ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"16" серпня 2024 р.м. ХарківСправа № 922/2832/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

без виклику учасників справи

розглянувши заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Вєк Технолоджі" про видачу дублікату судового наказу (вх.№20045 від 08.08.2024, вх.№20047 від 08.08.2024) по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вєк Технолоджі", м.Харків
до Водопровідно-каналізаційного комунального управління Люботинської міської ради, Харківська обл., м.Люботин
про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вєк Технолоджі" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Водопровідно-каналізаційного комунального управління Люботинської міської ради про стягнення 1522 552,18 грн., з яких: заборгованість 615 421,60 грн, пеня 535 315,63 грн, 3% річних 59990,96 грн та інфляційні 311823,99 грн.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 01.11.2023 у справі №922/2832/23 позов задоволено частково. Стягнуто з Водопровідно каналізаційного комунального управління Люботинської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Вєк Технолоджі основну суму боргу в сумі 611 518,19 грн, 3% річних 29 738,53 грн, інфляційні збитки 309 846,20 грн, а також витрати по сплаті судового збору 11413,23 грн. В іншій частині позову відмовлено.

06.12.2023 на примусове виконання вищевказаного рішення Господарським судом Харківської області був виданий відповідний наказ, який був надісланий на адресу стягувача.

08.08.2024 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" Товариство з обмеженою відповідальністю "Вєк Технолоджі" звернулося до Господарського суду Харківської області із ідентичними за змістом заявами про видачу дублікату судового наказу (вх. №.20045, вх.№20047), в яких стягувач, посилаючись на втрату виконавчого документу, просить суд видати дублікат виконавчого документа по справі №922/2832/23.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав, суд вважає, що заяви підлягають задоволенню, зважаючи на наступне.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Відповідно до частини першої статті 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду" (див. рішення від 19.03.1997 зі справи "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece); рішення від 20.07.2004 зі справи "Шмалько проти України").

Пунктом 19.4 розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України встановлено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

ГПК України не надає права відмовити в задоволенні заяви про видачу дубліката наказу з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати наказу. Водночас обов`язковою умовою видачі дубліката наказу є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду (постанова Верховного Суду від 21.01.2019 у справі № 916/215/15-г).

Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Зі змісту наказу Господарського суду Харківської області від 06.12.2023 у справі №922/2832/23 вбачається, що строк його пред`явлення до виконання становить до 01.12.2026. А отже строк пред`явлення такого наказу до виконання на момент подання вищевказаної заяви стягувачем не сплив.

За встановлення факту невиконання судового рішення видача дублікату наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити й дату його видачі. Натомість відсутність судового наказу унеможливлює виконання рішення суду та порушує права стягувача.

Враховуючи те, що рішення Господарського суду Харківської області від 01.11.2023 у справі №922/2832/23 про стягнення з ВОДОПРОВІДНО-КАНАЛІЗАЦІЙНОГО КОМУНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ Люботинської міської ради (62433, Україна, Харківська область, Люботин, вул. Ушакова, 3а; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вєк Технолоджі» (61125, м. Харків, Ващенківський в`їзд, 16А; код 30510656) основну суму боргу в сумі 611 518 грн. 19 коп., 3% річних 29 738 грн. 53 коп., Інфляційні збитки 309 846 грн. 20 коп., а також витрати по сплаті судового збору 11 413 грн. 23 коп. боржником в добровільному порядку не виконане, а наказ про примусове виконання був втрачений, суд дійшов висновку, що заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Вєк Технолоджі" про видачу дублікату судового наказу підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 232-235, підпунктом 19.4. пункту 19 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Вєк Технолоджі" про видачу дублікату судового наказу (вх.№20045 від 08.08.2024, вх.№20047 від 08.08.2024) задовольнити.

Видати Товариству з обмеженою відповідальністю "Вєк Технолоджі" дублікат наказу Господарського суду Харківської області від 06.12.2023 на примусове виконання рішення у справі №922/2832/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня набрання нею законної сили.

Ухвалу підписано 16.08.2024.

Суддя С.Ч. Жельне