УХВАЛА

14 серпня 2024 року

м. Київ

cправа № 922/4682/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Ємця А.А. (головуючий), Бенедисюка І.М., Колос І.Б.

перевіривши матеріали касаційної скарги Комунального підприємства "Богодухіввода"

на рішення Господарського суду Харківської області від 22.02.2024

та постанову Східного апеляційного господарського суду від 27.05.2024

у справі №922/4682/23

за позовом Комунального підприємства "Богодухіввода"

до Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

про визнання недійсним рішення,

ВСТАНОВИВ:

06.11.2023 Комунальне підприємство "Богодухіввода" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Харків, в якій просило визнати недійсним рішення Адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №70/80-р/к від 05.09.2023 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу у справі №1/02-18-23.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 22.02.2024 у справі № 922/4682/23 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою від 27.05.2024 Східнийапеляційний господарський суд залишив без змін рішення Господарського суду Харківської області від 22.02.2024 у справі № 922/4682/23.

Вперше із касаційною скаргою КП "Богодухіввода" на рішення Господарського суду Харківської області від 22.02.2024 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 27.05.2024 у справі № 922/4682/23 звернулося до Верховного Суду 30.06.2024, тобто із пропуском процесуального строку, встановленого статтею 288 ГПК України, заявивши водночас клопотання про поновлення строку на подання цієї скарги, проте подана касаційна скарга КП "Богодухіввода" була повернута скаржникові ухвалою Верховного Суду від 19.07.2024 на підставі пункту 1 частини четвертої статті 292 ГПК України.

КП "Богодухіввода" 25.07.2024 через підсистему "Електронний суд" повторно звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Харківської області від 22.02.2024 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 27.05.2024 у справі № 922/4682/23. Разом із клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, з урахуванням заперечень проти відкриття касаційного провадження, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без руху з огляду на таке.

Статтею 290 ГПК України передбачені вимоги до форми і змісту касаційної скарги.

Згідно зі статтею 284 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Статтею 288 ГПК України встановлено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що повний текст оскаржуваної постанови Східного апеляційного господарського суду від 27.05.2024 у справі № 922/4682/23 складено та підписано 30.05.2024, отже з цього моменту почався перебіг двадцятиденного строку, встановленого для її оскарження в касаційному порядку. Таким чином, останнім днем для подання касаційної скарги на зазначену постанову було 19.06.2024 включно, після цього процесуальний строк вважається таким, що пропущений.

Вперше подану касаційну скаргу скаржник надіслав до Верховного Суду 30.06.2024, проте касаційну скаргу було повернуто ухвалою Верховного Суду від 19.07.2024 на підставі пункту 1 частини четвертої статті 292 ГПК України, оскільки не було підписано ордер на надання правової допомоги та не проставлено дату його видачі.

Як було зазначено вище, КП "Богодухіввода" 30.06.2024 було вперше подано до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Господарського суду Харківської області від 22.02.2024 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 27.05.2024 у справі № 922/4682/23, тобто з пропуском встановленого процесуального строку на касаційне оскарження, водночас, було заявлено клопотання про поновлення цього строку.

Після усунення недоліків вперше поданої касаційної скарги, КП "Богодухіввода" 25.07.2024 повторно звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Харківської області від 22.02.2024 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 27.05.2024 у справі № 922/4682/23 та клопотанням про поновлення процесуального строку на подання касаційної скарги.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження КП "Богодухіввода" зазначає, що інтереси позивача у цій справі представляє адвокат Сергієнко Т.Г., яка проживає та здійснює адвокатську діяльність у місті Полтава. Крім того, у зв`язку з військовим станом на території України, що оголошений 24.02.2022 року, у місті Полтава, як і інших містах України тривають аварійні відключення світла. У період строку на оскарження рішення у денний час у місті Полтава відключення світла тривали від 6 годин, що унеможливлювало повноцінно виконувати свої обов`язки адвокату з незалежних від неї причин. Окрім цього представник скаржника зазначає, що був відсутній повноцінний доступ до інтернету та користування електронним судом.

Розглянувши клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, колегія суддів дійшла висновку, що підстави, наведені скаржником у клопотанні, не можуть вважитися поважними з огляду на таке.

Частиною першою статті 119 ГПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

Таким чином, для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

За інформацією, отриманою з автоматизованої системи документообігу суду КП "Діловодство спеціалізованого суду", документ в електронному вигляді: ст. 282 ГПК (п.1 ч. 1 ст.275 ГПК) ПОСТАНОВА про залиш. суд. ріш. без змін, а скарги без задоволення від 27.05.2024 у справі № 922/4682/23 надіслано в Електронний кабінет одержувачів: КП "Богодухіввода" та представнику КП "Богодухіввода" адвокату Сергієнко Т.Г. Документ доставлено в Електронний кабінет одержувачів: 30.05.24 19:24. Дата отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до Електронного кабінету особи: 30.05.24 19:30.

Частиною шостою статті 242 ГПК України визначено, що днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Зважаючи на викладене, передбачений частиною другою статті 288 ГПК України двадцятиденний строк, який обчислюється з дня вручення скаржнику повного тексту оскаржуваного судового рішення, закінчився 19.06.2024, натомість, в перше касаційну скаргу було подано безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 30.06.2024.

Згідно з пунктом 6 частини другої статті 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини") Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується із обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Частиною четвертою статті 13 ГПК України унормовано, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Поряд з викладеним колегія суддів зауважує, що звернення з касаційною скаргою є суб`єктивною дією скаржника, який зацікавлений у касаційному перегляді судового рішення та залежить від його волевиявлення.

Посилання представника КП "Богодухіввода" адвоката Сергієнко Т.Г. на те що, у місті Полтава, як і інших містах України тривають аварійні відключення світла та на відсутність повноцінного доступу до інтернету і користування електронним судом як на поважну обставину, що перешкодила своєчасному зверненню до Верховного суду з касаційною скаргою через підсистему "Електронний суд", не можуть бути розцінені судом як поважні або непереборні обставини, оскільки відсутність електроенергії в місті Полтава не було постійним безперервним явищем протягом встановленого ГПК України строку на подання касаційної скарги.

Виникнення організаційних складнощів у вигляді ускладнення робочого процесу в умовах воєнного стану та аварійні і стабілізаційні відключення електропостачання в місті Полтава для своєчасного подання касаційної скарги є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною, є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними.

Таким чином, скаржником не указано на обставини, які зумовлені воєнним станом та пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, що не залежали від волі особи та унеможливили своєчасне, у встановлений процесуальним законом строк, подання апеляційної скарги та не додано жодних належних доказів на підтвердження наявності непереборних обставин, які у взаємозв`язку із введенням воєнного стану та оголошенням повітряної тривоги перешкоджали йому звернутись до суду з касаційноюскаргою у строк, установлений ГПК України.

Стосовно посилання КП "Богодухіввода" на введення воєнного стану в Україні, Суд також вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 12.05.2015 № 389-VIII "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Частинами 1 та 4 статті 26 зазначеного Закону встановлено, що правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. Створення надзвичайних та особливих судів не допускається.

У період дії воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Національного банку України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, судів, органів прокуратури, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, розвідувальних органів та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність (частина 1 статті 10 Закону №389-VIII).

Введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.11.2022 у справі № 990/115/22.

Зважаючи на викладене, представник КП "Богодухіввода" адвокат Сергієнко Т.Г. у цій справі належним чином не обґрунтувала та не довела наявності особливих і непереборних обставин, що перешкоджали їй звернутися до суду із першою касаційною скаргою раніше ніж 30.06.2024.

Крім того, Верховний Суд вважає за необхідне наголосити, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України"). З тексту постанови Східного апеляційного господарського суду від 27.05.2024 у справі № 922/4682/23 вбачається, що повноважний представник КП "Богодухіввода" адвокат Сергієнко Т.Г., була присутня у судовому засіданні 27.05.2024, отже вона була обізнана про ухвалення постанови у цій справі.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу і на те, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі "Станков проти Болгарії" від 12.07.2007).

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Таким чином, оцінивши наведені представника КП "Богодухіввода" адвоката Сергієнко Т.Г. підстави для поновлення строку на касаційне оскарження постанови Східного апеляційного господарського суду від 27.05.2024 та рішення Господарського суду Харківської області від 22.02.2024 у справі № 922/4682/23, Верховний Суд визнає їх неповажними.

Частиною третьою статті 292 ГПК України визначено, що касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу.

З огляду на викладене, касаційна скарга КП "Богодухіввода" підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку на усунення недоліків поданої касаційної скарги, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, а саме: навести Суду інші підстави для поновлення строку на касаційне оскарження постанови Східного апеляційного господарського суду від 27.05.2024 та рішення Господарського суду Харківської області від 22.02.2024 у справі № 922/4682/23.

Керуючись статтями 119, 174, 234, 235, 288, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд, -

УХВАЛИВ:

1. Визнати неповажними наведені Комунальним підприємством "Богодухіввода" підстави для поновлення строку на касаційне оскарження постанови Східного апеляційного господарського суду від 27.05.2024 та рішення Господарського суду Харківської області від 22.02.2024 у справі № 922/4682/23.

2. Касаційну скаргу Комунального підприємства "Богодухіввода" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 27.05.2024 та рішення Господарського суду Харківської області від 22.02.2024 у справі № 922/4682/23- залишити без руху.

3. Надати Комунальному підприємству "Богодухіввода" строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

4. Наслідки невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали визначені статтею 292 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ємець

Суддя І. Бенедисюк

Суддя І. Колос