ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19.08.2024 Справа № 908/1561/24

м. Запоріжжя Запорізької області

Суддя Господарського суду Запорізької області Зінченко Наталя Григорівна,

розглянувши матеріали заяви (вих. № б/н від 15.08.2024) Товариства з обмеженою відповідальністю Маяк, представник заявника: Міхно Сергій Євгенович (Харківське шосе, 176г, м. Київ, 02121) про забезпечення позову та матеріали справи № 908/1561/24

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Маяк (електронна пошта: ; вул. Центральна, буд. 115, с. Спасько-Михайлівка, Краматорський район, Донецька область, 84052; )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Імеді (електронна пошта: ; вул. Троїцька, буд. 7, кв. 5, м. Запоріжжя, 69063; )

про стягнення 2 823 943,37 грн.

ВСТАНОВИВ:

27.05.2024 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна Товариства з обмеженою відповідальністю Маяк до Товариства з обмеженою відповідальністю Імеді про стягнення 2823943,37 грн.

Ухвалою від 05.06.2024 судді Господарського суду Запорізької області Проскурякова К.В. прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі № 908/1561/24 в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою від 24.07.2024 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів. Закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Перше судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 09.09.2024.

15.08.2024 до суду через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю Маяк надійшла заява (вих. № б/н від 15.08.2024) про забезпечення позову.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.08.2024, враховуючи перебування судді Проскурякова К.В. у відпустці, вказану заяву передано на розгляд судді Зінченко Н.Г.

Відповідно ч. 1 ст. 140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день (ч.ч. 1, 4 ст. 116 ГПК).

Відтак, останнім днем строку розгляду цієї заяви є 19.08.2024.

Згідно заяви про забезпечення позову, заявник просить накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на всіх рахунках у всіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, та на усе майно, що є у власності (та може бути набуте) Товариства з обмеженою відповідальністю Імеді () в межах суми позову у розмірі 2 823 943 грн. 37 коп., до набрання законної сили рішенням суду у цій справі.

Заява мотивована таким. ТОВ «Маяк» звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до ТОВ «Імеді» про відшкодування збитків, пов`язаних з невиконанням договору транспортного експедирування та стягнення грошових коштів у сумі 2 823 943 грн. 37 коп. Після відкриття провадження у справі № 908/1561/24, та до моменту звернення з цією заявою, з боку ТОВ «Імеді» відсутні будь-які дії, які свідчили б про зацікавленість останнього у вирішенні спору. Уся кореспонденція, що направлялася на адресу ТОВ «Імеді», повертається з написом: «Відсутність адресата за вказаною адресою». При цьому, відповідач не змінював місцезнаходження юридичної особи. ТОВ «Імеді» не направило жодного ані процесуального документу, ані заяви по суті до суду, представник у судові засідання не з`являється. 26 червня 2024 засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» на адресу ТОВ «Маяк» надійшло поштове відправлення від ТОВ «Імеді», в якому містилася певна кількість неупорядкованих документів, що частково стосувалися спірного зобов`язання. На вказані документи ТОВ «Маяк» було направлено лист-заперечення з відповідними аргументами щодо неприйняття документів, які стосуються подій, що не мають відношення до ТОВ «Маяк» та не відповідають датам здійснення відповідних господарських операцій. Зазначений лист-заперечення, адресований відповідачу, також повернувся з позначкою: «Відсутність адресата за вказаною адресою». Після вищезазначеного факту жодних документів від ТОВ «Імеді» позивачем не отримано. Жодних дій з боку відповідача щодо повернення боргу або його частини не здійснено. Вважає, що надсилання на адресу ТОВ «Маяк» 26 червня 2024 вказаного пакету документів позивачу є спробою введення в оману, і додатковим підтвердженням вважати, що у ТОВ «Імеді» відсутня будь-яка зацікавленість у вирішенні спору, і є повна впевненість у тому, що нічим і ніяк не примусити їх виконати грошовий обов`язок перед ТОВ «Маяк». Відповідно до інформації, що є у відкритому доступі на сайті Судової влади України, ТОВ «Імеді» є відповідачем не в одній справі щодо стягнення грошових коштів за невиконання зобов`язання, а на офіційному сайті МЮУ Автоматизованої системи виконавчих проваджень щодо ТОВ «Імеді» є відкриті виконавчі провадження, тільки щодо заборгованості перед ГУ ДПС у Запорізькій області виконавче провадження має статус «завершено». Розмір статутного капіталу ТОВ «Імеді» становить 62 500 грн. 00 коп., що є недостатньою сумою для покриття грошового зобов`язання у розмірі 2 823 943 грн. 37 коп., що є додатковим ризиком у питанні виконання рішення суду. Відповідно до інформації в державних реєстрах речових прав на нерухоме та рухоме майно відсутня інформація щодо права власності на зазначені об`єкти.

Розглянувши заяву про забезпечення позову та додані до неї докази, матеріали справи, суд вбачає підстави для задоволення заяви, виходячи з такого.

Реалізація права на судовий захист, гарантованого кожному статтями 55, 124 Конституції України, багато в чому залежить від належного правового механізму, складовою якого, зокрема, є інститут забезпечення позову в судовому процесі.

Згідно ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

За приписами ч.ч. 5, 6 ст. 140 ГПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення у майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (п. 35 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 753/22860/17).

Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами (п. 27 постанови Верховного Суду від 04.05.2023 у справі № 916/3710/22).

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Предметом позову в справі № 908/1561/24 є стягнення з відповідача грошових коштів у сумі 2 823 943,37 грн., що є значною сумою.

Суд зазначає, що можливість відповідача у будь-який момент розпорядитися належним йому майном, у даному випадку грошовими коштами, є беззаперечною, а тому в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача.

Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постанові від 03.03.2023 у справі № 905/448/22 викладена правова позиція, що за вказаних умов вимога про надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

До того ж, за обставин звернення з позовом про стягнення грошових коштів саме відповідач має доводити недоцільність чи неспівмірність заходів забезпечення, вжиття яких просить у суду позивач (така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.10.2022 у справі № 905/446/22).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (пункт 43 рішення у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004).

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

У випадку арешту коштів на рахунках, гроші залишаються у власності боржника і знерухомлюються з метою недопущення виведення грошових коштів з рахунків боржника й уникнення виконання судового рішення у майбутньому, такий захід може бути скасований у випадку ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позову.

Немає підстав вважати, що застосування такого заходу забезпечення позову призведе до невиправданого обмеження прав ТОВ "Імеді" чи третіх осіб, оскільки грошові кошти залишаються у володінні та користуванні відповідача, а можливість розпоряджатися обмежується на певний час лише щодо частини коштів, якої стосується спір.

Враховуючи предмет заявленого позову, доводи позивача, пов`язаність заходів забезпечення з предметом спору, наявність обставин, які свідчать про реальну можливість утруднення або унеможливлення виконання рішення суду в разі невжиття заходів забезпечення позову, суд вважає за необхідне вжити заходів до забезпечення позову, наклавши у межах ціни позову 2823943,37 грн. арешт на грошові кошти, що належать відповідачу, та які знаходяться на всіх рахунках у всіх банківських або інших фінансово-кредитних установах останнього, та арешт на рухоме та нерухоме майно відповідача, що належить йому на праві власності.

Щодо вимоги про накладення арешту на усе майно, що може бути набуте відповідачем, суд зазначає таке.

Згідно ч. 4 ст. 75 ГПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Обов`язок доказування покладається на сторону, яка заявляє про ту чи іншу обставину.

Суд вважає за необхідне зазначити, що ухвала господарського суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Висновок суду щодо кожної із заявлених вимог не може залежати від настання або ненастання певних обставин (умовне рішення), у даному випадку не може стосуватися майна, яке може бути набуте відповідачем у майбутньому.

Ухвала про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи (ч. 8 ст. 140 ГПК України).

Згідно ч.ч. 1, 2, 4 ст. 144 ГПК України, ухвала господарського суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 144, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву (вих. № б/н від 15.08.2024) Товариства з обмеженою відповідальністю Маяк про забезпечення позову в справі № 908/1561/24 задовольнити.

З метою забезпечення позову, до набрання рішенням у справі № 908/1561/24 законної сили, накласти в межах ціни позову 2823943 (два мільйони вісімсот двадцять три тисячі дев`ятсот сорок три) грн. 37 коп. арешт на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю Імеді (вул. Троїцька, буд. 7, кв. 5, м. Запоріжжя, 69063; ), які знаходяться на всіх рахунках у всіх банківських або інших фінансово-кредитних установах Товариства з обмеженою відповідальністю Імеді (), та арешт на рухоме та нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю Імеді (), що належить йому на праві власності.

Стягувачем за даною ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю Маяк (вул. Центральна, буд. 115, с. Спасько-Михайлівка, Краматорський район, Донецька область, 84052; )

Боржником за даною ухвалою є Товариство з обмеженою Імеді (вул. Троїцька, буд. 7, кв. 5, м. Запоріжжя, 69063; ).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, є виконавчим документом, може бути пред`явлена до виконання в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», протягом 3 (трьох) років з наступного дня після набрання ухвалою законної сили. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Ухвала підписана 19.08.2024.

Суддя Наталя Григорівна Зінченко