ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

13.08.2024м. ДніпроСправа № 904/1926/23 (904/2742/24)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" (49100, місто Дніпро, узвіз Кодацький, будинок 2, )

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Боріваж" (49006, місто Дніпро, проспект Пушкіна, будинок 4, )

відповідача-2: Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д, )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-1: розпорядник майна - арбітражний керуючий Шевченко Віталій Євгенович (49008, місто Дніпро, вулиця Театральна, 2)

про визнання недійсними договорів застави майна

в межах справи №904/1926/23

за заявою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" (49100, місто Дніпро, узвіз Кодацький, будинок 2, )

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Боріваж" (49006, місто Дніпро, проспект Пушкіна, будинок 4, )

про визнання банкрутом

Суддя Первушин Ю.Ю.

за участю секретаря судового засідання Дяченко А.С.

Від представників учасників справи:

від позивача: Волова Оксана Валентинівна, посвідчення №1348 від 14.09.2018.

від відповідача-1: Федорко Олександр Олександрович, довіреність №б/н від 06.08.2024, посвідчення адвоката №3613 від 28.07.2023.

від відповідача-2: Харицька Анастасія Миколаївна, довіреність №7859-С-О від 21.05.2024.

від третьої особи: Шевченко Віталій Євгенович, посвідчення №1231 від 24.07.2013.

вільний слухач: Федорко Віолетта Андріївна, паспорт.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Інгосстрах" () звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Боріваж" (); відповідача-2: Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-1: розпорядник майна - арбітражний керуючий Шевченко Віталій Євгенович в якій просить суд:

- визнати недійсним Договір застави частки у статутному фонді №DNHSLOK271016/DZ від 27.10.2016, з усіма додатками та додатковими угодами, укладеними між Товариством з обмеженою відповідальністю «Боріваж» (місцезнаходження: 49006, Дніпропетровська область, місто Дніпро, проспект Пушкіна, будинок 4, ідентифікаційний код юридичної особи 32307678) та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк» (ідентифікаційний код юридичної особи: 14360570, місцезнаходження: 01001, Україна, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1д).

- визнати недійсним Договір застави частки у статутному фонді №DNHSLOK06924/DZ від 04.11.2016, з усіма додатками та додатковими угодами, укладеними між Товариством з обмеженою відповідальністю «Боріваж» (місцезнаходження: 49006, Дніпропетровська область, місто Дніпро, проспект Пушкіна, будинок 4, ідентифікаційний код юридичної особи 32307678) та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (ідентифікаційний код юридичної особи: 14360570, місцезнаходження: 01001, Україна, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1д).

Позовна заява подана в межах справи №904/1926/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Боріваж" (49006, місто Дніпро, проспект Пушкіна, будинок 4, ).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті, яке відбудеться 13.08.2024 о 14:00 год.

12.08.2024 до відділу канцелярії суду Позивач - Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Інгосстрах" подав заяву про забезпечення позову (вх. суду №37897/24), в якій просить:

1. Заборонити Акціонерному товариству комерційний банк "ПриватБанк" (ідентифікаційний код 14360570, місцезнаходження (адреса): 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д) вчиняти будь-які дії, з реалізації права заставодержателя на позасудове звернення стягнення на майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Боріваж» (ідентифікаційний код 32307678, місцезнаходження (адреса): 49006, місто Дніпро, проспект Лесі Українки (колишня назва - проспект Пушкіна), будинок 4) за Договором застави №DNHSLОК271016/DZ від 27.10.2016р. (предмет застави: частка належна ТОВ «Боріваж» у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротермінал Логістік» (ідентифікаційний код 39296647) у розмірі 224 129 428,00 грн., що складає 99,999955% від статутного капіталу), та за Договором застави №DNHSLOK06924/DZ від 04.11.2016 (предмет застави: частка належна ТОВ «Боріваж» у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротермінал» (ідентифікаційний код 30485777) у розмірі 16 647 287,23 гривень, що складає 100% від статутного капіталу).

2. Заборонити Міністерству юстиції України та його територіальним органам, державним реєстраторам, а також будь-яким іншим суб`єктам, які наділені владними повноваження щодо здійснення реєстраційних дій, в тому числі нотаріусам, проводити реєстраційні дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо зміни складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротермінал Логістік» (ідентифікаційний код 39296647, місцезнаходження (адреса) 49005, Дніпропетровська область, місто Дніпро, проспект Яворницького Дмитра, будинок 12) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротермінал» (ідентифікаційний код 30485777, місцезнаходження (адреса): 49006, Дніпропетровська область, місто Дніпро, проспект Лесі Українки (колишня назва проспект Пушкіна), будинок 4), що пов`язане з реалізацією АТ КБ «ПриватБанк» права заставодержателя за Договорами застави №DNHSLОК271016/DZ від 27.10.2016 та №DNHSLOK06924/DZ від 04.11.2016 на позасудове звернення стягнення на частки належні ТОВ «Боріваж» у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротермінал Логістік» у розмірі 224 129 428,00 грн., що складає 99,999955% від статутного капіталу та у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротермінал» у розмірі 16 647 287,23 гривень, що складає 100% від статутного капіталу.

3. Накласти арешт на частки у статутних капіталах господарських товариств, що належать ТОВ "Боріваж", а саме: частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротермінал Логістік» у розмірі 224 129 428,00 гривень, що складає 99,999955% від статутного капіталу та частку, що складає 100% у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротермінал» (ідентифікаційний код 30485777, місцезнаходження (адреса): 49006, Дніпропетровська область, місто Дніпро, проспект Лесі Українки, будинок 4), у розмірі 16 647 287,23 гривень.

4. Заборонити розпоряднику майна ТОВ «Боріваж» арбітражному керуючому Шевченко Віталію Євгеновичу вчиняти дії спрямовані на припинення права власності ТОВ «Боріваж» на частки належні ТОВ «Боріваж» у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротермінал Логістік» у розмірі 224 129 428,00 грн, що складає 99,999955% від статутного капіталу та у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротермінал» у розмірі 16 647 287,23 гривень, що складає 100% від статутного капіталу.

13.08.2024 до відділу канцелярії суду Позивач - Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Інгосстрах" подав клопотання (вх. суду №38087/24), в якому просить суд: врахувати при розгляді справи №904/1926/23 (904/2742/24) внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо змін щодо зміни місцезнаходження ТОВ «Боріваж» на таке: 49069, Дніпропетровська область, місто Дніпро, проспект Поля Олександра, будинок 46 та зміни місцезнаходження ТОВ «Агротермінал Логістік» на таке: 49094, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Мандриківська, будинок 161.

У судовому засіданні заслухано пояснення присутніх представників учасників справи щодо заяви про забезпечення позову.

Суд, розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи та надавши юридичну оцінку поданих до справи доказів, прийшов до висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову, у зв`язку з наступним.

Відповідно до стаття 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також інших підстав, визначених законом.

З аналізу статті 136 ГПК України вбачається, що забезпечення позову допускається якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити:

1) виконання рішення суду;

2) ефективний захист, прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

3) поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З наведеного вбачається, що чинним ГПК України передбачено три самостійні підстави вжиття заходів забезпечення позову. За наявності хоча б однієї з таких підстав, суд за заявою учасника справи має право вжити заходів забезпечення позову.

Згідно з частиною 1 статті 40 Кодекс України з процедур банкрутства господарський суд має право за клопотанням сторін або учасників справи чи за своєю ініціативою вжити заходи до забезпечення вимог кредиторів.

Позивач зазначив в своїй заяві про забезпечення позову, що оскаржувані Договір застави №DNHSLОК271016/DZ від 27.10.2016, предмет застави: Частка в ТОВ "Агротермінал Логістік" 99,999955% та Договір застави №DNHSLOK06924/DZ від 04.11.2016, предмет застави: частка у статутному капіталі ТОВ «Боріваж» у розмірі 100% у статутному фонді в ТОВ «Агротермінал», укладені між ТОВ «Боріваж» та ПАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є - Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»), було укладено ТОВ «Боріваж» маючи невиконані грошові зобов`язання перед ПрАТ СК «Інгосстрах». Вищевказані договори застави були укладені також після укладення Договору страхування кредитів №16/04/05-01 К від 05.04.2016, складення акту №1547 БК від 22.08.2016, на підставі якого було здійснено страхові відшкодування.

Також зазначено, що оскаржувані договори застави є фраудаторними, так їх було укладено пов`язаними особами (пов`язаність встановлена НБУ) з метою подальшого звернення стягнення на предмет застави та для погашення лише вимог АТ КБ «ПриватБанк», у зв`язку з чим було допущено порушення прав ПрАТ «СК «Інгосстрах» як кредитору. Відповідно до правової позиції, викладеної у Постанові Верховного суду від 28 листопада 2019 по справі №910/8357/18, суд наголошує, що відповідно до статей 16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Таке розуміння визнання правочину недійсним, як способу захисту, є усталеним у судовій практиці. Це підтверджується висновками, що містяться в постановах Верховного Суду України від 25.12.2013 у справі №6-78цс13, від 11.05.2016 у справі №6-806цс16 тощо. Отже правом оспорювати правочин Цивільний кодекс України наділяє не лише сторону (сторони) правочину, але й інших, третіх осіб, що не є сторонами правочину, визначаючи статус таких осіб як "заінтересовані особи". Тому, в кожній справі про визнання правочину недійсним суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання правочину недійсним і настання певних юридичних наслідків. Визначальну роль у процедурі банкрутства відіграє дотримання принципу конкурсного імунітету кредиторів, який спрямований на попередження та усунення будь-яких переваг одних кредиторів на шкоду інших. Важливе значення у дотриманні цього принципу має формування конкурсної маси, її реалізація та задоволення вимог кредиторів в установленій законом черговості. З огляду на те, що позивач та відповідач 1 є кредиторами у справі №911/1152/18 про банкрутство ТОВ "ЄвроальянсРіалті", результати розгляду позову у даній справі мають безпосередній вплив на права та інтереси АТ "Сбербанк", оскільки результат прийнятого рішення у цій справі безпосередньо впливає на формування конкурсної маси боржника, а отже, і розміру задоволення вимог кредиторів.

Позивач звернувся з позовом про визнання недійсним вищевказаних договорів застави майна, що впливає на формування конкурсної маси та її реалізації та задоволення вимог кредиторів в установленій законом черговості.

Згідно із статтею 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Згідно з частиною першою статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною відповідачу, іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання. Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову. При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Отже, аналізуючи викладене, можна дійти висновку, що метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову (постанова КГС у складі ВС від 08.10.2018 у справі №913/257/18). За таких обставин, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд, в першу чергу, повинен оцінити доводи заявника на підтвердження того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся. При цьому варто враховувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом залежно від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача (відповідачів) чи інших учасників справи з тим, щоб забезпечити позивачу реальний та ефективний захист або поновлення порушених його прав (інтересів), якщо рішення буде прийняте на його користь, в тому числі задля забезпечення можливості захисту порушених прав в межах одного судового провадження без нових звернень до суду. Тобто метою заходу забезпечення є підтримання statusquo, поки суд не визначиться щодо виправданості цього заходу. Тимчасовий захід спрямований на те, щоб протягом судового розгляду щодо суті спору суд залишався в змозі розглянути позов заявника за звичайною процедурою. Тимчасові забезпечувальні заходи мають на меті забезпечити протягом розгляду продовження існування стану, який є предметом спору (рішення ЄСПЛ від 13.01.2011 у справі "Кюблер проти Німеччини"). Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача (відповідачів) або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 10.12.2019 у справі №910/18739/16, від 21.10.2021 у справі № 910/20007/20). Отже, заходи забезпечення позову (вимог), без застосування яких існує ризик такої зміни обставин, внаслідок якої подальше ухвалення остаточного рішення суду на користь заявника вже не призведе до захисту прав або інтересів заявника, за яким він звертався до суду, слід розглядати як такі, що охоплені "правом на суд".

Аналогічних висновків дійшли суди при розгляді справ, у тому щодо визнання договорів недійсними з підстав фраудаторності, а саме:

- в ухвалі господарського суду Дніпропетровської області від 06.09.2023р. по справі №04/4790/21(904/4809/23), яку було змінено постановою Центрального апеляційного господарського суду від 20.12.2023 по справі №904/4790/21(904/4809/23) та постанову залишено без змін постановою Верховного Суду України від 08.03.2024 по справі №904/4790/21 (904/4847/23);

- в ухвалі господарського суду Дніпропетровської області від 08.09.2023 по справі №904/4790/21(904/4844/23), яку було змінено постановою Центрального апеляційного господарського суду від 20.12.2023 по справі №904/4790/21(904/4844/23) та постанову залишено без змін постановою Верховного Суду України від 08.03.2024 по справі №904/4790/21(904/4844/23),

- в ухвалі господарського суду Дніпропетровської області від 08.09.2023 по справі №904/4790/21 (904/4847/23), яку було змінено постановою Центрального апеляційного господарського суду від 20.12.2023 по справі №904/4790/21(904/4847/23) та постанову залишено без змін постановою Верховного Суду України від 11.03.2024 по справі №904/4790/21 (904/4847/23),

- в ухвалі господарського суду Дніпропетровської області від 15.06.2023 по справі №904/1938/22(904/3070/23), залишеною без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду 26.09.2023 по справі №904/1938/22(904/3070/23).

Згідно частини 1 Кодексу України з процедури банкрутства, забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника.

У відповідності до частини 1, 2 статті 75 Кодексу України з процедури банкрутства, арбітражний керуючий визначає умови продажу за погодженням з комітетом кредиторів та забезпеченим кредитором (щодо майна, яке є предметом забезпечення). До обов`язкових умов продажу належать: склад майна (лот); початкова ціна; крок аукціону.

Згідно абзацу 5 частини 3 статті 61 Кодексу України з процедури банкрутства, за рахунок коштів, отриманих від реалізації майна, що є предметом забезпечення, відшкодовуються витрати, пов`язані з утриманням, збереженням та визначенням вартості такого майна. Склад та розмір таких витрат підлягають погодженню забезпеченим кредитором. Кошти, що залишилися після здійснення зазначених виплат, використовуються виключно для задоволення вимог кредиторів за зобов`язаннями, які забезпечують таке майно.

Позивач зазначає, що оскаржувані Договір застави №DNHSLОК271016/DZ від 27.10.2016, предмет застави: Частка в ТОВ "Агротермінал Логістік" 99,999955% та Договір застави №DNHSLOK06924/DZ від 04.11.2016, предмет застави: частка у статутному капіталі ТОВ «Боріваж» у розмірі 100% у статутному фонді в ТОВ «Агротермінал» які було укладено між ТОВ «Боріваж» та ПАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є - Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк») з метою отримання саме АТ КБ «ПриватБанк» пріоритету (першочерговості) отримання грошових коштів по відношенню до інших кредиторів ТОВ "Боріваж", у зв`язку з чим порушено принцип «справедливого» розподілу грошових коштів та право ПрАТ СК «Інгосстрах» на погашення його кредиторських вимог.

В проваджені господарського суду Дніпропетровської області знаходиться справа №904/1926/23(904/1532/22) за позовом АТ КБ "ПриватБанк", де воно просить суд в рахунок простроченої заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Боріваж" перед Акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" за Кредитним договором №DNHSLON06941 від 13.12.2016 в сумі 3 427 605 761,09 грн., з яких: 2 867 989 340,94 грн - тіло кредиту; 559 616 420,15 грн - проценти за користування кредитом, звернути стягнення на предмет застави за Договором застави частки у статутному фонді №DNHSLOK271016/DZ від 27.10.2016, укладеним між Акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Боріваж", а саме на належну Товариству з обмеженою відповідальністю "Боріваж" частку у статутному фонді Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал-Логістік" (69065, місто Запоріжжя, майдан Інженерний, будинок 1, офіс 308, ) у розмірі 99,999955%. Просить встановити наступний спосіб реалізації предмета застави за Договором застави частки у статутному фонді №DNHSLOK271016/DZ від 27.10.2016: шляхом реалізації з прилюдних торгів за початковою ціною, визначеною у процедурі виконавчого провадження. Судові витрати просить стягнути з відповідача.

Як свідчить витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №78456024 від 26.04.2022 Акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" було зареєстровано звернення стягнення 26.04.2022 за Договором застави частки у статутному фонді №DNHSLOK271016/DZ від 27.10.2016, укладеним між Акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Боріваж", а саме на належну Товариству з обмеженою відповідальністю "Боріваж" частку у статутному фонді Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал-Логістік" (69065, місто Запоріжжя, майдан Інженерний, будинок 1, офіс 308, ) у розмірі 99,999955%.

В рамках справи №904/1926/23 про банкрутство ТОВ «Боріваж», 20.05.2024 через систему "Електронний суд" представником кредитора АТ КБ "ПриватБанк" було подано клопотання АТ КБ "ПриватБанк" про надання дозволу на звернення стягнення на майно боржника та скасування заходів забезпечення вимог кредиторів (вх. суду №24702/24), а саме згідно Договору застави №DNHSLОК271016/DZ від 27.10.2016, предмет застави: Частка в ТОВ "Агротермінал Логістік" () 99,999955% та Договору застави №DNHSLOK06924/DZ від 04.11.2016, предмет застави: частка у статутному капіталі ТОВ «Боріваж» у розмірі 100% у статутному фонді в ТОВ «Агротермінал» ().

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області по справі №904/1926/23 від 21.05.2024, було призначено підсумкове засідання суду, у тому числі для розгляду клопотання АТ КБ "ПриватБанк" про надання дозволу на звернення стягнення на майно боржника та скасування заходів забезпечення вимог кредиторів (вх. суду №24702/24).

На думку заявника, такі дії АТ КБ «ПриватБанк» свідчать про намагання АТ КБ «ПриватБанк» в будь-який спосіб заволодіти часткою ТОВ «Боріваж» в ТОВ "Агротермінал Логістік" () у розмірі 99,999955% та часткою ТОВ «Боріваж» у статутному капіталі ТОВ «Агротермінал» у розмірі 100% (), з метою незаконного їх продажу (відчуження) та отримання позачергово грошових коштів, що призведе до непогашення кредиторських вимог Позивача.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 64 Кодексу України з процедур банкрутства кошти, одержані від продажу майна, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому, вимоги кредиторів, які не забезпечені заставою задовольняються в четверту чергу.

Відповідно до частини 2 цієї ж статті вимоги кожної наступної черги задовольняються у міру надходження на рахунок коштів від продажу майна банкрута після повного задоволення вимог попередньої черги, крім випадків, установлених цим Кодексом.

Оскільки Позивач бажає, щоб його кредиторські вимоги були задоволені, він зацікавлений в тому, щоб майно боржника було продане за максимально високою ціною та погашення кредиторських було здійснено у відповідності до пункту 4 частини 1 статті 64 Кодексу України з процедур банкрутства.

Згідно частини 8 статті 44 КУПБ, у процедурі розпорядження майном боржник не має права без згоди комітету кредиторів (зборів кредиторів - до моменту обрання комітету кредиторів) здійснювати продаж істотних активів боржника.

Частиною 1 статті 63 КУПБ, передбачено, що після проведення інвентаризації та отримання згоди на продаж майна ліквідатор здійснює продаж майна банкрута на аукціоні.

Відчуження АТ КБ «ПриватБанк» вищевказаних часток, ПрАТ СК «Інгосстрах» вважає таким, що призведе до порушення його прав на задоволення кредиторських вимог, адже в результаті продажу частки ТОВ «Боріваж» в ТОВ "Агротермінал Логістік" () у розмірі 99,999955% та частки ТОВ «Боріваж» у статутному капіталі ТОВ «Агротермінал» у розмірі 100% (), коштів від такого продажу буде не достатньо для задоволення вимог ПрАТ СК «Інгосстрах», як конкурсного кредитора, так як АТ КБ «ПриватБанк» є кредитором, вимоги якого забезпечені оскаржуваними договорами застави.

Таким чином, реалізація вищевказаних часток, матиме наслідком неможливість ефективного захисту прав та інтересів Позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а також поновлення порушених прав та інтересів, так як в цьому випадку позивачеві доведеться звертатися до суду з позовом (позовами), зокрема, про визнання недійсним правочинів, укладеного за результатами аукціону, що є не сумісним з правом на справедливий суд, закріпленим в ст. 6 конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а отже спосіб засіб захисту прав позивача буде не ефективним.

У відповідності до частини 14 статті 39 КУПБ, з моменту відкриття провадження у справі пред`явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися лише у порядку, передбаченому цим Кодексом, та в межах провадження у справі.

У рішенні від 31.07.2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» - Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) - Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Також, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Європейським судом з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції» (рішення від 19.03.1997) зазначено, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не можуть вважатися дієвими, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням.

Таким чином, саме вжиття судом заходів забезпечення позову сприяє гарантуванню відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання ухваленого судового рішення, що повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини.

Заходи забезпечення позову, які належить застосувати та обґрунтування їх необхідності.

Відповідно до частини 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Вжиття саме цих заходів забезпечення позову забезпечить ефективний захист й поновлення прав Позивача за захистом якого він звернувся до суду. Тому у разі задоволення позову Позивач, будучи кредитором, зможе отримати задоволення своїх вимог зокрема за рахунок цього майна, проданого за найвищою ціною, та не буде вимушений вчиняти надмірних додаткових заходів для захисту та відновлення своїх прав.

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 19.04.2023 року у справі №922/987/16 дійшов до такого висновку: «Верховний Суд враховує, що процедура банкрутства за своєю суттю є конкурсним процесом, основною метою якого, зокрема, є рівномірне і справедливе задоволення вимог всієї сукупності кредиторів неплатоспроможного боржника. Отже, одним з основних завдань провадження у справі про банкрутство є максимальне задоволення вимог кредиторів».

Щодо прав кредитора у справі про банкрутство Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 06.07.2023 №904/8846/21 зробив висновки, що «Що під час здійснення провадження у справі про банкрутство кредитор в силу наявних у нього прав не може безумовно покладатися у здійсненні дій з оскарження правочинів чи інших дій направлених на виявлення, повернення майна банкрута, лише на ліквідатора. Як особа зацікавлена у задоволенні наявних у нього грошових вимог до боржника у повному обсязі, кредитор має діяти розсудливо та проявляти уважність щодо стану своїх прав, зокрема цікавитися вжитими ліквідатором діями у ліквідаційній процедурі та заходами направленими на виявлення, розшук та повернення майна банкрута, ефективністю таких заходів та вчиняти, за наявності в нього необхідного обсягу прав та повноважень, дії направлені на визнання правочинів боржника недійсними, визнання недійсним правочину, вчиненого з порушенням порядку підготовки та проведення аукціону, оскарження дій (бездіяльності) ліквідатора щодо вжитих ним заходів у ліквідаційній процедурі тощо. Саме від таких дій кредитора залежить досягнення основної мети його участі у справі про банкрутство задоволення (погашення) його вимог».

У відповідності до статті 21 Закону України «Про заставу», реалізація заставленого майна здійснюється шляхом його продажу на аукціонах (публічних торгах), у тому числі у формі електронних торгів, якщо інше не передбачено договором, а державних підприємств та відкритих акціонерних товариств, створених у процесі корпоратизації, всі акції яких перебувають у державній власності, - виключно з аукціонів (публічних торгів).

Якщо перший аукціон (публічні торги) оголошено таким, що не відбувся, проводиться наступний аукціон. Початковою ціною другого і наступних аукціонів вважається ціна, зменшена на 30 відсотків по відношенню до початкової ціни попереднього аукціону.

Якщо другий і наступні аукціони (публічні торги) оголошені такими, що не відбулися, заставодержатель має право залишити заставлене майно за собою за початковою ціною, яка була запропонована на останньому аукціоні (публічних торгах). У разі якщо заставодержатель відмовився залишити заставлене майно за собою, це майно реалізується у встановленому порядку, якщо інше не передбачено договором.

У випадку невжиття заходів забезпечення позову ефективний захист і поновлення порушеного права ПрАТ СК «Інгосстрах» буде неможливим, адже частки ТОВ «Боріваж» в ТОВ "Агротермінал Логістік" () у розмірі 99,999955% та частки ТОВ «Боріваж» у статутному капіталі ТОВ «Агротермінал» () у розмірі 100% будуть відчужені (реалізовані) та або АТ КБ «ПриватБанк» залишить заставне майно за собою (отримає право власності на вищевказані частки). Такі обставини призведуть до незворотних наслідків, оскільки ПрАТ СК «Інгосстрах» буде позбавлений можливості захистити свої права та інтереси, як кредитора, в межах даної справи та буде вимушений звертатися з новим позовом про визнання недійсними правочинів, вчинених за результатами аукціону, тощо. Позивач зазначає, про те що необхідно заборонити АТ КБ «ПриватБанк» вчиняти дії, реалізації права заставодержателем на звернення стягнення на майно ТОВ «Боріваж».

Заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом способів забезпечення позову, який передбачений, зокрема Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань". Зокрема така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 09.11.2018 у справі №915/508/18, від 12.03.2020 у справі №916/3479/19, від 15.04.2021 у справі №911/2780/20. Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 24.06.2020 у справі №902/1051/19, залишаючи без змін постанову Північно-західного апеляційного господарського суду.

Такі види забезпечень позову є співмірними із заявленими позовними вимогами та в жодній мірі не порушують права відповідачів, оскільки не пов`язані з матеріальними наслідками.Вжиття цих заходів забезпечення позову не перешкоджатиме законній господарській діяльності будь-якої юридичної особи.Крім того, вжиття заходів забезпечення позову не пов`язане з матеріальними наслідками для будь-якої особи, а обмежується лише можливість розпорядження вищевказаними частками, тому відповідачам та будь-якій іншій особі не будуть завдані збитки.

З огляду на наведене, заява про забезпечення позову підлягає задоволенню частково в частині заборони Акціонерному товаристві комерційний банк «ПриватБанк» (ідентифікаційний код 14360570, місцезнаходження (адреса): 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д) вчиняти будь-які дії, з реалізації права заставодержателя на позасудове звернення стягнення на майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Боріваж» (ідентифікаційний код 32307678, місцезнаходження (адреса): 49006, Дніпропетровська область, місто Дніпро, проспект Поля Олександра, будинок 46) за Договором застави №DNHSLОК271016/DZ від 27.10.2016 (предмет застави: частка належна ТОВ «Боріваж» у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік" (ідентифікаційний код 39296647) у розмірі 224 129 428,00 грн., що складає 99,999955% від статутного капіталу), та за Договором застави №DNHSLOK06924/DZ від 04.11.2016 (предмет застави: частка належна ТОВ «Боріваж» у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротермінал» (ідентифікаційний код 30485777) у розмірі 16 647 287, 23 гривень, що складає 100% від статутного капіталу) та заборони Міністерству юстиції України та його територіальним органам, державним реєстраторам, а також будь-яким іншим суб`єктам, які наділені владними повноваження щодо здійснення реєстраційних дій, в тому числі нотаріусам, проводити реєстраційні дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо зміни складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік" (ідентифікаційний код 39296647, місцезнаходження (адреса) 49094, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Мандриківська, будинок 161) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротермінал» (ідентифікаційний код 30485777, місцезнаходження (адреса): 49006, Дніпропетровська область, місто Дніпро, проспект Лесі Українки (колишня назва проспект Пушкіна), будинок 4), що пов`язане з реалізацією АТ КБ «ПриватБанк» права заставодержателя за Договорами застави №DNHSLОК271016/DZ від 27.10.2016 та №DNHSLOK06924/DZ від 04.11.2016 на позасудове звернення стягнення на частки належні ТОВ «Боріваж» у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік" у розмірі 224 129 428,00 грн., що складає 99,999955% від статутного капіталу та у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротермінал» у розмірі 16 647 287,23 гривень, що складає 100% від статутного капіталу.

Щодо накладення арешту на частки у статутних капіталах господарських товариств, що належать ТОВ "Боріваж", а саме: частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік" у розмірі 224 129 428,00 гривень, що складає 99,999955% від статутного капіталу та частку, що складає 100% у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротермінал», у розмірі 16 647 287,23 гривень судом повинно бути відмовлено у задоволені вимоги у зв`язку тим, що заявником не обґрунтовано потреби накладення саме такого виду забезпечення.

У постанові у справі №643/12369/19 Верховний Суд від 19.02.2021 зазначив, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, або до набрання законної сили рішенням про відмову в позові.

Верховний Суд роз`яснив, що:

арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна;

заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна - це перешкода у вільному розпорядженню майном.

Верховний Суд зауважив, що враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо нерухомого майна не вимагає обмеження в користуванні ним, оскільки для найменшого порушення інтересів відповідача та збереження нерухомого майна обґрунтованою може бути визнана лише заборона відчуження такого нерухомого майна без позбавлення відповідача та інших осіб права користування ним.

Верховний Суд звернув увагу, що арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, але вони є різними для виконання ухвали про забезпечення позову, тому суттєвого значення у виборі їх застосування немає для вирішення справи та способу забезпечення позову.

Колегія суддів дійшла висновку, що з урахуванням підстав та змісту позову, надавши оцінку відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, балансу інтересам сторін, суди дійшли обґрунтованого висновку про вжиття заходів забезпечення позову саме шляхом заборони відчуження квартири.

Також не підлягає задоволенню вимога Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" заборонити розпоряднику майна ТОВ «Боріваж» арбітражному керуючому Шевченко Віталію Євгеновичу вчиняти дії спрямовані на припинення права власності ТОВ «Боріваж» на частки належні ТОВ «Боріваж» у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Логістік" у розмірі 224 129 428,00 грн., що складає 99,999955% від статутного капіталу та у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротермінал» у розмірі 16 647 287,23 гривень, що складає 100% від статутного капіталу.

У відповідності до частин 10, 11 статті 44 Кодексу України з процедур банкрутства, розпорядник майна не має права втручатися в оперативно-господарську діяльність боржника, крім випадків передбачених цим Кодексом. Призначення розпорядника майна не є підставою для припинення повноважень керівника чи органу управління боржника. Тобто право розпорядження частками які вказані в заяві про забезпечення позову є саме у виконавчого органу ТОВ «Боріваж», а не у розпорядника майна ТОВ «Боріваж» арбітражного керуючого Шевченко Віталія Євгеновича.

Керуючись статтями 136, 137 Господарського процесуального кодексу України, ст.1, ч. 14 ст. 39, ст. 40, ч. 8, 10, 11 ст. 44, абз. 5 ч. 3 ст. 61, ч. 1 ст. 63, п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 64,ч.1, 2 ст. 75 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд,

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" (вх. суду №37897/24) у справі №904/1926/23(904/2742/24) - задовольнити частково.

1. Заборонити Акціонерному товариству комерційний банк "ПриватБанк" (ідентифікаційний код 14360570, місцезнаходження (адреса): 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д) вчиняти будь-які дії, з реалізації права заставодержателя на позасудове звернення стягнення на майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Боріваж» (ідентифікаційний код 32307678, місцезнаходження (адреса): 49069, Дніпропетровська область, місто Дніпро, проспект Поля Олександра, будинок 46) за Договором застави №DNHSLОК271016/DZ від 27.10.2016 (предмет застави: частка належна ТОВ «Боріваж» у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротермінал Логістік» (ідентифікаційний код 39296647) у розмірі 224 129 428,00 грн, що складає 99,999955% від статутного капіталу), та за Договором застави №DNHSLOK06924/DZ від 04.11.2016 (предмет застави: частка належна ТОВ «Боріваж» у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротермінал» (ідентифікаційний код 30485777) у розмірі 16 647 287,23 гривень, що складає 100% від статутного капіталу).

2. Заборонити Міністерству юстиції України та його територіальним органам, державним реєстраторам, а також будь-яким іншим суб`єктам, які наділені владними повноваження щодо здійснення реєстраційних дій, в тому числі нотаріусам, проводити реєстраційні дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо зміни складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротермінал Логістік» (ідентифікаційний код 39296647, місцезнаходження (адреса) 49094, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Мандриківська, будинок 161) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротермінал» (ідентифікаційний код 30485777, місцезнаходження (адреса): 49006, Дніпропетровська область, місто Дніпро, проспект Лесі Українки (колишня назва - проспект Пушкіна), будинок 4), що пов`язане з реалізацією АТ КБ «ПриватБанк» права заставодержателя за Договорами застави №DNHSLОК271016/DZ від 27.10.2016 та №DNHSLOK06924/DZ від 04.11.2016 на позасудове звернення стягнення на частки належні ТОВ «Боріваж» у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротермінал Логістік» у розмірі 224 129 428,00 грн., що складає 99,999955% від статутного капіталу та у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротермінал» у розмірі 16 647 287,23 гривень, що складає 100% від статутного капіталу.

3. В іншій частині заяви про забезпечення позову Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" - відмовити.

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає примусовому виконанню.

Стягувач: Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Інгосстрах" (49100, місто Дніпро, узвіз Кодацький, будинок 2, ).

Боржники:

1. Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д, ).

2. Товариство з обмеженою відповідальністю "Боріваж" (49006, місто Дніпро, проспект Пушкіна, будинок 4, ).

Строк для пред`явлення ухвали для примусового виконання - 14.08.2027.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України до Центрального апеляційного господарського суду.

Повний текст ухвали складено та підписано - 19.08.2024.

Суддя Ю.Ю. Первушин