АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А
про зупинення провадження у справі

08 серпня 2024 року м. ОдесаСправа № 916/4963/23
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Аленіна О.Ю.
суддів: Принцевської Н.М., Філінюка І.Г.

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства ХЕРСОНСЬКА ТЕПЛОЕЛЕКТРОЦЕНТРАЛЬ
на рішення Господарського суду Одеської області від 16.05.2024 (складено та підписано 27.05.2024, суддя Гут С.Ф.)
у справі №916/4963/23
за позовом Акціонерного товариства ХЕРСОНСЬКА ТЕПЛОЕЛЕКТРОЦЕНТРАЛЬ
до Приватного акціонерного товариства ХЕРСОНСЬКИЙ ХЛІБОКОМБІНАТ
про стягнення 69 695,22 грн

ВСТАНОВИВ:
Акціонерне товариство ХЕРСОНСЬКА ТЕПЛОЕЛЕКТРОЦЕНТРАЛЬ (далі АТ ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ, Позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області із позовною заявою про стягнення з Приватного акціонерного товариства «ХЕРСОНСЬКИЙ ХЛІБОКОМБІНАТ» (далі ПРАТ ХЕРСОНСЬКИЙ ХЛІБОКОМБІНАТ, Відповідач) 69695,22 грн заборгованості у зв`язку із неналежним виконанням взятих на себе за умовами укладеного 27.12.2017 р. договору про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води № 141 зобов`язань в частині своєчасної та остаточної оплати вартості наданих протягом січня березня 2022 р. та грудня 2022 р. березня 2023 р. послуг.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 16.05.2024 по справі №916/4963/23 позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 56843 грн 95 коп. заборгованості та 2147 грн 20 коп. витрат по сплаті судового збору, в задоволенні решти позову відмовлено.
Південно-західним апеляційним господарським судом отримано апеляційну скаргу Акціонерного товариства ХЕРСОНСЬКА ТЕПЛОЕЛЕКТРОЦЕНТРАЛЬ на вищевказане рішення Господарського суду Одеської області.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.06.2024 відкрито апеляційне провадження по справі №916/4963/23 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства ХЕРСОНСЬКА ТЕПЛОЕЛЕКТРОЦЕНТРАЛЬ на рішення Господарського суду Одеської області від 16.05.2024 та визначено розгляд апеляційної скарги здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
До Південно-західного апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства ХЕРСОНСЬКА ТЕПЛОЕЛЕКТРОЦЕНТРАЛЬ надійшло клопотання про зупинення провадження у справі у справі № 916/4963/23 до перегляду постанови Центрального апеляційного господарського суду від 06.12.2023 у справі №908/1162/23 у касаційному порядку Верховним Судом у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду.
В обґрунтування даного клопотання позивач зазначає, що предметом дослідження в цій справі є факт постачання позивачем та споживання в спірний період (березень 2022) саме відповідачем теплової енергії, що розташовані на тимчасово окупованій території.
В свою чергу, як зазначає позивач, ухвалою від 19.04.2024 Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду прийнято до провадження справу № 908/1162/23. Передача справи на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зумовлена тим, що колегія суддів вважає за необхідне відступити від висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 07.03.2024 у справі № 910/9680/23 щодо того, що достатнім для застосування частини другої статті 13 та частини другої статті 13-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" є розповсюдження дії цього Закону на спірні правовідносини з огляду на приписи статті 2 Закону. Колегія суддів вважає, що положення статей 13 та 13-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" можуть бути поширені на тимчасово окуповані території з урахування частини першої цих статей, а саме за рішенням Кабінету Міністрів України. За таких обставин, Велика палата Верховного Суду буде розглядати питання чи потрібно для застосування статтей 13 та 13-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" окреме рішення Кабінету Міністрів України чи ні.
Розглянувши дане клопотання, колегія суддів зазначає наступне.
Зупинення провадження у справі це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.
Господарський процесуальний кодекс України передбачає два види зупинення провадження у справі: обов`язковий (зазначений в законі), за наявності якого господарський суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, і факультативний, необов`язковий для господарського суду, але який застосовується на його розсуд.
Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.
Подібність правовідносин означає, зокрема, схожість суб`єктного складу учасників господарських відносин, об`єкта і предмета правового регулювання, підстав позову, фактичних обставин, що формують зміст спірних правовідносин, та їх матеріально-правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). При цьому зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи.
На предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях, після чого застосувати змістовий критерій порівняння (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків сторін спору), а за необхідності - також суб`єктний і об`єктний критерії, які матимуть значення у випадках, якщо для застосування норми права, яка поширюється на спірні правовідносини, необхідним є специфічний суб`єктний склад цих правовідносин або їх специфічний об`єкт.
За умовами пункту 11 частини першої статті 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу, - до закінчення перегляду в касаційному порядку.
Пунктом 4 частини четвертої статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що єдність системи судоустрою забезпечується єдністю судової практики.
Згідно з частиною першою, пунктом 6 частини другої статті 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом. Верховний Суд забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.
В силу частини четвертої статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Отже, призначення Верховного Суду як найвищої судової установи в Україні - це, у першу чергу, сформувати обґрунтовану правову позицію стосовно застосування всіма судами у подальшій роботі конкретної норми матеріального права або дотримання норми процесуального права, що була неправильно використана судом, і таким чином спрямувати судову практику в єдине і правильне правозастосування (вказати напрямок, у якому слід здійснювати вибір правової норми); на прикладі конкретної справи роз`яснити зміст акта законодавства в аспекті його розуміння та реалізації на практиці в інших справах із зазначенням обставин, які потрібно враховувати при застосуванні тієї чи іншої правової норми, не нав`язуючи при цьому судам нижчого рівня результат вирішення конкретної судової справи.
Забезпечення єдності судової практики є реалізацією принципу правової визначеності, що є одним із фундаментальних аспектів верховенства права та гарантує розумну передбачуваність судового рішення. Крім того, саме така діяльність Верховного Суду забезпечує дотримання принципу рівності всіх осіб перед законом, який втілюється шляхом однакового застосування судом тієї самої норми закону в однакових справах щодо різних осіб.
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" унормовано, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Лейла Шахін проти Туреччини" від 10.11.2005 зазначається, що згідно з практикою закон є чинним положенням, яке застосовується з урахуванням тлумачення, яке дають йому компетентні суди.
Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають обирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (рішення у справі "Воловік проти України" від 06.12.2007).
У своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (рішення у справі "Кантоні проти Франції" від 11.11.1996; рішення у справі "Вєренцов проти України" від 11.04.2013).
Крім того, Європейський суд з прав людини наголосив на тому, що одним із елементів передбаченого пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий розгляд справи судом є змістовне, а не формальне тлумачення правової норми (рішення у справі "Бентем проти Нідерландів" від 23.10.1985), при цьому очевидні суперечності у прецедентній практиці вищого суду та невиконання механізму, спрямованого на забезпечення гармонізації судової практики виступають причиною порушення прав громадян на справедливий судовий розгляд (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Аксіс та інші проти Туреччини").
Ухвалою Верховного Суду від 27.03.2024 вирішено передати справу №908/1162/23 на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.
Ухвала аргументована тим, що частиною другою статті 131 "Особливості переміщення товарів на/з тимчасово окупованої території" Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" (далі - Закон) передбачено, що на період тимчасової окупації переміщення товарів (робіт, послуг) з тимчасово окупованої території на іншу територію України та/або з іншої території України на тимчасово окуповану територію усіма видами транспорту, в тому числі автомобільним, залізничним, повітряним та трубопровідним транспортом, а також лініями електропередач та гідротехнічними спорудами, заборонено, за винятком випадків, передбачених частинами третьою та четвертою цієї статті.
Втім, за частиною першою цієї ж статті положення цієї статті застосовуються до тимчасово окупованої території, передбаченої пунктами 1 і 2 частини першої статті 3 цього Закону, надр під територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 частини першої статті 3 цього Закону, і повітряного простору над цими територіями. В умовах воєнного стану рішенням Кабінету Міністрів України положення цієї статті можуть бути поширені на тимчасово окуповані території, передбачені пунктом 3 частини першої статті 3 цього Закону, надра під територіями, зазначеними у пункті 3 частини першої статті 3 цього Закону, і повітряний простір над цими територіями. Аналогічні положення містить і частина перша статті 13 Закону "Особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території". Воєнний стан в Україні був введений з 24.02.2022 із 05 год. 30 хв Указом Президента України № 64/2022 та неодноразово продовжувався. 06.12.2022 Кабінет Міністрів України затвердив постанову "Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією", відповідно до якої перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони України з урахуванням пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій. Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 затверджено Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.
Колегія суддів у справі 908/1162/23 вважала за необхідне відступити від висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 07.03.2024 у справі № 910/9680/23 щодо того, що достатнім для застосування частини другої статті 13 та частини другої статті 131 Закону є розповсюдження дії цього Закону на спірні правовідносини з огляду на приписи статті 2 Закону.
Ухвалою об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.04.2024 прийнято до розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справу № 908/1162/23 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІМК" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 06.12.2023. Призначено розгляд справи № 908/1162/23 у відкритому судовому засіданні 07.06.2024.
Приймаючи справу № 908/1162/23 до свого розгляду, Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зазначила, що характер спірних правовідносин у справах № 908/1162/23 та № 910/9680/23 в контексті застосування ч. 2 ст. 13 та ч. 2 ст. 131 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" не є очевидно неподібним, а доводи, викладені в ухвалі від 27.03.2024 щодо необхідності передачі цієї справи на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, не є вочевидь неприйнятними.
Виходячи з того, що предметом позову у цій справі є стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води, які надавались на території м.Херсон, яка станом на момент вчинення спірних поставок перебувала під тимчасовою окупацією рф, а Об`єднаною Палатою Верховного Суду переглядається справа №908/1162/230, в якій правовідносини є подібними з тими, що розглядаються в рамках даної справи, колегія суддів доходить до висновку про задоволення заяви позивача та необхідність зупинення провадження у справі №916/4963/23 до закінчення перегляду ОП ВС справи №908/1162/23 та опублікування повного тексту постанову у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Керуючись статтями 228, 229, 234, 235, 281 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання Акціонерного товариства ХЕРСОНСЬКА ТЕПЛОЕЛЕКТРОЦЕНТРАЛЬ про зупинення провадження у справі - задовольнити.
Зупинити апеляційне провадження по справі №916/4963/23 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства ХЕРСОНСЬКА ТЕПЛОЕЛЕКТРОЦЕНТРАЛЬ на рішення Господарського суду Одеської області від 16.05.2024 до закінчення перегляду у касаційному порядку Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду судового рішення у справі №908/1162/23 та опублікування повного тексту постанову у Єдиному державному реєстрі судових рішень.
Зобов`язати позивача повідомити Південно-західний апеляційний господарський суд про усунення обставин, які стали підставою для зупинення провадження у справі з долученням копій підтверджуючих документів.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку, передбаченому ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Принцевська Н.М.

Суддя Філінюк І.Г.