому повноважень відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства.

14.11.2023 ухвалою господарського суду в тому числі, затверджено Звіт арбітражного керуючого Мензаренка Ю.М. про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за виконання повноважень ліквідатора у справі про банкрутство ТОВ "Браксіс-Полтава" за період з 22.09.2021 по 23.09.2022 в розмірі 95.217,86 грн. Стягнуто з Головного управління ДПС у Полтавській області на користь арбітражного керуючого Мензаренка Ю.М. основну грошову винагороду в розмірі 95.217,86 грн. Затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс ТОВ "Браксіс-Полтава. Постановлено ліквідувати юридичну особу - ТОВ "Браксіс-Полтава". Провадження у справі закрито.

10.01.2024 до Господарського суду Полтавської області надійшло клопотання/заява (вхід. №348) від арбітражної керуючої Рибкіної Н.В., в якій остання просить:

- ухвалити додаткове рішення по справі №917/2044/20, яким задовольнити заяву про пропорційне стягнення з кредиторів банкрута грошових коштів на виплату грошової винагороди (оплати послуг) та відшкодування витрат на проведення процедури розпорядження майном арбітражного керуючого Рибкіної Наталії Василівни за період виконання повноважень розпорядника майна ТОВ «Браксіс Полтава» з 02.02.2021 по 09.07.2021, та видати наказ;

- стягнути з ГУ Державної податкової служби у Полтавській області пропорційно на користь арбітражного керуючого Рибкіної Н.В. 54.084,15 грн.

Обгрунтовуючи заяву, арбітражний керуючий Рибкіна Н.В. посилається на те, що виплата основної винагороди арбітражному керуючому була проведена частково, в розмірі 42.507,00 грн за рахунок коштів, внесених на депозитний рахунок Господарського суду Полтавської області відповідно до платіжного доручення №3257 від 01.12.2020, в той час як ухвалою господарського суду було затверджено звіт розпорядника майна арбітражної керуючої Рибкіної Н.В. про нарахування і виплату грошової винагороди в розмірі 94.779,9 грн за період з 02.02.2021 по 09.07.2021. Отже, за даними заявника, станом на 14.11.2023 розмір нарахованої, але не виплаченої основної грошової винагороди арбітражної керуючої Рибкіної Н.В. у справі №917/2044/20 становить 52 272,90 грн, розмір невідшкодованих витрат - 1811,25 грн.

27.02.2024 постановою Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ГУ ДПС у Полтавській області залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду Полтавської області від 14.11.2023 у справі №917/2044/20 залишено без змін.

В зв`язку з закінченням апеляційного провадження справу про банкрутство ТОВ "Браксіс-Полтава" повернуто до Господарського суду Полтавської області.

Господарський суд, приймаючи оскаржувану додаткову ухвалу, якою задовольнив заяву арбітражного керуючого про стягнення з кредитора грошової винагороди зазначив, що покладення оплати основної грошової винагороди арбітражного керуючого та його витрат у справі на кредиторів боржника є правильним, як у разі створення ними фонду для авансування таких витрат відповідно до частини п`ятої статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства, так і за ухвалою суду пропорційно сумам грошових вимог, адже залишається єдиним можливим засобом дотримання принципу оплатності послуг арбітражного керуючого у відповідності до приписів статті 43 Конституції України та статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства. Як встановлено судом, у цій справі фонд для авансування грошової винагороди арбітражного керуючого кредиторами не створювався; майно та кошти у банкрута, які могли б бути спрямовані для сплати винагороди арбітражного керуючого також відсутні, що підтверджується наявними матеріалами справи. Враховуючи обставини, положення законодавства та судової практики, суд дійшов висновку про те, що сплата основної грошової винагороди арбітражного керуючого Рибкіної Н.В. повинна здійснюватись за рахунок коштів кредитора, виходячи із принципу пропорційності їх грошовим вимогам.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Всі учасники провадження у справі про банкрутство мають належним чином користуватися наданими правами та власними повноваженнями сприяти дотриманню визначених Законом строків судових процедур, задля зменшення негативних наслідків надмірною тривалістю цих процедур як для кредиторів так і боржника.

Згідно з ч.1 ст.1 Кодексу України з процедур банкрутства, ліквідатор - арбітражний керуючий, призначений господарським судом для здійснення ліквідаційної процедури.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.12 КУзПБ, арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.

За змістом ст.30 КУзПБ, арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород.

Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень.

Витрати арбітражного керуючого, пов`язані з виконанням ним повноважень у справі, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Кодексом, крім витрат на страхування його професійної відповідальності за заподіяння шкоди, а також витрат, пов`язаних з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг.

Вимоги КУзПБ передбачають, що кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цією статтею. При цьому, у першу чергу задовольняються: вимоги щодо відшкодування витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним повноважень розпорядника майна, керуючого санацією боржника або ліквідатора банкрута.

Таким чином, оплата послуг розпорядника майна за період виконання ним своїх повноважень здійснюється за рахунок коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу його майна (майнових прав), або із фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого, якщо такий створено комітетом кредиторів боржника.

Водночас, слід зазначити, що КУзПБ не передбачено стягнення в примусовому порядку з ініціюючого кредитора або з кредиторів пропорційно визнаних грошових вимог без згоди кредиторів та без утворення відповідного фонду кредиторами на користь розпорядника грошової винагороди та видачу відповідного наказу.

Арбітражний керуючий не менше одного разу на два місяці звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на засіданнях зборів кредиторів (у процедурі банкрутства фізичної особи) чи комітету кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - перед забезпеченим кредитором.

Отже, звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений зборами кредиторів (у процедурі банкрутства фізичної особи) чи комітетом кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, забезпеченим кредитором.

Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації, реструктуризації заборгованості, погашення боргів подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

Як Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (чинний на момент порушення провадження у справі про банкрутство), так й Кодексом України з процедур банкрутства чітко визначені джерела оплати грошової винагороди арбітражному керуючому.

Як вже було досліджено, ухвалою господарського суду від 02.02.2021 відкрито провадження у справі №917/2044/20 про банкрутство ТОВ «Браксіс-Полтава» та введено процедуру розпорядження майном боржника. Розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Рибкіну Н.В.

Пунктом 8 результативної частини вищезазначеної ухвали встановлено грошову винагороду арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна ТОВ «Браксіс Полтава» із розрахунку трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу (ч.2 ст.30 Кодексу України з процедур банкрутства).

13.04.2021 ухвалою господарського суду зобов`язано розпорядника майна провести збори кредиторів з дотриманням приписів ст.48 Кодексу. Докази проведення надати суду.

07.06.2021 ухвалою господарського суду частково задоволено клопотання розпорядника майна ТОВ «Браксіс-Полтава» - арбітражного керуючого Рибкіної Н.В. про сплату основної грошової винагороди за виконання повноважень розпорядника майна у справі №917/2044/20 за період з 02.02.2021 по 30.04.2021, а саме: у розмірі 42.507,00 грн за рахунок коштів, внесених на депозитний рахунок Господарського суду Полтавської області у відповідності до платіжного доручення №3257 від 01.12.2020.

14.06.2021 розпорядником майна проведені збори комітету кредиторів, по результатах яких складений Протокол №1 зборів комітету кредиторів ТОВ «Браксіс Полтава».

При цьому, одним з питань, винесених розпорядником майна на комітет кредиторів - виплата грошової допомоги за виконання обов`язків розпорядника майна за період з 02.02.2021 по 09.06.2021 у розмірі 77.052,63 грн, відшкодування витрат, пов`язаних із виконанням обов`язків розпорядника майна боржника у розмірі 796,00 грн.

Проте, звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, за підсумками процедури розпорядження майном, був схвалений лише в частині авансованої винагороди арбітражному керуючому: трьох розмірів мінімальної ЗП за три місяця виконання повноважень на суму 42.507,00 грн.

18.01.2022 ухвалою господарського суду затверджено звіт розпорядника майна - арбітражної керуючої Рибкіної Н.В. про нарахування і виплату грошової винагороди в розмірі 94.779,9 грн за період з 02.02.2021 по 09.07.2021, здійснення та відшкодування витрат в розмірі 1811,25 грн за підсумками процедури розпорядження майном ТОВ «Браксіс-Полтава».

При цьому, згідно протоколу №1 від 14.06.2021 суми, які виносилися для затвердження на засіданні комітету кредиторів становила: основної винагороди у розмірі 77052,63 грн та витрати, пов`язані з виконанням обов`язків розпорядника майна у розмірі 796,00 грн, тобто у сумі меншій чим затверджено ухвалою господарського суду від 18.01.2022.

Ліквідаційна процедура, як стадія провадження у справі про банкрутство, є однією з найбільш ймовірних та прогнозованих процедур, які застосовуються до неплатоспроможного боржника та є механізмом виведення з ринку нерентабельних та неперспективних підприємств. Правильне завершення ліквідаційної процедури є основним завданням ліквідатора, який, з урахуванням покладених на нього законом повноважень повинен наполегливо та добросовісно працювати упродовж всієї процедури ліквідації.

Звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс є підсумковими документами, які підтверджують належне проведення ліквідатором всіх необхідних заходів ліквідаційної процедури, вчинення адекватних дій щодо виявлення кредиторів та активів боржника, за результатами розгляду яких суд приймає ухвалу про ліквідацію боржника та закриття провадження у справі.

Законодавцем передбачено певну сукупність дій, які необхідно вчинити в ході ліквідаційної процедури та перелік додатків до звіту ліквідатора, які подаються суду разом з зазначеним звітом та є предметом дослідження в судовому засіданні за підсумками ліквідаційної процедури, яке проводиться за участю кредиторів (комітету кредиторів).

Колегія суддів констатує, що в даному випадку у боржника згідно наданого звіту ліквідатора відсутні кошти, одержані від господарської діяльності, а також відсутнє майно підприємства, яке б реалізовувалось в процедурі ліквідації.

Фонд для авансування грошової винагороди ліквідатора кредиторами не створювався.

Перелік джерел оплати грошової винагороди арбітражного керуючого є вичерпним та законодавством не передбачено обов`язку кредитора (кредиторів) відшкодовувати за власний рахунок грошову винагороду ліквідатору у випадку, якщо у банкрута відсутні активи і кредитори не створили відповідний фонд.

Джерела сплати грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого в справі про банкрутство ТОВ «Браксіс-Полтава» відсутні.

Підсумовуючи наведене колегія суддів зазначає, що з урахуванням приписів Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий (ліквідатор) безумовно має право на оплату послуг, наданих в межах даної справи, та фактично понесених витрат, проте в даному випадку матеріалами справи підтверджується, що на засіданні комітету кредиторів 14.06.2021 кредитор, ГУ ДПС у Полтавській області схвалив звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, за підсумками процедури розпорядження майном лише в частині авансованої винагороди арбітражному керуючому: трьох розмірів мінімальної ЗП за три місяця виконання повноважень на суму 42.507,00 грн, які в подальшому вже були виплачені розпоряднику майна з депозитного рахунка суду (ухвала Господарського суду Полтавської області від 07.06.2021).

Відповідно до ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Тобто, додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом.

Проте, колегія суддів вважає, що в даному випадку судом першої інстанції було вирішено питання стосовно стягнення з кредитора основної грошової винагороди арбітражного керуючого Рибкіної Н.В. за виконання повноважень розпорядника майна та відшкодування витрат за підсумками процедури розпорядження майном ТОВ "Браксіс Полтава".

Господарський суд Полтавської області наведених вище фактичних обставин справи у їх сукупності, які встановлені судом апеляційної інстанції, не врахував, чим допустив неповне дослідження обставин справи та невірне застосування норм матеріального та процесуального права, що в свою чергу призвело до ухвалення помилкового рішення про задоволення клопотання арбітражного керуючого Рибкіної Н.В. про сплату основної винагороди.

В силу положень процесуального законодавства та численної практики Верховного Суду судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Трофимчук проти України" зазначив, що, хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Отже, судом апеляційної інстанції в повній мірі досліджено та надано оцінку наявним у справі доказам, обставинам справи і доводам скаржника та встановлено неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, та порушення норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

В силу положень ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є не з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду прийнято з порушенням норм чинного законодавства, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи апеляційним господарським судом, а відтак наявні правові підстави для її задоволення та скасування додаткової ухвали суду з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні заяви арбітражної керуючої Рибкіної Н.В. про стягнення з кредитора основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна та відшкодування витрат за підсумками процедури розпорядження майном ТОВ "Браксіс-Полтава".

Судовий збір, сплачений скаржником при зверненні до апеляційного суду належить покласти на заявника - арбітражного керуючого Рибкіної Наталії Василівни відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 255, 269, 270, 271, 273, 275, 277, 281-284 ГПК України та Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного Управління Державної податкової служби у Полтавській області задовольнити.

Додаткову ухвалу Господарського суду Полтавської області від 30.04.2024 справі №917/2044/20 скасувати.

Прийняти нову, якою відмовити в задоволені заяви арбітражної керуючої Рибкіної Н.В. (вхід. №348 від 10.01.2024) про стягнення з кредитора основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна та відшкодування витрат за підсумками процедури розпорядження майном ТОВ "Браксіс Полтава" за період з 02.02.2021 по 09.07.2021 у справі №917/2044/20.

Стягнути з арбітражного керуючого Рибкіної Наталії Василівни (08203, Київська область, м.Ірпінь, вул. Сагайдачного, буд. 23-А, офіс 5 РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Головного Управління Державної податкової служби у Полтавській області (36000, Полтавська область, місто Полтава, вул.Європейська, будинок 4, ) витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 3.028,00 грн.

Доручити Господарському суду Полтавської області видати відповідний наказ.

Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

Справу повернути до Господарського суду Полтавської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, строки та випадках, передбачених ст.ст. 286-291 ГПК України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст постанови складено 19.08.2024

Головуючий суддя О.А. Істоміна

Суддя О.Є. Медуниця

Суддя О.О. Радіонова