РІШЕННЯ

Іменем України

12 серпня 2024 року м. Чернігівсправа № 927/513/24
Господарський суд Чернігівської області, в складі судді Романенко А.В., за участю секретаря судового засідання Мігди Р.Ю., за правилами загального позовного провадження, в відкритому судовому засіданні розглянув справу

за позовом: Акціонерного товариства Облтеплокомуненерго,

вул. Реміснича, 55-Б, м. Чернігів, 14000;

до відповідача: Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області,

вул. Святомиколаївська, 85, смт. Ріпки, Чернігівський район, Чернігівська область,

предмет спору: про стягнення 1553429,73 грн

від позивача: Малолєткін Р.С. адвокат, довіреність від 25.03.2024 № 26;

від відповідача: не прибув.

У судовому засіданні 12.08.2024, Господарський суд Чернігівської області, на підставі частини 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

30.05.2024, надійшов позов Акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» (далі АТ «Облтеплокомуненерго») до Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про стягнення 1553429,73 грн різниці між вартістю економічно-обґрунтованого тарифу та вартістю фактично застосованого тарифу для населення в опалювальному періоді 2021-2022 років.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за рішенням виконавчого комітету Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області № 205 від 12.11.2021 відповідач взяв на себе зобов`язання відшкодовувати різницю між вартістю економічно-обґрунтованого тарифу та вартістю фактично застосованого тарифу для населення в опалювальному періоді 2021 2022 років.

Суд прийняв позовну заяву до розгляду; відкрив провадження в справі за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначив на 19.06.2024; установив сторонам строки для подачі письмових заяв по суті позовних вимог, про що постановив ухвалу від 03.06.2024.

Відповідач скористався правом на подачу письмового відзиву на позов (у належний строк).

Позивач, у свою чергу, скористався правом на подачу письмової відповіді на відзив (у належний строк).

19.06.2024, у підготовче засідання прибув повноважний представник позивача; відповідач до суду не прибув, повноважного представника не направив, про причини неприбуття не повідомив, про дату, час та місце слухання справи повідомлений засобами електронного зв`язку в підсистемі Електронний суд.

19.06.2024, суд за результатами судового засідання, закрив підготовче провадження; призначив розгляд справи по суті на 12.08.2024, про що відповідач повідомлений в порядку статей 120, 121 ГПК України.

12.08.2024, у судове засідання прибув повноважний представник позивача; відповідач до суду повторно не прибув, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, засобами електронного зв`язку в підсистемі Електронний суд.

Неприбуття в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, не є перешкодою для розгляду спору за наявними матеріалами справи (частина 1 статті 202 ГПК України).

Суд розпочав розгляд справи по суті та заслухав представника позивача, який підтримав позов у повному обсязі.

Відповідач у відзиві на позов проти задоволення вимог заперечував. Вважає, що оскільки різниця між вартістю економічно обґрунтованого тарифу та вартістю фактичного застосованого тарифу в сумі 1553429,73 грн виникла в період з жовтня 2021 року по квітень 2022 року, тому заборгованість підпадає під компенсацію за рахунок субвенції з державного бюджету.

Звертав увагу на положення абзацу 13 статті 4 Закону України «Про заходи, спрямовані на регулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» від 03.11.2016 № 1730-VIII (в редакції Закону № 2479-IX від 29.07.2022), згідно якого обсяг заборгованості з різниці в тарифах на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, теплову енергію, послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, установам і організаціям, що фінансуються з державного та/або місцевих бюджетів, іншим споживачам та/або іншим підприємствам теплопостачання, що постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води населенню, організаціям та установам, що фінансуються з державного та/або місцевих бюджетів, іншим споживачам, утвореної після 01.06.2021, підтверджується територіальними комісіями з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах, створеними відповідно до вимог цього Закону, станом на 01.07.2022.

Згідно з абзацом 2 пункту 1 Типового положення про територіальну комісію з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах (затвердженого постановою КМУ від 01.09.2021 № 932, в редакції постанови КМ № 1107 від 30.09.2022) територіальна комісія розглядає та підтверджує (узгоджує) обсяги заборгованості з різниці в тарифах, утвореної після 01.06.2021 станом на 01.07.2022, для теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання і водовідведення, що подали заяву, розрахунки обсягів заборгованості з різниці в тарифах та підтвердні документи відповідно до вимог цього Типового положення.

З метою отримання різниці між вартістю економічно обґрунтованого тарифу та вартістю фактично застосованого тарифу АТ «Облтеплокомуненерго» потрібно було звернутись до територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах при Чернігівській обласній військовій адміністрації з переліком підтвердних документів, передбачених пунктом 4 Типового положення № 932.

За інформацією Департаменту енергоефективності, транспорту, зв`язку та житлово-комунального господарства Чернігівської ОДА, в листі від 17.05.2024 за № 06-17/1229, 04.11.2022, відбулось засідання тимчасової територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах, під час якого розглядалось питання узгодження обсягів заборгованості з різниці в тарифах АТ «Облтеплокомуненерго». За результатами розгляду матеріалів АТ «Облтеплокомуненерго», Комісією прийняте рішення, оформлене протоколом № 1 від 04.11.2022, про узгодження обсягів заборгованості з різниці в тарифах за період з 01.06.2021 по 30.06.2022, в цілому по Підприємству, в сумі 190524001,00 грн.

У відзиві на позов зазначає, що Ріпкинська селищна рада Чернігівської області не є належним відповідачем у цій справі.

Суд розглянув подані документи і матеріали, з`ясував фактичні обставини справи, дослідив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, та

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 2 пункту а) частини 1 статті 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, зокрема, встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на теплову енергію (в тому числі її виробництво, транспортування та постачання), тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, на інші комунальні послуги (крім тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, тарифів на комунальні послуги, які встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг), побутові, транспортні та інші послуги.

Згідно з частиною 3 статті 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування віднесено встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону.

До основних повноважень органів місцевого самоврядування в сфері теплопостачання, зокрема, належить встановлення для всіх категорій споживачів тарифів на теплову енергію і тарифів на виробництво теплової енергії (крім тарифів на теплову енергію, вироблену на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях та когенераційних установках) у порядку і межах, визначених законодавством (абз. 7 статті 13 Закону України «Про теплопостачання»).

За частинами 1 - 3, 14 статті 20 Закону України «Про теплопостачання», тарифи на теплову енергію повинні забезпечувати відшкодування всіх економічно обґрунтованих витрат на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб`єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими.

Тарифи на виробництво теплової енергії, в тому числі на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії, на транспортування та постачання теплової енергії встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, та органами місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законодавством.

Установлення тарифів на теплову енергію нижче розміру економічно обґрунтованих витрат на її виробництво, транспортування та постачання не допускається.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про ціни та ціноутворення» дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у процесі формування, встановлення та застосування цін Кабінетом Міністрів України, органами виконавчої влади, органами, що здійснюють державне регулювання діяльності суб`єктів природних монополій, органами місцевого самоврядування та суб`єктами господарювання, які провадять діяльність на території України, а також здійснення державного контролю (нагляду) та спостереження в сфері ціноутворення.

Частинами 1 3 статті 12 Закону України «Про ціни та ціноутворення» передбачено, що державні регульовані ціни запроваджуються на товари, які справляють визначальний вплив на загальний рівень і динаміку цін, мають істотну соціальну значущість, а також на товари, що виробляються суб`єктами, які займають монопольне (домінуюче) становище на ринку. Державні регульовані ціни повинні бути економічно обґрунтованими (забезпечувати відповідність ціни на товар витратам на його виробництво, продаж (реалізацію) та прибуток від його продажу (реалізації). Зміна рівня державних регульованих цін здійснюється в порядку і строки, що визначаються органами, які відповідно до цього Закону здійснюють державне регулювання цін.

Державне регулювання цін здійснюється Кабінетом Міністрів України, органами виконавчої влади, державними колегіальними органами та органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, зокрема, шляхом установлення обов`язкових для застосування суб`єктами господарювання фіксованих цін (стаття 13 Закону України «Про ціни та ціноутворення»).

За статтею 15 Закону України «Про ціни та ціноутворення» Кабінет Міністрів України, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які встановили державні регульовані ціни на товари в розмірі, нижчому від економічно обґрунтованого розміру, зобов`язані відшкодувати суб`єктам господарювання різницю між такими розмірами за рахунок коштів відповідних бюджетів.

Установлення Кабінетом Міністрів України, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування державних регульованих цін на товари в розмірі, нижчому від економічно обґрунтованого розміру, без визначення джерел для відшкодування різниці між такими розмірами за рахунок коштів відповідних бюджетів не допускається і може бути оскаржено в судовому порядку.

АТ «Облтеплокомуненерго» - теплопостачальне підприємство, основним видом діяльності якого є постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря (код 35.30.).

Згідно з дефініцією, наведеною в статті 1 Закону України «Про теплопостачання», постачання теплової енергії (теплопостачання) - господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору.

З матеріалів справи вбачається, що виконавчим комітетом Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області 28.10.2021 прийняті наступні рішення: № 185 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання АТ «Облтеплокомуненерго» та № 186 «Про встановлення тарифів на послугу з постачання теплової енергії АТ «Облтеплокомуненерго».

Згідно з рішенням виконавчого комітету Ріпкинської селищної ради від 28.10.2021 № 185 встановлено АТ «Облтеплокомуненерго» тариф на теплову енергію, для потреб населення, в розмірі 2808,49 грн/Гкал (без ПДВ), за такими складовими: тариф на виробництво теплової енергії 2173,31 грн/Гкал (без ПДВ); тариф на транспортування теплової енергії 613,58 Гкал (без ПДВ); тариф на постачання теплової енергії 21,60 грн/Гкал (без ПДВ). Тарифи встановлені цим рішенням застосовують з 01.10.2021 по 30.09.2022.

Згідно з рішенням виконавчого комітету Ріпкинської селищної ради від 28.10.2021 № 186 встановлений АТ «Облтеплокомуненерго» тариф на послугу з постачання теплової енергії для потреб населення в розмірі 3370,19 грн/Гкал (з ПДВ). Тарифи встановлені цим рішенням застосовують з 01.10.2021 по 30.09.2022.

З метою недопущення застосування до кінцевих споживачів комунальних послуг (населення) тарифів на послугу з постачання теплової енергії, встановлених рішеннями виконавчого комітету Ріпкинської селищної ради від 28.10.2021 № 185 та № 186, розмір яких перевищуватиме розмір тарифів, що застосовувалися до відповідних споживачів у кінці опалювального періоду 2020-2021 років, виконавчий комітет Ріпкинської селищної ради, 12.11.2021, прийняв рішення № 205, за яким ухвалив застосувати в опалювальному періоді 2021-2022 років при розрахунках, в яких кінцевим споживачем комунальних послуг є населення, тарифи в розмірах, що застосовувалися АТ «Облтеплокомуненерго» при розрахунках з населенням за теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, за послуги з постачання теплової енергії (централізоване опалення) в опалювальному періоді 2020-2021 років і були встановлені постановою НКРЕКП від 10.12.2018 № 1766 «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню ПАТ «Облтеплокомуненерго», яке є виконавцем цих послуг» та постановою НКРЕКП від 30.11.2020 № 2254 «Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.01.2020 року № 86» а саме: тариф на теплову енергію - 1770,98 грн/Гкал (без ПДВ) з такими складовими: тариф на виробництво теплової енергії - 1316,70 грн/Гкал (без ПДВ); тариф на транспортування теплової енергії - 441,58 грн/Гкал (без ПДВ); тариф на постачання теплової енергії - 12,70 грн/Гкал (без ПДВ); тариф на послуги з постачання теплової енергії (централізоване опалення) - 1737,61 грн/Гкал (з ПДВ).

За п. 2 цього рішення відшкодування різниці між вартістю економічно-обґрунтованого тарифу та вартістю фактично застосованого тарифу, що виникне в результаті незастосування встановлених у рішеннях виконавчого комітету Ріпкинської селищної ради від 28.10.2021 № 185 та № 186, для потреб населення на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послугу з постачання теплової енергії здійснюється за рахунок коштів бюджету на підставі розрахунку обсягу відшкодування, в тому числі з урахуванням п. 5 розділу 3 Меморандуму про взаєморозуміння щодо врегулювання проблемних питань у сфері постачання теплової енергії та гарячої води в опалювальному періоді 2021-2022 років від 30.09.2021.

Розрахунок обсягу відшкодування різниці в тарифах АТ «Облтеплокомуненерго» має щомісяця, до 15 числа наступного за звітним, надавати Ріпкинській селищній раді.

Згідно з розпорядженнями Ріпкинської селищної ради від 05.10.2021 №193-р та від 12.10.2021 №201-р розпочатий опалювальний сезон 2021-2022 років. Згідно з розпорядженням Ріпкинської селищної ради від 07.04.2022 № 25-р був закінчений опалювальний сезон 2021-2022 років на території селищної Ради.

За доводами позивача, оскільки протягом опалювального періоду 2021-2022 років ним при визначенні вартості послуг для населення на території Ріпкинської селищної ради застосовані тарифи, встановлені рішенням селищної Ради від 12.11.2021 № 205, в останньої утворилась заборгованість у розмірі 1553429,73 грн за рахунок різниці між вартістю економічно-обґрунтованого тарифу та вартістю фактично застосованого тарифу в цьому опалювальному періоді.

З матеріалів справи вбачається, що позивач, на виконання п. 3 рішення Ріпкинської селищної ради від 12.11.2021 № 205, щомісячно, разом з супровідними листами: від 29.11.2021 № 2470/05, від 20.12.2021 № 2743/05, від 31.12.2021 № 2823, від 13.01.2022 № 121/05, від 11.02.2022 № 395/05, від 29.04.2022 № 539/05, від 03.05.2022 № 551/05, від 12.05.2022 № 593/05 направляв селищній Раді розрахунки обсягу відшкодування різниці між вартістю економічно-обґрунтованого тарифу та вартістю фактично застосованого розміру пред`явленого до сплати споживачам (у розрізі об`єктів теплопостачання): у жовтні 2021 на суму 72426,93 грн, у листопаді 2021 року на суму 224531,41 грн, у грудні 2021 року на суму 324392,30 грн, у січні 2022 року на суму 324219,90 грн, у лютому 2022 року на суму 207183,85 грн, у березні 2022 року на суму 223468,75 грн, у квітні 2022 року на суму 177206,59 грн.

Відповідач не спростовував, що в опалювальному періоді 2021 2022 років, різниця між вартістю економічно-обґрунтованого та вартістю фактично застосованого тарифів для населення Ріпкинської ТГ за послуги з теплопостачання, наданих АТ «ОТКЕ», склала 1553429,73 грн. Натомість вважає, що різниця в тарифах для населення за послуги з теплопостачання, в опалювальному періоді 2021-2022 років, підлягає відшкодуванню за рахунок субвенції з державного бюджету відповідно до положень Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств центрального водопостачання та водовідведення». Відтак, на його думку, належним відповідачем у цій справі є Чернігівська обласна державна адміністрація.

Суд установив, що предметом спору є заборгованість, що виникла в період з жовтня 2021 року по квітень 2022 року, за рахунок різниці в тарифах для населення Ріпкинської ТГ за послуги з теплопостачання, надані позивачем, а тому при розгляді справи застосовуються закони та інші правові акти, що регулюють відносини в спірний період з урахуванням правил дії актів цивільного законодавства в часі.

Відповідно до статті 5 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії в часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Надання зворотної дії в часі законам та нормативно-правовим актам може бути передбачене шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті (п. 99 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2024 № 757/23249/17 (провадження № 14-95цс22); абзац четвертий п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/1999).

Спірні правовідносини тривалі і виникли до ухвалення Закону України від 29.07.2022 № 2479-IX «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» та набрання ним законної сили (19.08.2022), яким установлений мораторій на підвищення цін (тарифів) на ринку природного газу та в сфері теплопостачання протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано.

На момент виникнення спірних правовідносин та протягом періоду, за який виникла заборгованість, не було запроваджено мораторію на підвищення цін на природний газ. У спірний період відповідач у відносинах щодо постачання теплової енергії та гарячої води для населення діяв згідно з тарифами, щодо яких не було запроваджено мораторій згідно з частиною 1 статті 1 Закону України від 29.07.2022 № 2479-IX «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування».

Питання відшкодування різниці в тарифах на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, на теплову енергію, послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води підлягає врегулюванню на умовах та в порядку, визначених Законом України від 03.11.2016 № 1730-VIII «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних організацій та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» (далі - Закон № 1730-VIII).

Відповідно до статті 2 цього Закону № 1730-VIII, в редакції Закону від 14.07.2021 № 1639-IX, його дія поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ та послуги з його розподілу і транспортування, за теплову енергію, а також підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію.

Участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до статті цього Закону не потребує обов`язкового включення до реєстру (абзац 2 частини 1 статті 3 Закону № 1730-VIII, в редакції Закону від 14.07.2021 № 1639-IX).

Абзаци 1 та 2 статті 4 Закону № 1730-VIII, в редакції Закону від 14.07.2021 № 1639-IX, встановлювали, що взаєморозрахунки проводяться щодо врегулювання заборгованості з різниці в тарифах для погашення: кредиторської заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової енергії для населення, надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води населенню (без урахування розміру зобов`язань із сплати неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), не погашеної на початок місяця, в якому укладається договір про організацію взаєморозрахунків, а в разі її відсутності - кредиторської заборгованості перед постачальником природного газу теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води іншим категоріям споживачів або операторами газотранспортної чи газорозподільної системи за послуги з розподілу або транспортування природного газу.

Взаєморозрахунки проводяться в порядку та на умовах, затверджених Кабінетом Міністрів України, за рахунок та в межах видатків спеціального фонду державного бюджету за цільовим призначенням, джерелом формування яких є надходження, визначені Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" та/або Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" на погашення заборгованості з різниці в тарифах (абзац 7 статті 4 Закону № 1730-VIII в редакції Закону від 14.07.2021 № 1639-IX з урахуванням змін, внесених Законом від 16.12.2021 № 1974-IX).

Згідно із розділом ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 29.07.2022 № 2479-IX абзац 1 статті 4 Закону № 1730-VIII після слова "Взаєморозрахунки" доповнено словами "або перерахування субвенції", а також доповнений абзацом третім такого змісту: "кредиторської заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг", ТОВ "ГК "Нафтогаз України", суб`єктом господарювання, що здійснює функції постачальника "останньої надії", за спожитий природний газ з 1 червня 2021 року по останнє число шостого місяця після місяця, в якому припинено або скасовано воєнний стан (без урахування розміру зобов`язань із сплати неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), не погашеної на початок місяця, в якому укладається договір про організацію взаєморозрахунків, а в разі її відсутності - кредиторської заборгованості перед операторами газотранспортної чи газорозподільної системи за послуги з розподілу або транспортування природного газу".

Отже, законодавець визначив, що проведення взаєморозрахунків може здійснюватися шляхом взаєморозрахунків або перерахування субвенції в рахунок погашення заборгованості з різниці в тарифах. Водночас визначив, що для цього сторони повинні укласти договір про організацію взаєморозрахунків.

Взаєморозрахунки або перерахування субвенції проводяться у порядку та на умовах, затверджених Кабінетом Міністрів України, за рахунок та в межах видатків державного бюджету за цільовим призначенням, джерелом формування яких є надходження, визначені Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" та на наступні роки на погашення заборгованості з різниці в тарифах (абзац дев`ятий статті 4 Закону № 1730-VIII).

Такий Порядок затверджений постановою КМУ від 20.12.2022 № 1403 "Про затвердження Порядку та умов надання у 2022 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на компенсацію різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води згідно із Законом України "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування", послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуги з централізованого водопостачання і централізованого водовідведення згідно із Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення".

Згідно з п. 5 цього Порядку підставою для проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах є договір про організацію взаєморозрахунків, який укладається суб`єктами господарювання та іншими учасниками розрахунків з погашення заборгованості (далі - учасники розрахунків).

У матеріалах справи відсутній договір про організацію взаєморозрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах за послуги з теплопостачання, надані АТ «Облтеплокомуненерго» населенню Ріпкинської ТГ в опалювальному періоді 2021 2022 роки (жовтень 2021 квітень 2022 років), відтак, доводи відповідача щодо відшкодування наявного боргу саме за рахунок субвенції з державного бюджету та необхідність залучення належного відповідача, Чернігівської ОДА, не знайшли свого підтвердження в ході вирішення наявного спору.

Припущення відповідача про включення наявної заборгованості перед АТ «Облтеплокомуненерго» в сумі 1553429,73 грн до узгодженого обсягу заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, що вироблялися, транспортувалися та постачалися споживачам у період з 01.06.2021 по 30.06.2022 (у загальній сумі по Підприємству в цілому 190524001 грн (без ПДВ)), що підлягають відшкодуванню за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам, на підставі рішення тимчасової територіальної комісії з питань узгодження заборгованості в тарифах Чернігівської обласної державної адміністрації (оформленого протоколом від 04.11.2022 № 1), не ґрунтується на жодних доказах у справі, тому не можуть бути взяті судом до уваги.

Відповідач ухвалюючи рішення від 12.11.2021 № 205 «Про застосування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послугу з постачання теплової енергії АТ «Облтеплокомуненерго» для потреб населення», взяв на себе зобов`язання (п. 2) відшкодувати різницю між вартістю економічно-обґрунтованого тарифу та вартістю фактично застосованого тарифу, що виникне в результаті незастосування встановлених у рішенні виконкому Ріпкинської селищної ради від 28.10.2021 № 185 та від 28.10.2021 № 186, для потреб населення на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, за рахунок коштів бюджету, на підставі розрахунків обсягу відшкодування, що надавались щомісячно Раді постачальником послуг, в тому числі з урахуванням п. 5 розділу 3 Меморандуму про взаєморозуміння щодо врегулювання проблемних питань у сфері постачання теплової енергії та постачання гарячої води в опалювальному періоді 2021 2022 роки від 30.09.2021.

За приписами частин 1, 2 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь установленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Тобто, виходячи зі змісту статей 13, 74 ГПК України кожна сторона на підставі належних, допустимих, достовірних та вірогідних доказів повинна довести правомірність заявлених нею вимог або заперечень.

За висновком суду, позивач, на підставі належних, допустимих, достовірних та вірогідних доказів, у розумінні статей 76 - 79 ГПК України, довів наявність правових підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача 1553429,73 грн заборгованості з різниці між вартістю економічно-обґрунтованого тарифу та вартістю фактично застосованого тарифу на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання населенню Ріпкинської ТГ в опалювальному періоді 2021 - 2022 років.

При ухваленні рішення в справі, суд у тому числі вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, до яких зокрема належить судовий збір.

Статтею 129 ГПК України передбачено, що судовий збір покладається в спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення позову в повному обсязі, суд дійшов висновку, що за рахунок відповідача позивачу підлягають відшкодуванню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 23301,45 грн.

Керуючись статтями 13, 14, 42, 73 - 80, 86, 126, 129, 165 - 167, 178, 184, 202, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Задовольнити повністю позов Акціонерного товариства Облтеплокомуненерго (вул. Реміснича, буд. 55-Б, м. Чернігів, Чернігівська область, 14000; ) до Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області (вул. Святомиколаївська, 85, смт Ріпки, Чернігівський район, Чернігівська область; ) про стягнення 1553429,73 грн різниці між вартістю економічно-обґрунтованого тарифу та вартістю фактично застосованого тарифу для населення Ріпкинської ТГ в опалювальному періоді 2021-2022 років.

2. Стягнути з Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області (вул. Святомиколаївська, 85, смт Ріпки, Чернігівський район, Чернігівська область; ) на користь Акціонерного товариства Облтеплокомуненерго (вул. Реміснича, буд. 55-Б, м. Чернігів, Чернігівська область, 14000; ) заборгованість у розмірі 1553429,73 грн та судовий збір у розмірі 23301,45 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасоване, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови в відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до статті 256 ГПК України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні були оголошені лише вступна та резолютивна частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду в порядку визначеному статтею 257 ГПК України.

Повне судове рішення складене та підписане 14.08.2024.

Суд звертає увагу учасників справи, що відповідно до приписів частин 5-8 статті 6 та частин 5, 6 статті 242 ГПК України, пунктів 5.6, 5.8, 10, 16, 17, 29, 37 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, учасникам справи (їх представникам), які є користувачами Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, судові рішення в паперовій формі не надсилаються і не вручаються. Суд надсилає такі рішення в електронній формі до електронного кабінету таких осіб, і вони вважаються врученими в день отримання повідомлення про доставку копії судового рішення на офіційну електронну адресу учасника справи (його представника), з якого і починається перебіг процесуального строку, встановленого законом або судом. Обмін процесуальними документами в електронній формі між судом та/або особами, що є (повинні бути) користувачами Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, мають здійснюватися виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://cn.arbitr.gov.ua/sud5028/.

Суддя А.В. Романенко