ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" серпня 2024 р. м. Рівне Справа № 918/495/24

Господарський суд Рівненської області у складі судді Романюк Ю.Г., при секретарі судового засідання Рижій А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом КНП "Центральна міська лікарня" Рівненської міської ради до ТОВ "Реабілітаційний центр Чайка"

про стягнення 253 241,39 грн

у судове засідання учасники судового процесу не з`явились.

ВСТАНОВИВ:

Суть спору.

На розгляді Господарського суду Рівненської області перебуває справа за позовом КНП "Центральна міська лікарня" Рівненської міської ради до ТОВ "Реабілітаційний центр Чайка" про стягнення 253 241,39 грн (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 25.06.2024).

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між КНП "Центральна міська лікарня" Рівненської міської ради та ТОВ "Реабілітаційний центр Чайка" було укладено:

- договір оренди нежитлового приміщення №409-б від 30.11.2016, за умовами якого відповідачеві передано у тимчасове платне користування нежитлове приміщення (майно), яке розташоване за адресою: м. Рівне, вул. Карнаухова, 25а, загальною площею 331,0 кв.м.

- договір від №409-б/1 про відшкодування витрат центральної міської лікарні на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг від 03.05.2017.

Позивач зазначає, що відповідачем систематично створюється заборгованість та не виконуються умови договору №409-б/1 починаючи з лютого 2023 року.

Відповідач не скористався правом надання відзиву на позов, передбаченим ст. 165 ГПК України, а відтак суд на підставі ч.2 ст. 178, ч.9 ст. 165 ГПК України, вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Прийняті у справі судові рішення та інші процесуальні дії.

Позовна заява КНП "Центральна міська лікарня" Рівненської міської ради до ТОВ "Реабілітаційний центр Чайка" про стягнення 202 884,72 грн надійшла до Господарського суду Рівненської області 21.05.2024.

Ухвалою від 05.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №918/495/24 за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 02.07.2024.

25.06.2024 від позивача надійшло клопотання про збільшення позовних вимог до 253 241,39 грн, згідно якого до загальної заборгованості останнім включено, також, заборгованість по оплаті комунальних послуг за наступний період травень-червень 2024 року.

У відповідності до п.2 ч.1 ст. 46 ГПК України, крім прав та обов`язків, визначених у ст. 42 цього Кодексу, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Суд дійшов висновку про прийняття заяви про збільшення розміру позовних вимог, як такої, що відповідає вимогам ГПК України, та подальший розгляд справи здійснений у межах предмету спору про стягнення 253 241,39 грн.

Ухвалою від 02.07.2024 розгляд справи відкладено на 13.08.2024.

13.08.2024 від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. До господарського суду повернулися ухвали суду від 05.06.2024 та від 02.07.2024, з відміткою поштового відділення "адресат відсутній за вказаною адресою", які направлялися на адресу відповідача.

Господарський суд звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду.

Так, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 20.07.2021 р. у справі №916/1178/20, де зазначено, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду.

Також, суд враховує висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 19.12.2022 р. у справі №910/1730/22, згідно якого у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена статтями 162, 165, 258, 263, 290, 295 ГПК України (далі - ГПК України), і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Ухвали суду від 05.06.2024 та від 02.07.2024 надіслано на поштову адресу відповідача, а тому суд вважає, що ним вчинено всі можливі дії щодо належного повідомлення відповідача про розгляд справи господарським судом.

На підставі зазначеного, відповідно до ст. 242 ГПК України, ухвали суду від 05.06.2024 та від 02.07.2024, вважаються врученими, а відповідач таким, що належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Частинами 1 та 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" передбачено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень (далі - Реєстр) - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень функціонує в межах Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

З огляду на вказане учасники справи не були позбавлені права та можливості ознайомитись з ухвалами у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відповідно до ч.4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч.1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За таких обставин, враховуючи, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, відтак суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Між управлінням комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради та ТОВ "Реабілітаційний центр Чайка" укладено Договір оренди нежитлового приміщення №409-б від 30.11.2016.

Пунктом 5.8 Договору оренди передбачено обов`язок Орендаря здійснювати витрати, пов`язані з утриманням орендованого Майна та технічним обслуговуванням інженерних мереж. Одночасно з підписанням Договору укласти з Балансоутримувачем орендованого Майна (КНП "Центральна міська лікарня" Рівненської міської ради) договір про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого Майна та надання комунальних послуг Орендарю.

Відповідно до акту №380 від 03.05.2017 позивач передав, а відповідач прийняв в орендне користування нежитлове приміщення (майно), яке розташоване за адресою: м. Рівне, вул. Карнаухова, 25а, загальною площею 331,0 кв. м.

Також, 03.05.2017 між ТОВ "Реабілітаційний центр Чайка" (далі Орендар) і КНП "Центральна міська лікарня" Рівненської міської ради (далі Балансоутримувач) було укладено договір №409-б/1 про відшкодування витрат центральної міської лікарні на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг.

Згідно з п.1.1 Договору №409-б/1, Балансоутримувач забезпечує обслуговування та експлуатацію будівлі, що знаходиться за адресою: вул. Миколи Карнаухова, 25 А, терапевтичний корпус, загальною площею 7 662,7 кв.м, а також утримання прибудинкової території, а Орендар бере участь у витратах Балансоутримувача на виконання вказаних робіт пропорційно до займаної ним площі в цій Будівлі, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих Балансоутримувачем за цим Договором.

Згідно п.2.2. Договору №409-б/1, Орендар зобов`язується щомісячно до 20 числа відшкодовувати, згідно виставленого рахунку, вартість витрат понесених закладом на утримання майна (санітарного обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень Будівлі, технічного обслуговування Будівлі відповідно до загальної площі Приміщення, комунальних послуг).

Вказаний Договір підписаний повноважними представниками сторін та скріплений відбитками печатки останніх.

Позивачем до позовної заяви, а також до заяви про збільшення позовних вимог подано суду розрахунок заборгованості з відшкодування комунальних послуг по Договору №409-б/1, відповідно до якого заборгованість ТОВ "Реабілітаційний центр Чайка" перед КНП "Центральна міська лікарня" Рівненської міської ради станом на 01.01.2023 складала 157 805,61 грн, до сплати за період з січня по червень 2024 року нараховано 654 395,78 грн, відповідачем за цей період погашено 555 960,00 грн.

Так, залишок заборгованості, за підрахунком позивача, склав 253 241,39 грн.

За цей період на адресу відповідача направлено лист про погашення заборгованості №1-8/555 від 02.03.2023; лист про погашення заборгованості №1-8/680 від 17.03.2023; лист на ім`я директора №1-8/1147 про погашення заборгованості від 16.05.2023; претензію №1-8/1205 від 23.05.2023; лист на ім`я директора №1-8/2604 про погашення заборгованості від 01.11.2023; претензію №1-8/2759 від 20.11.2023; лист про погашення заборгованості №1-8/696 від 19.03.2024; лист про погашення заборгованості №1-8/560 від 01.03.2024, однак, вимога про сплату заборгованості була залишена без задоволення.

В свою чергу, відповідачем взяті на себе зобов`язання щодо вчасного і повного відшкодування комунальних послуг не виконано.

Норми права, що підлягають до застосування, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів, наведених сторонами.

З наведених обставин встановлено, що спірні правовідносини за своїм змістом є майновими, договірними та стосуються надання послуг з оренди приміщення. Спірний характер правовідносин базується на тому, що позивач вважає свої права порушеними через невиконання відповідачем зобов`язання щодо оплати вартості наданих послуг.

Пунктом 1 ч.2 ст. 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Згідно з положеннями ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 - ч.3, ч.5 ст. 762 ЦК України, за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за найм (оренду) майна. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено з матеріалів справи, отримавши від КНП "Центральна міська лікарня" Рівненської міської ради в оренду нежитлове приміщення (майно), яке розташоване за адресою: м. Рівне, вул. Карнаухова, 25а, загальною площею 331,0 кв.м, ТОВ "Реабілітаційний центр Чайка" уклало з лікарнею договір від №409-б/1 про відшкодування витрат центральної міської лікарні на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг від 03.05.2017, взявши на себе зобов`язання щомісячно (до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим) оплачувати виставлені лікарнею рахунки.

Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України та ч.1 ст. 173 ГК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статей 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З врахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги КНП "Центральна міська лікарня" Рівненської міської ради до до ТОВ "Реабілітаційний центр Чайка" про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг в сумі 253 241,39 грн (за період до червня 2024 року, включно) є законними, ґрунтуються на умовах укладеного між сторонами договору та не спростовані відповідачем, а відтак є такими що підлягають до задоволення.

Висновки суду за результатами вирішення спору.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Європейський суд з прав людини у справах "Серявін та інші проти України" і "Трофимчук проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент (довід). Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

За результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст.ст. 75-79, 86 ГПК України, враховуючи, що відповідач відповідно до умов договір №409-б/1 про відшкодування витрат центральної міської лікарні на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг від03.05.2017 неналежно виконував взяті на себе зобов`язання щодо сплати орендної плати за нежитлові приміщення, за відсутності жодних заперечень щодо наявності боргу чи його розміру, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та задоволення позовних вимог про стягнення з ТОВ "Реабілітаційний центр Чайка" 253 241,39 грн заборгованості.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч.1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п.3 ч.4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином, КНП "Центральна міська лікарня" Рівненської міської ради зобов`язаний був сплатити судовий збір у розмірі 2 434,62 грн та за збільшення позовних у розмірі 604,28 грн так як у даному випадку застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

З огляду на зазначене, враховуючи, що позов визнано обґрунтованим судом в повному обсязі, судові витрати у справі по сплаті судового збору у розмірі 3 038,90 грн покладаються на відповідача у справі, решта суми судового збору у розмірі 759,80 грн може бути повернута КНП "Центральна міська лікарня" Рівненської міської ради за заявою.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 123, 124, 126, 129, 222, 236-241 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ТОВ "Реабілітаційний центр Чайка" (вул. Коцюбинського, буд. 4, кв. 71, м. Рівне, Рівненська обл., 33001, ) на користь КНП "Центральна міська лікарня" Рівненської міської ради (вул. Миколи Карнаухова, 25а, м. Рівне, Рівненська обл., 33019, ) 253 241 (двісті п`ятдесят три тисячі двісті сорок одну) грн 39 коп.

3. Стягнути з ТОВ "Реабілітаційний центр Чайка" (вул. Коцюбинського, буд. 4, кв. 71, м. Рівне, Рівненська обл., 33001, ) на користь КНП "Центральна міська лікарня" Рівненської міської ради (вул. Миколи Карнаухова, 25а, м. Рівне, Рівненська обл., 33019, ) 3 038 (три тисячі тридцять вісім) грн 90 коп. судового збору.

4. Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 261 ГПК України.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя Ю.Г. РОМАНЮК