ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2024м. ХарківСправа № 922/1413/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Тонкій Є.М.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Шевченківська окружна прокуратура міста Харкова вул. Тобольська, 55А,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61072 в інтересах держави, в особі Харківської міської ради (м-н Конституції, 7. м. Харків, 61003)
до Фізичної особи-підприємця Кутасевича Ігоря Вікторовича ( АДРЕСА_1 )
про стягнення коштів
за участю представників:

прокурора - Панова М.С.(посвідчення №0611469 від 24.03.2021 року)

позивача - не з`явився

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Керівник Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради звернувся до Господарського суду Харківської області із позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Кутасевича Ігоря Вікторовича, в якій просить суд:

Стягнути з ФОП Кутасевича Ігоря Вікторовича (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) на користь Харківської міської ради (майдан Конституції, 7 місто Харків, 61003, , отримувач УК м. Харкові, банк отримувача казначейство України (ЕАП), код отримувача (ЄДРПОУ) 37999649, код класифікації доходів бюджету 24062200, номер рахунку (IBAN) UA0020002) кошти у розмірі 121 199, 73 гривень за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :14:008:0087 площею 0,0319 га за адресою: м. Харків, пров. Людвіга Свободи, 52-А з 17.03.2019 по 31.12.2021.

Судовий збір стягнути з відповідача за такими реквізитами: Харківська обласна прокуратура, , банк отримувач: Державна казначейська служба України м. Київ, рахунок UA0007171, код класифікації видатків бюджету 0901010.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 24.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/1413/24. Справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Розпочато підготовче провадження і призначено підготовче засідання 22 травня 2024 року о 12:30.

В підготовчому засіданні 22.05.2024 постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 19 червня 2024 року о(б) 11:30 год.

В порядку ст.120-121 ГПК України сторони повідомлені про наступне підготовче засідання ухвалами від 22.05.2024.

В підготовчому засіданні 19.06.2024 постановлено протокольну ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів, закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 17 липня 2024 року о(б) 12:00 год.

В порядку ст. 120-121 ГПК України сторони повідомлені про судове засідання ухвалами від 19.06.2024.

У судовому засіданні 17.07.2024 постановлено протокольну ухвалу про перерву у судовому засіданні до 13.08.2024 до 11:00.

В порядку ст. 120-121 ГПК України сторони повідомлені про наступне судове засідання ухвалами від 17.07.2024.

У судовому засіданні 13.08.2024 представник прокуратури підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Представник позивача Харківської міської ради у судове засідання не з`явився.

Відповідач свого повноважного представника у судове засідання, призначене на 13.08.2024 об 12:00, не направив.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвали суду направлялись судом рекомендованими листами з повідомленнями про вручення (з відміткою "судова повістка") на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Проте судова кореспонденція повернута поштою на адресу суду із позначкою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу пункту 5 частини 6 статті 242 ГПК України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвал суду.

Крім того, суд звертає увагу на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заг18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Отже, суд належним чином виконав вимоги Господарського процесуального кодексу України щодо направлення процесуальних документів учасникам справи та здійснив всі необхідні дії з метою належного їх повідомлення про дату, час та місце проведення судового засідання; відповідачі мали достатньо часу підготувати заперечення на позовну заяву і визнаються такими, що були належним чином повідомлені про розгляд справи (згідно частини 6 статті 242 ГПК України).

Крім того, за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи вищевикладене, Суд зазначає, що відповідачі мали доступ до судових рішень та мали можливість ознайомитись з ухвалами суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відзиву на позов відповідачем до суду надано не було.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

В ході розгляду справи господарським судом Харківської області відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 13 ГПК України створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, у межах строків, встановлених ГПК України.

Судом в повному обсязі досліджено письмові докази у справі відповідно до приписів ч. 1 ст. 210 ГПК України, а також з урахуванням положень ч. 2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Присутні в судовому засіданні представники прокуратури, позивача та третьої особи погодилися з тим, що судом досліджено всі докази, які надано сторонами відповідно до ст. 74 ГПК України.

За ст. 219 ГПК України рішення у справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 13.08.2024 відповідно до ст. 240 ГПК України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Щодо правомірності представництва інтересів держави у суді прокуратурою судом встановлено таке.

Відповідно до п. 3 ст. 131-1 Конституції України, на прокуратуру України покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках та порядку, що визначені законом.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Статтею 56 ЦПК України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Конституційний суд України у рішенні від 08.04.1999 у справі №3-рн/99 зазначив, що із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначають з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовують в позовній заяві необхідність їх захисту та зазначають орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі Закон) однією з форм місцевого самоврядування є представництво спільних інтересів територіальних громад, сіл селищ, міст через міські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Як визначено ст. 10 Закону міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до приписів ч. 5 ст. 16 Закону від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Згідно зі ст. 26, ст. 33 Закону та ст. 12 Земельного кодексу України до компетенції сільських, селищних, міських рад, та їх виконавчих органів належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин, зокрема розпорядження землями територіальних громад, здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охоронною земель, вирішення земельних спорів та інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Частиною 5 ст. 60 цього Закону визначено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності.

При цьому, враховуючи вимоги ст. 19 Конституції України, територіальна громада м. Харкова як власник спірної земельної ділянки делегує Харківській міській раді повноваження щодо здійснення права власності від її (громади) імені, в її інтересах, виключно у спосіб та у межах повноважень, передбачених законом. Тобто воля територіальної громади як власника може виражатися лише в таких діях органу місцевого самоврядування, які відповідають вимогам законодавства та інтересам територіальної громади.

Місцеве самоврядування є способом реалізації народом належної йому влади, яка діє на принципах (засадах) державної підтримки та гарантування державою місцевого самоврядування (ст. 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Згідно з положеннями ст. 142 Конституції України державною гарантією місцевого самоврядування є участь держави у формуванні дохідної частини його бюджетів та компенсація у необхідних випадках витрат місцевого самоврядування.

Держава фінансово підтримує місцеве самоврядування, бере участь у формуванні доходів місцевих бюджетів, здійснює контроль за законним, доцільним, економним, ефективним витрачанням коштів та належним їх обліком. Вона гарантує органам місцевого самоврядування доходну базу, достатню для забезпечення населення послугами на рівні мінімальних соціальних потреб. (ст. 62 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Відповідно до положень ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є, зокрема, доходи місцевих бюджетів. Доходи місцевих бюджетів формуються за рахунок власних, визначених законом, джерел та закріплених у встановленому законом порядку загальнодержавних податків, зборів та інших обов`язкових платежів. Склад доходів місцевих бюджетів визначається Бюджетним кодексом України та законом про Державний бюджет України (ст. 63 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Згідно зі ст.ст. 10, 265 Податкового кодексу України плата за землю є місцевим податком. Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 64 Бюджетного кодексу України вона зараховується до бюджетів місцевого самоврядування, а отже бюджет Харківської міської ради недоотримав значну суму коштів, яку мав би отримати від передачі спірної земельної ділянки в оренду ФОП Кутасевичу І.В.

Місцеві бюджети мають бути достатніми для забезпечення виконання органами місцевого самоврядування наданих їм законом повноважень на забезпечення населення послугами не нижче рівня мінімальних соціальних потреб. Повноваження на здійснення витрат місцевого бюджету мають відповідати обсягу надходжень місцевого бюджету.

У разі, коли вичерпано можливості збалансування місцевих бюджетів і при цьому не забезпечується покриття видатків, необхідних для здійснення органами місцевого самоврядування наданих їм законом повноважень на забезпечення населення послугами не нижче рівня мінімальних соціальних потреб, держава забезпечує збалансування місцевих бюджетів шляхом передачі необхідних коштів до відповідних місцевих бюджетів у вигляді дотацій та субвенцій відповідно до закону (ст. 66 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Недоотримання коштів у розмірі суми орендної плати суттєво ослаблює дохідну частину місцевого бюджету та може призвести до неможливості покриття щомісячних (постійних) видатків місцевого бюджету і як наслідок до необхідності державного забезпечення збалансування місцевого бюджету.

Таким чином, місцеві інтереси знаходяться у тісному зв`язку із загальнодержавними, а місцеве самоврядування і державне буття суспільства характеризуються взаємозалежністю та взаємодоповненням. Як наслідок, у разі порушення економічних (матеріальних) інтересів місцевого самоврядування, порушуються й інтереси держави в цілому.

Фактом не отримання коштів від орендної плати за спірну земельну ділянку місцевим бюджетом порушуються визначальні матеріальні потреби суспільства, територіальної громади м. Харкова як носія єдиного джерела влади в Україні, тобто порушуються інтереси держави в цілому, оскільки ослаблюються економічні основи місцевого самоврядування, що призводить до неможливості забезпечення виконання відповідних програм розвитку.

Як встановлено окружною прокуратурою, орган місцевого самоврядування Харківська міська рада, при наявності порушень територіальної громади міста Харкова, а саме факту не сплати ФОП Кутасевичем І.В. плати за користування земельною ділянкою у передбаченому законодавством розмірі, у судовому порядку не вживає відповідних заходів та не здійснює захист порушених законних економічних (матеріальних) інтересів місцевого самоврядування, територіальної громади міста та як наслідок й інтересів держави в цілому.

Так, за результатами вивчення матеріалів щодо законності використання ФОП Кутасевичем І.В. земельної ділянки площею 0,0319 га з кадастровим номером :14:008:0087, які листом Департаменту земельних відносин Харківської міської ради від 30.08.2023 за №6048/0/225-23 були надіслані до окружної прокуратури, окружною прокуратурою направлено до Харківської міської ради лист від 01.09.2023 за №55-104-4930вих-23 в якому повідомлено про те, що у зв`язку з тим, що Харківською міською радою самостійно не вживаються відповідні заходи щодо захисту порушених інтересів та стягнення безпідставно збережених коштів, то це є підставою для вжиття прокуратурою заходів представницького характеру, зокрема звернення до суду з позовною заявою в інтересах держави в особі Харківської міської ради до ФОП Кутасевича І.В. з приводу стягнення до бюджету безпідставно збережених коштів.

Також, листом від 10.04.2024 №55-106-2067вих-24 Харківську міську раду додатково повідомлено про необхідність вжиття представницьких заходів щодо стягнення з ФОП Кутасевича І.В. коштів у розмірі 121 199,73 грн. в господарському судочинстві та про те, що в разі невжиття заходів позовного характеру Харківською міською радою, органами прокуратури будуть самостійно вживатись такі заходи шляхом пред`явлення відповідного позову в інтересах держави в особі Харківської міської ради.

Вказане є підставою для захисту порушених інтересів держави прокуратурою шляхом представництва в суді.

Таким чином, прокурором дотримані процедури, передбачені законодавством України для звернення до суду в інтересах держави, так само як і обґрунтовано в чому може полягати порушення інтересів держави. Тобто вбачаються обґрунтовані підстави для захисту інтересів держави прокуратурою в особі Харківської міської ради.

Розглянувши справу № 922/1413/24 в межах строку, встановленого Господарським процесуальним кодексом України, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Згідно зі ст. 80 Земельного кодексу України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Згідно з ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, є підставою припинення права користування земельною ділянкою у попереднього землекористувача.

За змістом ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно з ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Статтею 124 Земельного кодексу України визначено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст. 13 Закону України «Про оренду землі»).

Згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав та оформлюються відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (ст. 126 Земельного кодексу України).

Шевченківською окружною прокуратурою міста Харкова встановлено, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно нежитлова будівля літ. «Б-2» загальною площею 227,4 кв.м. по АДРЕСА_3 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 1354, виданого 02.09.2016, видавник: приватний нотаріус ХМНО Полікашин Ю.В.

Разом з тим, встановлено, що вищевказана нежитлова будівля літ. «Б-2» розташовується на земельній ділянці загальною площею 0,0319 га з кадастровим номером :14:008:0087 по АДРЕСА_3 .

В пункті 1 договору купівлі-продажу серія та номер 1354, виданого 02.09.2016, видавник: приватний нотаріус ХМНО Полікашин Ю.В. також зазначено, що нежитлова будівля літ. «Б-2» загальною площею 227, 4 кв.м. по АДРЕСА_3 знаходиться на земельній ділянці площею 0,0319 га з кадастровим номером :14:008:0087.

Земельна ділянка з кадастровим номером :14:008:0087 по АДРЕСА_3 перебувала в оренді у ФОП Нєженцева І.І. на підставі договору оренди землі, зареєстрованому у Харківській регіональній філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі від 03.04.2006 за №52.

Вказаний договір оренди землі розірвано на підставі угоди про розірвання договору оренди землі від 11.07.2017 (інше речове право припинено 14.07.2017).

Також, встановлено, що п. 14 додатку 4 до рішення 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд» від 22.02.2017 № 559/17 громадянину ОСОБА_2 , громадянці ОСОБА_1 : змінено вид використання земельної ділянки площею 0,0319 га (кадастровий номер :14:008:0087) по АДРЕСА_3 з «для будівництва магазину по продажу комп`ютерів, гральних автоматів та запчастин (але не пізніше прийняття об`єкту до експлуатації) та для подальшої експлуатації об`єкту» на «для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. «Б-2». Крім того, надано громадянину ОСОБА_2 , громадянці ОСОБА_1 в оренду строком до 01.03.2022 року земельну ділянку площею 0,0319 га (кадастровий номер :14:008:0087) за рахунок земель житлової та громадської забудови, що належить територіальній громаді м. Харкова для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. «Б-2» по АДРЕСА_3 . Водночас, припинено ФО-П Нєженцеву І.І. право користування земельною ділянкою площею 0,0319 га (кадастровий номер :14:008:0087) по АДРЕСА_3 за добровільною відмовою.Договір оренди землі № 52 від 03.04.2006 року втрачає чинність з моменту реєстрації угоди про його розірвання

Разом з тим, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та публічної кадастрової карти України, речові права щодо вказаної земельної ділянки за ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до теперішнього часу не зареєстровано.

Разом з тим, відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право комунальної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :14:008:0087 площею 0,0319 га по АДРЕСА_3 зареєстровано за Харківською міською радою (номер запису про право власності: 17126661 від 25.10.2016).

Відповідно до витягу №НВ-015 від 17.12.2015 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером :14:008:0087, остання сформована 04.04.2006.

Отже, земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_3 , сформована як об`єкт цивільних прав 04.04.2006 (з моменту присвоєння їй кадастрового номеру та реєстрації в Державному земельному кадастрі), що погоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 29.01.2019 у справах № 922/3780/17 та № 922/536/18, від 11.02.2019 у справі № 922/391/18, від 12.04.2019 у справі № 922/981/18, від 29.05.2020 у справі № 922/2843/19.

Таким чином, ФОП Кутасевич І.В. та ОСОБА_1 використовують земельну ділянку з кадастровим номером :14:008:0087 площею 0,0319 га по АДРЕСА_3 для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. «Б-2» загальною площею 227, 4 кв.м., без виникнення права власності/користування земельною ділянкою та без державної реєстрації цих прав у відповідності до ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України на неї, а також без сплати коштів за землю в передбаченому законодавством розмірі.

На підставі витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 06.09.2017 №348/0/45-17, від 07.07.2020 №4700 Департаментом земельних відносин Харківської міської ради здійснено відповідні розрахунки безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки по АДРЕСА_3 .

Так, відповідно до розрахунку Харківської міської ради щодо ОСОБА_1 за період з 17.03.2019 по 31.12.2019 розмір орендної плати в місяць, який підлягав сплаті, становив 5 859, 99 грн. (який складається з нормативної грошової оцінки 787998 грн, ставки річної орендної плати 8%, коефіцієнту складних інженерно-геологічних умов 1, коефіцієнту розміру земельної ділянки 1).

Разом з тим, відсоток площі належного ОСОБА_1 нерухомого майна становить 50%. Розмір орендної плати, відповідно до відсотку площі належного ОСОБА_1 нерухомого майна, становить 27 787, 70 грн.

Водночас, відповідно до листа ГУ ДПС в Харківській області від 20.04.2023 за №6046/5/20-40-24-05-07 щодо здійснення плати за використання земельної ділянки землекористувачем ОСОБА_1 у 2019 році сплачено 6 592, 48 грн, тобто в місяць 549, 37 грн за земельну ділянку (кадастровий номер :14:008:0087), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Таким чином, розмір безпідставно збережених ОСОБА_1 коштів, розрахований як різниця між розміром плати за землю, яка повинна надійти до місцевого бюджету, та фактично здійсненою оплатою за користування земельною ділянкою, становить: 27 787, 70 5210, 19 = 22 577, 51 грн.

Відповідно до розрахунку Харківської міської ради щодо ОСОБА_1 за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 розмір орендної плати в місяць, який підлягав сплаті, становив 10 661, 88 грн. (який складається з нормативної грошової оцінки 1599282 грн, ставки річної орендної плати 8%, коефіцієнту складних інженерно-геологічних умов 1, коефіцієнту розміру земельної ділянки 1).

Разом з тим, відсоток площі належного ОСОБА_1 нерухомого майна становить 50%. Розмір орендної плати, відповідно до відсотку площі належного ОСОБА_1 нерухомого майна, становить 58 640, 34 грн.

Водночас, відповідно до листа ГУ ДПС в Харківській області від 20.04.2023 за №6046/5/20-40-24-05-07 щодо здійснення плати за використання земельної ділянки землекористувачем ОСОБА_1 у 2020 році сплачено 11 994, 70 грн за земельну ділянку (кадастровий номер :14:008:0087), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Таким чином, розмір безпідставно збережених ОСОБА_1 коштів, розрахований як різниця між розміром плати за землю, яка повинна надійти до місцевого бюджету, та фактично здійсненою оплатою за користування земельною ділянкою, становить: 58 640, 34 11 994, 70 = 46 645, 64 грн.

Відповідно до розрахунку Харківської міської ради щодо ОСОБА_1 за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 розмір орендної плати в місяць, який підлягав сплаті, становив 10 661, 88 грн. (який складається з нормативної грошової оцінки 1599282 грн, ставки річної орендної плати 8%, коефіцієнту складних інженерно-геологічних умов 1, коефіцієнту розміру земельної ділянки 1).

Разом з тим, відсоток площі належного ОСОБА_1 нерухомого майна становить 50%. Розмір орендної плати, відповідно до відсотку площі належного ОСОБА_1 нерухомого майна, становить 63 971, 28 грн.

Водночас, відповідно до листа ГУ ДПС в Харківській області від 20.04.2023 за

№6046/5/20-40-24-05-07 щодо здійснення плати за використання земельної ділянки землекористувачем ОСОБА_1 у 2021 році сплачено 11 994, 70 грн за земельну ділянку (кадастровий номер :14:008:0087), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Таким чином, розмір безпідставно збережених ОСОБА_1 коштів, розрахований як різниця між розміром плати за землю, яка повинна надійти до місцевого бюджету, та фактично здійсненою оплатою за користування земельною ділянкою, становить: 63 971, 28 11 994, 70 = 51 976, 58 грн.

Отже, за період з 17.03.2019 по 31.12.2021 ОСОБА_1 мала би сплатити до бюджету 121 199, 73 грн.

Судовий спір щодо стягнення 121 199,73 грн. з ОСОБА_1 перебуває на розгляді в Дзержинському районному суді м. Харкова (справа 638/13449/23)

Так, Шевченківською окружною прокуратурою міста Харкова до Дзержинського районного суду м. Харкова подано позовну заяву в інтересах держави в особі Харківської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення коштів у сумі 242 399,46 за користування земельною ділянкою :14:008:0087 без правовстановлюючих документів.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.03.2024 провадження у справі №638/13449/23 закрито щодо ОСОБА_2 , оскільки правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 в цій справі, є господарсько-правовими, оскільки останній є фізичною особою-підприємцем.

Позовна заява прокуратури щодо стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів за користування земельною ділянкою у сумі 121 199, 73 грн. перебуває на подальшому розгляді у Дзержинському районному.

Так, в рамках справи №638/13449/23 встановлено, що відповідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Фізична особа-підприємець Кутасевич І.В. з 12.09.2006 здійснює підприємницьку діяльність, основний вид економічної діяльності - надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

Отже, судом встановлено, що ФОП Кутасевич І.В. здійснює підприємницьку діяльність, основним видом якої є надання в оренду й експлуатацію нерухомого майна, та є суб`єктом господарювання в розумінні статей 55, 128 ГК України.

Також, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 є власником 1/2 частки у праві власності на нежитлову будівлю "Літ. Б-2", загальною площею 227,4 кв.м., яка розташована на території спірної ділянки, за користування якої позивач просить стягнути грошові кошти.

Крім того, матеріалами справи підтверджується, що приміщення вказаної нежитлової будівлі ОСОБА_2 як фізична особа-підприємець передав в оренду для здійснення господарської діяльності на підставі договору оренди нерухомого майна №587/19 від 05.07.2019.

Відповідно до ч.4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до розрахунку Харківської міської ради щодо ФОП Кутасевича І.В. за період з 17.03.2019 по 31.12.2019 розмір орендної плати в місяць, який підлягав сплаті, становив 5 859, 99 грн. (який складається з нормативної грошової оцінки 787998 грн, ставки річної орендної плати 8%, коефіцієнту складних інженерногеологічних умов 1, коефіцієнту розміру земельної ділянки 1).

Разом з тим, відсоток площі належного ФОП Кутасевичу І.В. нерухомого майна становить 50%. Розмір орендної плати, відповідно до відсотку площі належного ФОП Кутасевичу І.В. нерухомого майна, становить 27 787, 70 грн.

Водночас, відповідно до листа ГУ ДПС в Харківській області від 20.04.2023 за №6046/5/20-40-24-05-07 щодо здійснення плати за використання земельної ділянки землекористувачем ФОП Кутасевич І.В. у 2019 році сплачено 6 592, 48 грн, тобто в місяць 549, 37 грн за земельну ділянку (кадастровий номер :14:008:0087), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Таким чином, розмір безпідставно збережених ФОП Кутасевичем І.В. коштів, розрахований як різниця між розміром плати за землю, яка повинна надійти до місцевого бюджету, та фактично здійсненою оплатою за користування земельною ділянкою, становить: 27 787, 70 5210, 19 = 22 577, 51 грн.

Відповідно до розрахунку Харківської міської ради щодо ФОП Кутасевича І.В. за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 розмір орендної плати в місяць, який підлягав сплаті, становив 10 661, 88 грн. (який складається з нормативної грошової оцінки 1599282 грн, ставки річної орендної плати 8%, коефіцієнту складних інженерногеологічних умов 1, коефіцієнту розміру земельної ділянки 1).

Разом з тим, відсоток площі належного ФОП Кутасевичу І.В. нерухомого майна становить 50%. Розмір орендної плати, відповідно до відсотку площі належного ФОП Кутасевичу І.В.. нерухомого майна, становить 58 640, 34 грн.

Водночас, відповідно до листа ГУ ДПС в Харківській області від 20.04.2023 за №6046/5/20-40-24-05-07 щодо здійснення плати за використання земельної ділянки землекористувачем ФОП Кутасевичем І.В. у 2020 році сплачено 11 994, 70 грн за земельну ділянку (кадастровий номер :14:008:0087), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Таким чином, розмір безпідставно збережених ФОП Кутасевичем І.В. коштів, розрахований як різниця між розміром плати за землю, яка повинна надійти до місцевого бюджету, та фактично здійсненою оплатою за користування земельною ділянкою, становить: 58 640, 34 11 994, 70 = 46 645, 64 грн.

Відповідно до розрахунку Харківської міської ради щодо ФОП Кутасевича І.В. за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 розмір орендної плати в місяць, який підлягав сплаті, становив 10 661, 88 грн. (який складається з нормативної грошової оцінки 1599282 грн, ставки річної орендної плати 8%, коефіцієнту складних інженерногеологічних умов 1, коефіцієнту розміру земельної ділянки 1).

Разом з тим, відсоток площі належного ФОП Кутасевичу І.В. нерухомого майна становить 50%. Розмір орендної плати, відповідно до відсотку площі належного ФОП Кутасевичу І.В. нерухомого майна, становить 63 971, 28 грн.

Водночас, відповідно до листа ГУ ДПС в Харківській області від 20.04.2023 за №6046/5/20-40-24-05-07 щодо здійснення плати за використання земельної ділянки землекористувачем ФОП Кутасевичем І.В. у 2021 році сплачено 11 994, 70 грн за земельну ділянку (кадастровий номер :14:008:0087), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Таким чином, розмір безпідставно збережених ФОП Кутасевичем І.В. коштів, розрахований як різниця між розміром плати за землю, яка повинна надійти до місцевого бюджету, та фактично здійсненою оплатою за користування земельною ділянкою, становить: 63 971, 28 11 994, 70 = 51 976, 58 грн.

Отже, за період з 17.03.2019 по 31.12.2021 ФОП Кутасевич І.В. мав би сплатити до бюджету 121 199, 73 грн.

Звертаючись з цим позовом прокурор наголошує на тому, що ФОП Кутасевич І.В. зберіг кошти, не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, тим самим збільшуючи вартість власного майна, а Харківська міська рада (Позивач (потерпілий)) втрачає належне йому майно (кошти від орендної плати), тобто відбувається факт безпідставного збереження саме коштів у розмірі орендної плати Відповідачами за рахунок Позивача.

Предметом вказаної позовної заяви є стягнення грошових коштів, належних до сплати за користування земельною ділянкою за звичайних умов (в разі оформлення договірних відносин відповідачами), втім не сплачених відповідачами, що пов`язується із втратою позивачем як потерпілою особою цього ж майна (грошових коштів).

Розмір збережених Відповідачем коштів від безпідставно набутого майна, який підлягає відшкодуванню з боку ФОП Кутасевича І.В., розрахований міською радою виходячи з розміру орендної плати за землю та складає 121 199, 73 грн.

Вказані обставини, на думку прокуратури, свідчать про порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача (територіальної громади) і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим прокурор звернувся до суду з цим позовом.

Суд, перевіривши наданий прокурором розрахунок орендної плати за період з 17.03.2019 по 31.12.2021, вважає правомірним нарахування відповідачу плати за користування земельною ділянкою в сумі 121 199, 73 грн.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно зі ст. 1214 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

Таким чином предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України.

Отже, за змістом приписів глави 83 Цивільного кодексу України для кондикційних зобов`язань характерним є, зокрема, приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що відповідач, як фактичний користувач земельної ділянки у період з 17.03.2019 по 31.12.2021, без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, а тому відповідач зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України.

Аналогічний за змістом висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі 629/4628/16-ц, постановах Верховного Суду України від 30.11.2016 у справі № 922/1008/15, від 16.09.2020 у справі № 922/3361/19, від 24.06.2020 у справі 922/2414/19, від 17.03.2020 у справі № 917/353/19.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається прокуратура в обґрунтування своїх позовних вимог.

Зважаючи на вищенаведене, позовні вимоги Заступника керівника Київської міської прокуратури в інтересах держави в особі Київської міської ради є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь прокуратури.

Відповідно до ч. З статті 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Під час звернення з позовом до суду прокуратурою сплачено судовий збір у сумі 3028.0 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 860 від 11.04.2024. При цьому зважаючи на подання окружною прокуратурою позовної заяви саме через підсистему «Електронний суд», з урахування приписів частини третьої статті 4 Закону України "Про судовий збір" та висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 16.11.2022 у справі № 916/228/22 (провадження № 12-26гс22), про застосування коефіцієнта 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору у разі подання до суду процесуальних документів в електронній формі, належним до сплати судовим збором у цій справі є 2422.40грн., в той час як прокуратурою надмірно сплачено судовий збір у сумі 605.60 грн (3028.0-2422.40).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Враховуючи наявність клопотання прокуратури, судовий збір підлягає поверненню з Державного бюджету України сплачений нею судовий збір у розмірі 605.60грн.

Керуючись ст. 129, ст.ст. 237, 238, 240 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи підприємця Кутасевича Ігоря Вікторовича (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) на користь Харківської міської ради (майдан Конституції, 7 місто Харків, 61003, , отримувач УК м. Харкові, банк отримувача казначейство України (ЕАП), код отримувача (ЄДРПОУ) 37999649, код класифікації доходів бюджету 24062200, номер рахунку (IBAN) UA0020002) кошти у розмірі 121 199, 73 гривень за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :14:008:0087 площею 0,0319 га за адресою: м. Харків, пров. Людвіга Свободи, 52-А з 17.03.2019 по 31.12.2021.

Судовий збір стягнути з Фізичної особи підприємця Кутасевича Ігоря Вікторовича (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) в розмірі 2422.40грн. за такими реквізитами: Харківська обласна прокуратура, , банк отримувач: Державна казначейська служба України м. Київ, рахунок UA0007171, код класифікації видатків бюджету 0901010.

Повернути з Державного бюджету України надмірно сплачений судовий збір в розмірі 605,6 грн. на користь Харківської обласної прокуратури (отримувач: Харківська обласна прокуратура, , банк отримувач: Державна казначейська служба України м. Київ, рахунок UA0007171, код класифікації видатків бюджету 0901010).

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Прокуратура: Шевченківська окружна прокуратура міста Харкова (вул. Тобольська, 55А, м. Харків, 61072).

Позивач: Харківська міська рада (майдан Конституції, 7 місто Харків, 61003, ).

Відповідач: Фізична особа підприємець Кутасевич Ігор Вікторович (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ).

Повне рішення складено "14" серпня 2024 р.

Суддя О.О. Присяжнюк