ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2024 Справа № 917/1019/24

м. Полтава

Господарський суд Полтавської області у складі судді Пушка І.І., при секретарі судового засідання Білій І.М., розглянувши матеріали за позовною заявою Акціонерного товариства «Укртранснафта» (ідентифікаційний , вул. Князів Острозьких, 32/2, м. Київ, 01010)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «СК «Шлях», (ідентифікаційний , вул. Софіївська, 36-Б, м. Кременчук, Полтавська область, 39600)

про стягнення 205005,96 грн

без повідомлення (виклику) учасників справи.

Суть справи: 19.06.2024 до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Укртранснафта» м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю «СК «Шлях», м. Кременчук, Полтавська область про стягнення 205005,96 грн на підставі Договору поставки №23-02/224-23 від 11.12.2023, з яких: 109064,32 грн пені та 95941,64 грн штрафу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами Договору поставки №23-02/224-23 від 11.12.2023 не поставив обумовлений між сторонами товар, у зв`язку з чим Покупець листом № 23-02/6/2734-24 від 08 квітня 2024 року повідомив Постачальника про відмову від Договору з 09.04.2024, також позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача пеню та штраф.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 25.06.2024 суд залишив позовну заяву без руху, запропонував позивачу усунути недоліки позовної заяви не пізніше 3 днів з моменту вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

26.06.2024 суд отримав від позивача заяву про усунення недоліків, 01.07.2024 відкрито провадження у справі № 917/1019/24 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників процесу за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Як встановлено судом, позивач і відповідач мають зареєстровані електронні кабінети у Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, відповідно ухвала суду від 01.07.2024 про відкриття провадження у справі в електронному вигляді була доставлена до електронних кабінетів сторін, що підтверджується повідомленнями про доставку електронного листа, залученими до матеріалів справи.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи вважається днем вручення судового рішення. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

З огляду на приписи ч. 6 ст. 242 ГПК України вважається, що відповідач ухвалу про відкриття провадження у справі отримав 01.07.2024.

В ухвалі від 01.07.2024 суд запропонував відповідачу не пізніше 15 днів з дня вручення ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі надати суду відзив на позов. У встановлений судом строк відповідач відзиву на позов не подав. Строк на подання відзиву на позовну заяву закінчився 17.07.2024.

Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки необхідних для вирішення спору доказів у справі достатньо, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив таке.

11 грудня 2023 року між Акціонерним товариством «Укртранснафта» (далі Покупець, Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «СК» ШЛЯХ» (далі Постачальник, Відповідач) було укладено Договір поставки № 23-02/224-23 (далі - Договір).

Про підписання договору свідчить протокол перевірки підписів сторін.

Так, згідно з протоколом перевірки кваліфікованого електронного підпису (а.с. 17-зворот) з боку Постачальника договір підписаний директором ТОВ «СК «Шлях» Ятченко Ю.Ю. 11.12.2023, а з боку Покупця договір підписаний в.о. директора АТ «Укртранснафта» С.О. Бєлкановою 11.12.2023.

Відповідно до розділу Договору «Визначення термінів»:

- Сервіс iDocHUB - сервіс автоматизації взаємодії електронними документами АТ «Укртранснафта» з контрагентами та співробітниками. Доступ до ресурсів Сервісу iDocHUB надається Виконавцю на підставі окремого договору, що укладається ним з АТ «Укртранснафта» згідно ст. 634 Цивільного кодексу України шляхом приєднання до всіх умов договору в цілому (розміщено за посиланням www.ukrtransnafta.com/elektronni-zakupivli-2/).

- Кваліфікований електронний підпис - удосконалений електронний підпис (електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис), який створюється з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису і базується на кваліфікованому сертифікаті відкритого ключа (далі - КЕП або електронний підпис).

Відповідно до пункту 1.1 Договору Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупця у погоджені Сторонами строки гравій, пісок, щебінь і наповнювачі (код 14210000-6 за ДК 021:2015) (Лот 1. Пісок для потреб ЛВДС «Кременчук» АТ «Укртранснафта»; Лот 3. Пісок для потреб ЛВДС «Глинсько- Розбишівська» АТ «Укртранснафта»; Лот 8. Пісок для потреб МНТ «Південний» АТ «Укртранснафта») (надалі за текстом -«Товар»), а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити такий Товар.

Номенклатура, кількість, ціна, умови гарантії, а також строк, місце та умови поставки Товару визначені у Специфікації до даного Договору, яка підписується уповноваженими представниками Сторін, що є Додатком № 1 до цього Договору та є його невід`ємною частиною (надалі - «Специфікація») (п. 2.1. Договору).

Пунктом 3.2 Договору передбачено, що загальна сума Договору становить: без ПДВ 2 946 022,50 (два мільйони дев`ятсот сорок шість тисяч двадцять дві гривні 50 копійок) грн., крім того ПДВ - 589 204,50 (п`ятсот вісімдесят дев`ять тисяч двісті чотири гривні 50 копійок) грн. Разом з ПДВ - 3 535 227,00 (три мільйони п`ятсот тридцять п`ять тисяч двісті двадцять сім гривень 00 копійок) грн.

Згідно з п. 4.2. Договору розрахунок за Товар здійснюється протягом 10 (десяти) календарних днів з дати підписання електронного первинного документа (видаткової накладної).

Постачальник починає відвантаження Товару Покупцю у строки, передбачені Специфікацією, на підставі отриманої від Покупця письмової Заявки про готовність до виконання Договору (в тому числі на кожну/партію Товару) (далі - «Заявка»/»Заявках») (пункт 5.2 Договору).

Складання (створення) та підписання електронного (-их) первинного (-их) документа (-ів) (видаткової (-их) накладної (-их)) здійснюється Сторонами в електронній формі з використанням ресурсів Сервісу iDocHUB та визнається Сторонами істотною умовою цього Договору згідно з ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України (п. 5.6. Договору).

Відповідно до пункту 7.1 Договору при недотриманні Постачальником строків поставки, Постачальник сплачує Покупцю пеню в розмірі 0,1% від вартості непоставленого/несвоєчасно поставленого Товару, за кожний день прострочення. Нарахування пені здійснюється протягом всього строку порушення зобов`язання.

Якщо прострочення виконання зобов`язань перевищує 30 днів, Постачальник додатково сплачує штраф у розмірі 7,0% від вартості непоставленого/несвоєчасно поставленого Товару.

Відповідно до пункту 7.7 Договору в разі порушення Постачальником зобов`язань за цим Договором, Покупець може в односторонньому порядку застосувати до Постачальника оперативно-господарську санкцію, передбачену пунктом 4 частини 1 статті 236 Господарського кодексу України, а саме: відмовитися від встановлення на майбутнє господарських відносин з Постачальником, про що Покупець надсилає Постачальнику відповідне повідомлення (лист). Санкція вважається застосованою з моменту, визначеному у такому повідомленні (листі). При цьому, дана оперативно- господарська санкція згідно з ч. 3 ст. 235 Господарського кодексу України застосовується незалежно від вини Постачальника, а також не є жодною дискримінацією Постачальника та/або дискримінаційною умовою по відношенню до нього у розумінні Закону України «Про публічні закупівлі». Строк, на який застосовується така оперативно-господарська санкція, встановлюється Покупцем на власний розсуд.

Підпункт 11.2.1 пункту 11.2 Договору передбачає, що у випадку невиконання або неналежного виконання Постачальником зобов`язань за цим Договором, в тому числі вимог пункту 5.26, Покупець має право відмовитися від Договору в односторонньому порядку шляхом направлення Постачальнику повідомлення про таку відмову.

Пунктом 14.4 Договору передбачено, що цей Договір є правочином, що виражає волю Сторін, складений у формі електронного документа, скріплений кваліфікованими електронними підписами Сторін та згідно статей 205, 207, 208 Цивільного кодексу України, є таким, що вчинений Сторонами у письмовій формі.

Відповідно до Специфікації (Додатку №1 до Договору) визначено, що строк поставки становить:

- п. 1 Специфікації (Лот № 1) - протягом 70 (сімдесяти) календарних днів з дати отримання Постачальником письмової Заявки від Покупця;

- п. 2 Специфікації (Лот № 3) - протягом 20 (двадцяти) календарних днів з дати отримання Постачальником письмової Заявки від Покупця;

- п. 3 Специфікації (Лот № 8) - протягом 90 (дев`яноста) календарних днів з дати отримання Постачальником письмової Заявки від Покупця.

20 грудня 2023 Покупець заявкою № 33/01/6/9632-23 повідомив Постачальника про готовність до виконання Договору (а.с. 8).

Заявка була отримана Постачальником 21.12.2023, про що свідчить відповідне підтвердження ТОВ СК «Шлях», надіслане покупцю з електронної адреси постачальника, зазначеної в Договорі поставки (а.с. 8-зворот).

08 квітня 2024 року Покупець листом № 23-02/6/2734-24 повідомив Постачальника про відмову від Договору з 09.04.2024 в зв`язку з порушенням постачальником умов укладеного між сторонами Договору поставки №23-02/224-23 від 11.12.2023 в частині непоставки обумовленого між сторонами товару та про застосування до Постачальника оперативно-господарської санкції.

18 квітня 2024 року АТ «Укртранснафта» було направлено на адресу Відповідача претензію №04-03/11/3026-24 про сплату пені та штрафу за неналежне виконання умов Договору № 23-02/224-23 в частині поставки товару, що підтверджується описом вкладення в цінний лист та накладною «Укрпошти».

При розгляді справи по суті суд приймає до уваги таке.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно з ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст.205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Положеннями законодавства України передбачена можливість підписання документів у електронному вигляді з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Згідно ч.3 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа.

Згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».

Відповідно до ч.6 ст. 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису.

Згідно з ч. 1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

За таких обставин, договір між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису.

Укладений сторонами Договір є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до статті 663 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

20 грудня 2023 Покупець заявкою № 33/01/6/9632-23 повідомив Постачальника про готовність до виконання Договору (а.с. 8).

Заявка була отримана Постачальником 21.12.2023, про що свідчить відповідне підтвердження ТОВ СК «Шлях», надіслане покупцю з електронної адреси постачальника, зазначеної в Договорі поставки (а.с. 8-зворот).

Таким чином, враховуючи строки, визначені Специфікацією, та дату отримання постачальником заявки, кінцевий термін поставки на ЛВДС «Кременчук» - 29.02.2024, на ЛВДС «Глинсько-Розбишівська» - 10.01.2024, на МНТ «Південний» - 20.03.2024.

Матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем обов`язку з поставки товару за Договором поставки №23-02/224-23 від 11.12.2023, отже, Постачальник є таким, що прострочив зобов`язання.

Крім того, відповідач не надав будь-яких доказів, які б свідчили про вжиття ним усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Скориставшись своїм правом, передбаченим підп. 11.2.1. п. 11.2. Договору, Покупець 08.04.2024 року відмовився від Договору поставки № 23-02/224-23 від 11.12.2023, надіславши ТОВ «СК «ШЛЯХ» засобами електронного зв`язку (а.с. 22-23).

Згідно положень ч. 3 ст. 651 ЦК України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Вказане повідомлення відповідає ч. 3 ст. 651 ЦК України та підп. 11.2.1. п. 11.2. Договору, тому договір є розірваним з 09.04.2024, як зазначено у повідомленні.

Згідно з нормами Цивільного кодексу України (п. 4. ст. 631) закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

П.7.1. Договору передбачена відповідальність постачальника за порушення строків поставки: пеня в розмірі 0,1% від вартості непоставленого Товару, за кожний день прострочення та штраф у розмірі 7,0% від вартості непоставленого/несвоєчасно поставленого Товару якщо прострочення виконання зобов`язань перевищує 30 днів.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до п.7 ст.193 ГК України, не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання. Крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до п.2 ст.218 ГК України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання зобов`язання, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Судом не встановлено обставин, які б звільняли відповідача від відповідальності за невиконання своїх зобов`язань за договором.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

У зв`язку з невиконанням відповідачем обов`язку з поставки товару за Договором поставки №23-02/224-23 від 11.12.2023, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача пеню за загальний період з 01.03.2024 по 08.04.2024 у розмірі 109 064,32 грн

За прострочення поставки понад 30 днів покупець додатково нарахував постачальнику штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого товару в розмірі 95941,64 грн.

Перевіривши розрахунки пені та штрафу, наведені позивачем у розрахунку до позовної заяві, суд дійшов висновку щодо їх обґрунтованості, з огляду на що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Перевірка правильності розрахунку пені та штрафу здійснена за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій інформаційної системи «Ліга. Закон».

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення пені та штрафу суд врахував також правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 19.09.2019 №904/5770/18. Згідно позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, такий вид забезпечення виконання зобов`язання як пеня та її розмір встановлено частиною третьою статті 549 ЦК України, частиною шостою статті 231 ГК України та статтями 1,3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», а право визначити у договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам частиною четвертою статті 231 ГК України. Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачено частиною другою статті 231 ГК України. При цьому в інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі можливість одночасного стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, передбаченою статтею 627 ЦК України, тобто коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За таких обставин одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача у зв`язку з задоволенням позову у повному обсязі.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СК «Шлях», (ідентифікаційний , вул. Софіївська, 36-Б, м. Кременчук, Полтавська область, 39600) на користь Акціонерного товариства «Укртранснафта» (ідентифікаційний , вул. Князів Острозьких, 32/2, м. Київ, 01010)- 109064,32 грн пені; 95941,64 грн штрафу; 2460,07 грн судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені статтями 256 - 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.І. Пушко