ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13 серпня 2024 року Справа № 903/542/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕТ ЛОДЖИСТІК», м.Львів

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Дрижаполової Інни Михайлівни, м.Ковель

про стягнення 40 000 грн. 00 коп.

Суддя Шум М.С.

Без виклику (повідомлення) сторін

встановив: Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕТ ЛОДЖИСТІК» в позовній заяві від 03.06.2024 просить суд стягнути з Фізичної особи-підприємця Дрижаполової Інни Михайлівни40 000 грн. 00 коп. суми попередньої оплати згідно з договором поставки №2704-23 від 27.04.2023, а також 3 028 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору та 5 000 грн. 00 коп. фактично понесених витрат на правничу допомогу адвоката. Позивач просить розгляду справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Позовна заява обґрунтована тим, що відповідач отримала попередню оплату за товар згідно з договором, проте свого обов`язку з поставки товару не виконала.

Ухвалою суду від 07.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала суду, що направлялась відповідачу за адресою, зазначеною у витязі з ЄДРПОУ (43000, Волинська обл., м.Ковель, вул.Алли Горської (кол.- пров.Грибоєдова), буд.5) повернулася на адресу суду з відміткою пошти "За закінченням терміну зберігання".

Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцем реєстрації відповідача є:АДРЕСА_2 .

Інформації про іншу адресу відповідача, ніж та, яка зазначена в позовній заяві та у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у суду немає.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до п.п.5 ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до п. 99-2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270 в чинній редакції (надалі - Правила) рекомендовані поштові відправлення з позначкою "Судова повістка", адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання пошти, під розпис. У разі відсутності адресата за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за вказаною адресою", яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

Отже, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.03.2019 у справі № 916/2349/17.

Суд зауважує, що сторони зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи. У разі неподання учасником судового процесу з неповажних причин або без повідомлення причин матеріалів та інших доказів, витребуваних господарським судом, останній не позбавлений можливості здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами та доказами.

Враховуючи, що норми ст. 74 ГПК України щодо обов`язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст.129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за можливе розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, господарський суд-

встановив :

27.04.2023 між Фізичною особою - підприємцем Дрижаполовою Інною Михайлівною (Постачальник, Відповідач) та ТОВ «КЕТ ЛОДЖИСТІК» (Покупець, Позивач) укладено договір поставки №2704-23.

Відповідно до п.1.1 - 1.3 Договору Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність, а Покупець прийняти і оплатити продукцію в асортименті, іменованому далі по тексту - товар. Характеристика, кількість, номенклатура, ціна і загальна вартість товару, що поставляється по Договору, зазначається сторонами у специфікації до Договору, що є невід`ємною його частиною, Товар поставляється Постачальником Покупцеві партіями, на кожну партію товару Покупець виписує товарну накладну.

Порядок і строки поставки узгоджуються сторонами у специфікації (п.2.3).

Згідно п.3.1, 3.4 умови оплати та поставки товару узгоджуються сторонами у специфікації до Договору. Вартість товару, погоджена і затверджена сторонами у відповідному додатку (Специфікації) до Договору, є фіксованою і незмінною протягом усього строку його дії.

Відповідно до п. 7.2. Договору поставки, при порушенні строків поставки Товару Постачальник сплачує Покупцеві неустойку у розмірі 0,5 % від вартості недопоставленого вчасно Товару, за кожний день прострочення.

Відповідно до п. 9.5. Договору поставки, при укладенні, оформленні, передачі та виконанні цього Договору сторони допускають використання факсимільного зв`язку, електронної пошти; документи, передані з використанням такого зв`язку будуть мати юридичну силу до обміну оригіналами цих документів.

Договір був підписаний сторонами та завірений їх печатками.

28.04.2023 відповідач надав позивачу рахунок на оплату № 1 від 28.04.2023. Згідно рахунку вартість товару (заготовка соснова строгана 2020х80х4000 - 30 м.куб) становить 129000 грн. Рахунок завірений підписом та печаткою Дрижаполової І.М. Також, відповідачем було надано довідку про відкриття рахунка в АТ «Акцент-Банк».

28.04.2023 ТОВ «КЕТ ЛОДЖИТСТІК» здійснило часткову попередню оплату за обумовлений товар на користь ФОП Дрижаполової І. М. на суму 40 000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 407 від 28.04.2023 з призначенням платежу «оплата за товар згідно рахунку №1 від 28.04.2023».

На підставі договору поставки №2704-23 від 27.04.2023 року та рахунку на оплату № 1 від 28.04.2023 року між ФОП Дрижаполовою І. М. та ТОВ «КЕТ ЛОДЖИСТІК» виникли господарські зобов`язання, за яким ФОП Дрижаполова І. М. зобов`язалася поставити й передати у власність ТОВ «КЕТ ЛОДЖИСТІК» обумовлений товар, а ТОВ «КЕТ ЛОДЖИСТІК» зобов`язалося прийняти та оплатити цей товар.

15.08.2023 позивач надіслав на адресу відповідача вимогу про виконання обов`язку та вимагав поставити та передати у власність ТОВ «КЕТ ЛОДЖИСТІК» заготовку соснову строгану (30 м.куб) на загальну суму 129000грн. Надіслання вимоги відповідачу підтверджується накладною укрпошти від 15.08.2023 та описом вкладення до цінного листа від 15.08.2023 зі штемпелем укрпошти.

Вимога отримана відповідачем 21.08.2023, однак ФОП Дрижаполова І. М. не виконала своїх договірних зобов`язань та не поставила товар позивачу.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч.ч. 1, 7 ст.193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Пунктом 1 статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Частинами першою та другою статті 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 664 Цивільного кодексу України передбачено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це.

Згідно ч.1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач, на підставі виставленого рахунку, здійснив часткову попередню оплату товару. У вимозі, яка отримана відповідачем 21.08.2023, позивач вимагав виконання ФОП Дрижаполовою І.М. свого обов`язку по договору та поставити йому товар.

Відповідач повинен був поставити позивачу товар у 7-денний строк з моменту отримання вимоги, а саме до 28.08.2023, однак останній такого обов`язку не виконав.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 40000,00 грн попередньої оплати за договором поставки посилаючись на ч.2 ст.693 ЦК України.

04.03.2024 Позивач надіслав на адресу відповідача вимогу про повернення суми попередньої оплати в порядку ст. 530 ЦК України в розмірі 40 000,00 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані.

В матеріалах справи відсутні докази поставки товару позивачу.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, заявлена позивачем заборгованість відповідача в сумі 40 000. 00 грн попередньої оплати за товар підтверджена матеріалами справи, відповідачем не спростована, підставна і підлягає до стягнення з відповідача, оскільки в силу ст. 193 ГК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Суд звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів у підтвердження протилежного та вищенаведених висновків суду.

При прийнятті рішення суд виходив з вірогідності наявних у матеріалах справи доказів, керуючись ст. 79 ГПК України, відповідно до якої наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значеЗгідно із ч.ч. 2-4 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача 5 000,00 грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п.1 ч.3. ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 1-3 ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому ч. 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження зазначених витрат позивач надав суду копії договору про надання правничої допомоги №1-1508/23-г від 15.08.2023, укладеного між ТОВ "«КЕТ ЛОДЖИСТІК»" та Адвокатським бюро «Оприско та партнери», додаткового договору №1 від 01.03.2024 до договору про надання правничої допомоги №1-1508/23-г, рахунку №002/1-1508/23-г від 15.08.2023 на суму 5 000.00 грн, платіжної інструкції №112267 від 28.05.2024 про оплату 5 000.00 грн та ордеру на надання правничої (правової ) допомоги (а.с.28-32).

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно п.1,1, 1.2 Договору Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе доручення Замовника про надання йому юридичної допомоги, обумовленого Замовником виду та в його інтересах, на умовах, визначених цим договором, а Замовник зобов`язується оплатити послуги Виконавця та у випадку необхідності відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з виконанням договору. Доручення Замовника полягає у наданні йому правової допомоги та у представництві інтересів Замовника в суді, а також в інших органах, установах, організаціях, підприємствах всіх форм власності з усіма правами, якими наділений представник згідно чинного законодавства України у справі за позовом ТОВ «КЕТ ЛОДЖИСТІК» до фізичної особи-підприємця Дрижаполової Інни Михайлівни про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за договором поставки.

Відповідно до п. 2 Додаткового договору №1 від 01.03.2024 до договору про надання правничої допомоги №1-1508/23-г сторони узгодили, що за послуги Виконавця передбачені п.1 цього Додаткового договору (збір та опрацювання доказів, вироблення правової позиції, підготовка письмової вимоги про повернення суми попередньої оплати, підготовка та подання позовної заяви, участь у судових засіданнях (за необхідності), вчинення всіх інших необхідних дій по представництву позивача у зазначеній справі в суді першої інстанції)

Замовник зобовязується оплатити Виконавцеві гонорар у фіксованій сумі 5 000.00 грн.

Гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати. Ці форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту; і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин, помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката залежно від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого в самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Суд зазначає, що розмір винагороди за надання правової допомоги, визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу (висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 28.12.2020 у справі №640/18402/19).

На підставі виставленого рахунку №002/1-1508/23-г до додаткового договору №1 від 01.03.2024 до договору про надання правничої допомоги №1-1508/23-г від 15.08.2023 на суму 5000грн, ТОВ «Кет Лоджистік» оплатив послуги АБ «Оприско та партнери», що підтверджується платіжною інструкцією №112267 від 28.05.2024 .

Враховуючи вищевикладене, дослідивши надані представником позивача докази, приймаючи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат на професійну правничу допомогу, ціну позову, рівень складності, характер спору та юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, а також їх значення для спору, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в загальній сумі 5 000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 233, 236-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд-

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити .

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Дрижаполової Інни Михайлівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю відповідальністю "КЕТ ЛОДЖИСТІК" (79040, м.Львів, вул.Городоцька, буд.367А, кабінет 83, ) 40 000, 00 грн. боргу, 3 028.00 грн. витрат по сплаті судового збору та 5 000,00 витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Суддя М. С. Шум