ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

"12" серпня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/2040/24

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

при секретарі судового засідання Чолак Ю.В.,

розглянувши справу

за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «ПОРТО-ФРАНКО» (65045, Одеська обл., м. Одеса, вул. Новосельського, буд. 92; )

про визнання трудових відносин припиненими;

представники сторін:

від позивача - не з`явився,

від відповідача - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «ПОРТО-ФРАНКО», в якому просить суд визнати припиненими трудові відносини з відповідачем.

В обґрунтування позову покликається на перешкоджання відповідачем у реалізації права позивача на припинення трудових відносин.

Ухвалою від 13.05.2024 відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.

Протокольною ухвалою від 05.06.2024 суд, після вирішення всіх питань передбачених ст. 182 ГПК України, оголосив підготовче провадження закритим та призначив справу до судового розгляду по суті.

Судове засідання, призначене на 10.07.2024, не відбулося у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони у м. Одеса та Одеській області повітряної тривоги, у зв`язку з чим ухвалою від 10.07.2024 повідомлено учасників справи про те, що розгляд справи по суті відбудеться 12.08.2024.

У судове засідання, яке було призначено на 12.08.2024, учасники справи не з`явилися, явку повноважних представників не забезпечили, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином.

12.08.2024 судом складено вступну та резолютивну частини ухвали про закриття провадження, виходячи з наступного.

Підставою для звернення позивача до господарського суду з даним позовом стало те, що він прийняв рішення звільнитися за власним бажанням з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «ПОРТО-ФРАНКО» та надіслав засновникам товариства повідомлення про скликання загальних позачергових зборів учасників з порядком денним щодо звільнення директора ОСОБА_1 та обрання нового директора товариства. Проте, загальні збори, призначені на 02.05.2024, не відбулись з причин неявки засновників.

Позивач переконаний, що вчинив всі необхідні дії, передбачені ст. 38 КЗпП України, статутом товариства, Законом України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», для припинення трудових відносин, які розірвано не було, що порушує права позивача на їх припинення.

Суд вважає за необхідне зупинитись на аналізі основи спірних правовідносин.

Конституційний Суд України в абзацах другому та четвертому пункту 3.2 свого Рішення № 1-рп/2010 від 12.01.2010 у справі № 1-2/2010 за конституційним зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний фінансово-правовий консалтинг" про офіційне тлумачення частини третьої статті 99 ЦК України, посилаючись на положення законів, що регулюють цивільно-правові відносини, а саме частину першу статті 98 та частину першу статті 99 ЦК України, а також чинні на той час частину першу статті 23, пункт "г" частини п`ятої статті 41, частину першу статті 59 Закону України "Про господарські товариства" і частину п`яту статті 58 Закону України "Про акціонерні товариства", виснував, що підставою набуття виконавчим органом товариства повноважень є факт його обрання (призначення) загальними зборами учасників (акціонерів) або укладення із членом виконавчого органу товариства трудового договору, який від імені товариства може підписувати голова наглядової ради чи особа, уповноважена на те наглядовою радою.

При цьому Конституційний Суд України наголосив, що реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього об`єднання стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Такі рішення уповноваженого на це органу мають розглядатися не в межах трудових, а корпоративних правовідносин, що виникають між товариством і особами, яким довірено повноваження з управління ним.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово підтримувала ці висновки, зокрема, в постановах від 10.09.2019 у справі № 921/36/18 та від 30.01.2019 у справі № 145/1885/15-ц, де також виснувала, що хоча такі рішення уповноваженого на це органу можуть мати наслідки і в межах трудових правовідносин, але визначальними за таких обставин є корпоративні правовідносини.

Управління товариством здійснюють його органи - загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом (частини перша, друга статті 97 ЦК України).Частинами першою - четвертою статті 99 ЦК України передбачено, зокрема, що загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Виконавчий орган товариства може складатися з однієї або кількох осіб.

Органами товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників, наглядова рада (у разі утворення) та виконавчий орган (стаття 28 Закону № 2275-VIII).

Загальні збори учасників є вищим органом товариства (частина перша статті 29 Закону № 2275-VIII), до компетенції якого належить, зокрема, обрання одноосібного виконавчого органу товариства (пункт 7 частини другої статті 30 Закону № 2275-VIII).

Разом з тим Закон № 2275-VIII також передбачає укладення з членом виконавчого органу товариства договору.

Частиною дванадцятою цієї ж статті 39 Закону № 2275-VIII передбачено, що договір, який укладається з членом виконавчого органу товариства, від імені товариства підписує особа, уповноважена на таке підписання загальними зборами учасників.

Аналіз цієї норми в сукупності з положеннями останнього речення частини сьомої статті 39, частини шостої статті 40 та частини восьмої статті 42 Закону № 2275-VIII дозволяє дійти висновку про те, що договір, про який ідеться в частині дванадцятій статті 39 цього Закону, є цивільно-правовим або трудовим договором (контрактом).

Таке розуміння узгоджується з подальшими змінами, яких зазнала ця норма. Так, у чинній редакції частина дванадцята статті 39 Закону № 2275-VIII передбачає, що з одноосібним виконавчим органом та кожним членом колегіального виконавчого органу укладається цивільно-правовий або трудовий договір (контракт). Договір (контракт), що укладається з одноосібним виконавчим органом та членом колегіального виконавчого органу, від імені товариства підписує особа, уповноважена на таке підписання загальними зборами учасників.

Про застосовність такого підходу свідчить також те, що Законом України від 15.07.2021 № 1667-IX "Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні" статтю 39 Закону № 2275-VIII доповнено частиною чотирнадцятою, яка передбачає, що у випадках і на умовах, передбачених законом, повноваження виконавчого органу товариства може виконувати юридична особа, зареєстрована відповідно до законодавства України (особа, яка здійснює функції управління).

Відтак чинна редакція Закону № 2275-VIII встановлює обрання особи виконавчим органом товариства або до складу цього органу в межах відносин з управління товариством і окремо передбачає укладення цивільно-правового або трудового договору.

Отже, за загальним правилом створення (обрання) виконавчого органу товариства відбувається за рішенням загальних зборів учасників товариства (частина перша статті 99 ЦК України, пункт 7 частини другої статті 30 Закону № 2275-VIII) або в окремих випадках - наглядової ради товариства (частина друга статті 38 Закону № 2275-VIII). Це рішення породжує між особами, яких воно стосується, корпоративні відносини, у яких обрана особа наділяється повноваженнями з управління.

Так, суд враховує, що позовні вимоги про визнання трудових правовідносин припиненими, спрямовані насамперед на припинення правовідносин з управління, які існують між директором та товариством.

Згідно з п. 13 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта, інформація для здійснення зв`язку з керівником юридичної особи (телефон та/або адреса електронної пошти)), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.

Частина 7 ст. 11 Закону дозволяє державним органам, у тому числі судам, безоплатно отримувати відомості з Єдиного державного реєстру з метою здійснення повноважень, визначених законом.

За ч. 1 ст. 10 цього ж Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Так, при відкритті провадження у даній справі судом було здійснено перевірку відомостей Єдиного державного реєстру відносно відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «ПОРТО-ФРАНКО» ().

При перевірці було встановлено, що станом на 13.05.2024 керівником Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «ПОРТО-ФРАНКО» був ОСОБА_1 .

Разом з тим, судом в подальшому з`ясовано, що станом на 12.08.2024 (дата судового засідання з розгляду справи по суті) відомості щодо керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «ПОРТО-ФРАНКО» було змінено та керівником товариства значиться інша особа - ОСОБА_2 .

Отже, суд констатує факт припинення правовідносин з управління, які існували між позивачем (керівником) та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «ПОРТО-ФРАНКО».

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Частиною 3 ст. 231 ГПК України передбачено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Встановивши після відкриття провадження у справі про фактичне припинення трудових відносин, а саме відносин з управління, які існували між позивачем (керівником) та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «ПОРТО-ФРАНКО», суд зазначає про відсутність предмета спору, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету (ч. 4 ст. 231 ГПК України).

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

За приписами ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Враховуючи вказані обставини, з огляду на приписи п.5 ч.1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" позивач не позбавлений права звернутися до господарського суду з клопотанням про повернення сплаченого судового збору.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 231, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі № 916/2040/24 за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «ПОРТО-ФРАНКО» (65045, Одеська обл., м. Одеса, вул. Новосельського, буд. 92; ) про визнання трудових відносин припиненими - закрити.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги в строк, визначений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Вступну та резолютивну частини ухвали складено 12 серпня 2024 р. Повний текст ухвали складено та підписано 16 серпня 2024 р.

Суддя Р.В. Волков