ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07.08.2024 р. Справа № 914/1255/24
м. Львів
Господарський суд Львівської області у складі судді Ростислава Матвіїва за участю секретаря судового засідання Ігоря Стадника, розглянувши матеріали заяви представника позивача про доповнення позовних вимог

у справі №914/1255/24

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Платинум і компанія», м.Львів,

до відповідача: Акціонерного товариства «Кредобанк», м. Львів,

предмет позову: визнання протиправною односторонньої відмови від укладення договору банківського рахунку,

підстава позову: безпідставна відмова у встановленні ділових відносин з причин встановлення неприйнятно високого ризику,

за участю представників:
позивача: Стець Ростислав Ярославович,

відповідача: ОСОБА_1 .

встановив:
у провадженні Господарського суду Львівської області перебуває справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Платинум і компанія» до Акціонерного товариства «Кредобанк» про визнання протиправною односторонньої відмови від укладення договору банківського рахунку.

Ухвалою суду від 20.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 19.06.2024 та визначено дати наступних судових засідань за наявності підстав для відкладення підготовчих засідань у справі.

Рух справи відображено в попередніх ухвалах суду та протоколах судових засідань.

23.07.2024 до суду від представника позивача надійшла заява про доповнення позовних вимог.

Позивач, керуючись ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, просить суд прийняти до розгляду заяву про доповнення позовних вимог, визнати протиправним і недійсним обґрунтований висновок оформлений протоколом проведення робочої наради Департаменту контролю і фінансового моніторингу Акціонерного товариства «Кредобанк» від 19.04.2023, згідно з яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Платинум і компанія» встановлено неприйнятно високий ризик, витребувати у відповідача оригінал обґрунтованого висновку.

07.08.2024 до суду надійшли заперечення представника відповідача стосовно прийняття до розгляду заяви про доповнення позовних вимог. Представник відповідача зазначає, що позивач заявляє ще одну позовну вимогу немайнового характеру, а можливість об`єднання декількох немайнових позовних вимог шляхом подання заяви про доповнення позовних вимог до вже поданого раніше немайнового позову Господарським процесуальним кодексом України не передбачено.

Суд зазначає, що процесуальні права та обов`язки сторін визначено у статті 46 Господарського процесуального кодексу України. Зокрема, у п. 2. ч. 1 зазначеної статті визначено, що позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження; а у ч. 3 визначено, що закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Водночас Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог. Тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: - подання іншого (ще одного) позову, чи - збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи - об`єднання позовних вимог, чи - зміну предмета або підстав позову. При цьому при поданні вказаних заяв (клопотань) позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені процесуальним кодексом.

Суд погоджується із твердженнями відповідача про те, що подана позивачем заява не має ознак заяви про збільшення позовних вимог, адже під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви. Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 23 листопада 2022 року у справі № 352/1331/20, від 25 травня 2022 року у справі № 753/1908/15-ц.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 10.05.2023 у справі № 723/1233/17 акцентує, що зміна предмета позову можлива, зокрема у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 12.01.2022 у справі № 234/11607/20 звертає увагу, що при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Однак, Верховний Суд також повторює, що при поданні заяви про збільшення позовних вимог, зміну предмета або підстав позову, позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені кодексом.

Частиною 3 ст. 163 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі збільшення розміру позовних вимог або зміни предмета позову несплачену суму судового збору належить сплатити до звернення в суд із відповідною заявою.

Суд зауважує, що долучена представником позивача до заяви про доповнення позовних вимог платіжна інструкція № 310 на суму 1 684, 00 із призначенням платежу «судовий збір за позовом ТОВ «Платинум і Компанія», Господарський суд Львівської області, справа № 914/1932/23» зарахована у справі № 914/1932/23 як доказ сплати судового збору при зверненні до суду із заявою про збільшення позовних вимог. Тобто такий документ не підтверджує сплати судового збору в межах справи № 914/1255/24. Крім цього, сума 1 684, 00 грн також не відповідає вимогам законодавства щодо сплати судового збору за позовну вимогу немайнового характеру.

У статті 170 Господарського процесуального кодексу України визначено загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення, зокрема, відповідно до п. 7 ч. 1 зазначеної статті у будь-якій письмовій заяві, клопотання, заперечення мають бути зазначені відомості, які вимагаються цим Кодексом. Вище зазначено встановлену Господарським процесуальним кодексом України вимогу до подання заяви про зміну предмету позову необхідність сплати судового збору. Однак така вимога не дотримана позивачем при зверненні з заявою про доповнення позовних вимог.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Враховуючи наведене, суд зазначає про наявність підстав для повернення заяви заявнику без розгляду.

Керуючись ст. ст. 170 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:
заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Платинум і компанія» про доповнення позовних вимог від 23.07.2024 у справі № 914/1255/24 повернути заявнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та підлягає оскарженню у порядку, встановленому ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 09.08.2024.

Суддя Матвіїв Р.І.