розглянувши заяву Житлово-будівельного кооперативу "Каштан" про ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Київенерго-Борг"
до Житлово-будівельного кооперативу "Каштан"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:
Акціонерне товариство "К.Енерго"
про стягнення 315 635,56 грн
Суддя Зеленіна Н.І.
Секретар судового засідання Одинцова К.К.
Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.07.2024 відмовлено повністю у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Київенерго-Борг".

18.07.2024 через відділ діловодство суду від відповідача - Житлово-будівельного кооперативу "Каштан" надійшла заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, у якій останній просить стягнути з позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Київенерго-Борг" витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 26 800,00 грн.

Ухвалою суду від 22.07.2024 призначено до розгляду заяву Житлово-будівельного кооперативу "Каштан" про розподіл судових витрат на 07.08.2024.

06.08.2024 через систему "Електронний суд" від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Київенерго-Борг" надійшли заперечення на заяву відповідача - Житлово-будівельного кооперативу "Каштан" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в яких останній просив відмовити у її задоволенні. Також представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Київенерго-Борг" просив здійснювати розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат без його участі.

06.08.2024 через систему "Електронний суд" від представника Житлово-будівельного кооперативу "Каштан" надійшла заява про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат без його участі.

В судове засідання 07.08.2024 сторони не з`явилися, відповідно до частини 4 статті 244 Господарського процесуального кодексу України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» сторони спору зобов`язані в розумні інтервали часу вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

У справі «Осіпов проти України» суд зазначив, що стаття 6 Конвенції гарантує не право бути особисто присутнім у судовому засіданні під час розгляду цивільної справи, а більш загальне право ефективно представляти свою справу в суді та на рівність у користуванні правами з протилежною стороною, передбаченими принципом рівності сторін. Суд повинен лише встановити, чи було надано заявнику, стороні цивільного провадження, розумну можливість ознайомитися з наданими іншою стороною зауваженнями або доказами та прокоментувати їх, а також представити свою справу в умовах, що не ставлять його в явно гірше становище vis-а-vis його опонента (там само). З точки зору Конвенції заявник не має доводити, що його відсутність у судовому засіданні справді підірвала справедливість провадження або вплинула на його результат, оскільки така вимога позбавила б змісту гарантії статті 6 Конвенції.

За таких обставин, враховуючи заяви сторін по справі про розгляд заяви за відсутністю їх уповноважених представників, суд вирішив за можливе розглянути заяву про ухвалення додаткового рішення у справі №910/19975/23 в судовому засіданні 07.08.2024 без участі представників сторін (позивача та відповідача).

Суд, дослідивши заяву Житлово-будівельного кооперативу "Каштан" про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат, понесених на професійну правничу допомогу у справі №910/19975/23, вважає за можливе її задовольнити частково, у зв`язку з наступним.

Як встановлено у статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень частини 5 статті 126 цього Кодексу зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

З урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.11.2018 по справі №910/23210/17 та від 24.01.2019 у справі №910/15944/17.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, позивач долучив до матеріалів справи: копію договору про надання правничої допомоги від 23.01.2024 №23/01/2024-1, копії актів приймання-передачі наданих послуг від 23.01.2024, від 19.07.2024, копію додаткової угоди від 17.07.2024 №1 до договору про надання правничої допомоги №23/01/2024-1 від 23.01.2024.

Суд ознайомившись з актами приймання-передачі наданих послуг від 23.01.2024, від 19.07.2024 встановив, що Адвокатське бюро "Тарас Кулачко та партнери" надало Житлово-будівельному кооперативу "Каштан" послуги на загальну суму 26800 грн (складання відзиву - 12 000 грн, складання заперечень на відповідь на відзив - 7500 грн, складання клопотань - 1000 грн, витрати на оплату адміністративних зборів - 300 грн, представництво у засіданнях - 6000 грн).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18, від 08.04.2020 у справі №922/2685/19, від 30.11.2020 у справі №922/2869/19.

Приймаючи до уваги наведене вище в сукупності та з огляду на спірні правовідносини, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду відповідачем документів, їх значення для вирішення спору, з урахуванням критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) і розумності їхнього розміру, та з огляду на наявність мотивованих заперечень позивача щодо обґрунтованості заявленого розміру витрат, суд прийшов до висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката підлягає зменшенню до суми 15000,00 грн, а відповідно заява відповідача підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Заяву Житлово-будівельного кооперативу "Каштан" про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Київенерго-Борг" (01011, м. Київ, вул. Рибальська, б. 13, ) на користь Житлово-будівельного кооперативу "Каштан" (02154, м. Київ, бул. Давидова, б. 15, ) 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн - витрат на професійну правничу допомогу.

3. У задоволенні іншої частини заяви - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня підписання повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили у порядку і строки, передбачені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткового рішення складений 08.08.2024.

Суддя Н.І. Зеленіна