ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

14 серпня 2024 р. Справа № 902/1572/23

Господарський суд Вінницької області у складі : головуючий суддя Тісецький С.С., секретар судового засідання Полотнянко Б.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в режимі відеоконференції матеріали у справі

за заявою: Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Інвестохіллс Хеліантус" (вул. Сурикова, 3, корпус 8Б, м. Київ, 03035; ) від імені, в інтересах та за рахунок якого діє Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Стронг Менеджмент Актив" (вул. Сурикова, 3, корпус 8Б, офіс 522/1, м. Київ, 03035; )

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Рауль Груп" (пров. Цегельний, буд. 12, м.Вінниця, 21020; )

про визнання банкрутом

за участю :

від АТ "ЗНВКІФ "Інвестохіллс Хеліантус" : Горобець Р.В. (в режимі відеоконференцзв`язку)

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду перебуває справа № 902/1572/23 за заявою Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Інвестохіллс Хеліантус" від імені, в інтересах та за рахунок якого діє Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Стронг Менеджмент Актив" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рауль Груп" про банкрутство.

Ухвалою суду від 28.02.2024 року відкрито провадження у справі про банкрутство у справі № 902/1572/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Рауль Груп". Введено процедуру розпорядження майном боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Рауль Груп" у справі № 902/1572/23 на 170 календарних днів, до 21.08.2024 року. Призначено розпорядником майна ТОВ "Рауль Груп" арбітражного керуючого Кучака Юрія Федоровича.

29.02.2024 року здійснено офіційне оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Рауль Груп" на офіційному веб-порталі судової влади України та надано строк кредиторам для пред`явлення до суду заяв з грошовими вимогам до боржника : протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

19.03.2024 року до суду від АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Інвестохіллс Хеліантус" надійшла заява б/н від 15.03.2024 року (вх. № 01-34/2989/24) про визнання додаткових грошових вимог до боржника в розмірі 12 481 625,39 грн у справі № 902/1572/23.

Ухвалою суду від 21.03.2024 року призначено вказану вище кредиторську заяву у цій справі до розгляду в судовому засіданні на 13.05.2024 року.

Однак, ухвалою суду від 13.05.2024 року призначено заяву АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Інвестохіллс Хеліантус" б/н від 15.03.2024 року (вх. № 01-34/2989/24) про визнання додаткових грошових вимог до боржника у справі № 902/1572/23, до розгляду в судовому засіданні на 14.08.2024 року.

Разом з тим, 19.07.2024 року до суду від АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Інвестохіллс Хеліантус" надійшла заява б/н від 19.07.2024 року (вх. № 01-34/7430/24) про додаткові грошові вимоги до боржника (в новій редакції) в розмірі 12 428 724,38 грн у справі № 902/1572/23.

30.07.2024 року до суду від арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф. надійшло повідомлення б/н від 29.07.2024 року про розгляд додаткових грошових вимог АТ "ЗНВКІФ "Інвестохіллс Хеліантус" у справі № 902/1572/23.

На визначену дату - 14.08.2024 року в судове засідання, яке проведено в режимі відеоконференції, з`явився представник ініціюючого кредитора.

В судовому засіданні, представник ініціюючого кредитора вказав про можливість проведення судового засідання за наявної явки учасників справи, враховуючи подане арбітражним керуючим повідомлення про розгляд додаткових грошових вимог.

Принагідно, суд зауважує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення справи у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).

Так, згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України, якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати заяву АТ "ЗНВКІФ "Інвестохіллс Хеліантус" про визнання додаткових грошових вимог до боржника за наявними матеріалами справи та за відсутності інших представників учасників цієї справи.

В ході розгляду справи, представник ініціюючого кредитора просив суд визнати заявлені додаткові грошові вимоги в загальному розмірі заборгованості 12 428 724,38 грн.

Суд, заслухавши представника ініціюючого кредитора, розглянувши заяву б/н від 15.03.2024 року про визнання додаткових грошових вимог до боржника, з врахуванням заяви б/н від 19.07.2024 року (в новій редакції), дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановив наступне.

Так, за змістом заяви б/н від 19.07.2024 року (в новій редакції), при поданні до суду ініціюючим кредитором заяви про банкрутство Боржника не були включені всі кредиторські вимоги, які існували на момент відкриття провадження по справі, а тому Заявник вважав за необхідне звернутися з додатковими грошовими вимогами до ТОВ "Рауль Груп".

19.03.2024 року до суду від АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Інвестохіллс Хеліантус" надійшла заява б/н від 15.03.2024 року про визнання додаткових грошових вимог до боржника у справі №902/1572/23.

В судовому засіданні 13.05.2024 року було виявлено допущення помилки при підрахунках через що АТ "ЗНВКІФ "Інвестохіллс Хеліантус" та представник Заявника просив суд надати час для подання до суду уточнень.

З метою усунення вищезазначених недоліків, ініціюючий кредитор подав заяву з додатковими грошовими вимогами до ТОВ "Рауль Груп" в новій редакції, які ґрунтуються на наступному.

Відповідно до результатів проведення відкритих електронних торгів, що були оформлені протоколом електронного аукціону № UA-EA-2021-01-13-000001-b від 22.01.2021 року, переможцем за лотом GL48N119270/1 стало ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста".

18 лютого 2021 року між Публічним акціонерним товариством "Діамантбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" укладено Договір про відступлення прав вимоги № GL48N119270/1, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д.В.. за р. № 325, відповідно до якого право грошової вимоги за Договором кредитної лінії № 127 від 18 листопада 2015 року та Договором кредитної лінії № 128 від 23 листопада 2015 року, укладеним між ПАТ "Діамантбанк" та ТОВ "АЛЗО" (нова назва - ТОВ "Рауль Груп", перейшло до ТОВ "Фінансова компанія" Інвестохіллс Веста" (п. 5, 6 Додатку № 1 до Договору).

02.06.2021 між ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" та Акціонерним товариством "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Інвестохіллс Хеліантус" від імені, в інтересах та за рахунок якого діє товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Аста-Капітал", укладений Договір №GL48N119270/1-0206 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Н.В., зареєстрований в реєстрі за № 917 (надалі - Договір про відступлення).

Згідно п. 2.1 Договору про відступлення, за цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Первісний кредитор відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Первісному кредитору, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Первісного кредитора до позичальників, заставодавців, іпотекодавців та поручителів, зазначених у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом - Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників або які зобов`язані виконати обов`язки Боржників за договорами, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно з реєстром у Додатку № 1 до цього Договору, надалі за текстом - Основні договори, надалі за текстом - Права вимоги.

Пунктами 5, 6 Додатку № 1 до Договору про відступлення передбачено перехід до Нового кредитора прав ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" за Договором кредитної лінії № 127 від 18.11.2015 та Договором кредитної лінії № 128 від 23.11.2015, укладених між Банком та Боржником.

Згідно п. 2.2 Договору про відступлення, за цим Договором Новий кредитор в день укладення цього Договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Первісним кредитором у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4.1. цього Договору, набуває усі права кредитора за Основними договорами, включаючи, проте не обмежуючись: право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань за Основними договорами, сплати Боржниками грошових коштів, сплати процентів, сплати штрафних санкцій, неустойок (пеней, штрафів), передбачених Основними договорами, право вимагати сплати сум, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України (індекс інфляції, 3,0% річних), "...", тощо. Розмір заборгованості за Основними договорами, Прав вимоги, за якими переходять до Нового кредитора, вказаний у Додатку №1 до цього Договору. Права кредитора за Основними договорами переходять до Нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення Права вимоги.

Пунктом 5 Додатку № 1 до Договору про відступлення передбачено, що загальна сума заборгованості за Договором кредитної лінії № 127 від 18.11.2015 Боржника станом на 18.02.2021 становить 1 738 141 гривня 41 копійка, з якої: основна заборгованість по тілу кредиту - 950 000,00 грн, заборгованість по відсоткам (%) - 788 141,41 грн.

Пунктом 6 Додатку №1 до договору про відступлення передбачено, що загальна сума заборгованості за Договором кредитної лінії № 128 від 23.11.2015 Боржника станом на 18.02.2021 становить 3 567 764 гривні 25 копійок, з якої : основна заборгованість по тілу кредиту - 1 950 000,00 грн, заборгованість по відсоткам (%) - 1 617 764,25 грн.

Так, з 02.06.2021 Новим кредитором відносно Боржника за Договором кредитної лінії №127 від 18.11.2015 та Договором кредитної лінії № 128 від 23.11.2015 стало АТ "ЗНВКІФ "Інвестохіллс Хеліантус.

Вищевказані обставини, встановлені в рішенні суду у справі № 902/829/21 від 09.11.2021 року, яке набрало законної сили та відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України доказуванню не підлягають.

Зокрема, рішенням Господарського суду Вінницької області від 09 листопада 2021 року у справі № 902/829/21 встановлено, що "станом на 18.02.2021 у ТОВ "Рауль Груп" наявна заборгованість:

- за договором кредитної лінії №127 від 18.11.2015 в сумі 1 738 141, 41 (основна заборгованість по тілу кредиту - 950 000 грн; заборгованість по відсоткам - 788 141, 41 грн);

- за договором кредитної лінії № 128 від 23.11.2015 в сумі 3 567 764, 25 грн (основна заборгованість по тілу кредиту - 1 950 000 грн, заборгованість по відсоткам - 1 617 764, 25 грн.

При зверненні Ініціюючим кредитором до суду із заявою про відкриття провадження про банкрутство Боржника, ним були заявлені вимоги лише в розмірі зазначеному в резолютивній частині рішення Господарського суду Вінницької області у справі №902/829/21 від 09.11.2021 року:

- 26 840,00 грн (сплачений судовий збір) та 24 949, 60 грн (витрати на сплату судового збору) як грошові зобов`язання першої черги;

- 1 663 306,73 грн - інфляційні втрати та 3 % річних від суми прострочення заборгованості за Договором кредитної лінії № 127 від 18.11.2015 та Договором кредитної лінії №128 від 23.11.2015 за період з 01.08.2018 по 01.08.2021, як грошові зобов`язання четвертої черги.

Втім, згідно Договору про відступлення прав вимоги, заборгованість Боржника перед Кредитором становить:

- 1 738 141, 41 грн по договору кредитної лінії № 127, що складається із заборгованості щодо погашення тіла кредиту в сумі 950 000, 00 грн та заборгованості по сплаті відсотків за користування таким кредитом в розмірі 788 141, 41 грн.

- 3 567 764, 25 грн по договору кредитної лінії № 128, що складається із заборгованості щодо погашення тіла кредиту в сумі 1 950 000, 00 грн та заборгованості по сплаті відсотків за користування таким кредитом в розмірі 1 617 764, 25 грн.

Враховуючи наведене, Заявник просить визнати грошові вимоги до Боржника та стягнути з останнього заборгованість в розмірі 5 305 905,66 гривень, що складається із заборгованості по тілу кредиту та нарахованим процентам за кредитом, що відносяться до вимог 4 черги.

Крім цього, Відповідно до п. 1.2. договору кредитної лінії № 127 від 18.11.2015 "кредитні кошти надаються позичальнику в межах відкритої згідно цього Договору кредитної лінії зі сплатою позичальником процентів за користування кредитом у розмірі 26%".

Додатковою угодою № 03 до договору кредитної лінії № 127 від 18.11.2015, встановлено процентну ставку за користування кредитними коштами в розмірі 21,25%".

Враховуючи наведене, Кредитор просить визнати грошові вимоги до Боржника та стягнути з останнього заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом за договором кредитної лінії № 127 від 18.11.2015 за період з 14.09.2019 по 27.02.2024 в розмірі 899 777,08 грн (Додаток № 1).

Також, відповідно до п. 1.2. договору кредитної лінії № 128 від 23.11.2015 "кредитні кошти надаються позичальнику в межах відкритої згідно цього Договору кредитної лінії зі сплатою позичальником процентів за користування кредитом у розмірі 26 %".

Додатковою угодою № 03 до Договору кредитної лінії № 128 від 23.11.2015, встановлено процентну ставку за користування кредитними коштами в розмірі 21,25%".

Враховуючи наведене, Кредитор просить визнати грошові вимоги до Боржника та стягнути з останнього заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом за договором кредитної лінії № 128 від 23.11.2015 за період з 14.09.2019 по 27.02.2014 в розмірі 1 846 910,84 грн (Додаток № 2).

У зв`язку з невиконанням Боржником умов кредитного договору в останнього станом на 27.02.2024 утворилась заборгованість за Договором кредитної лінії № 127 від 18.11.2015 в розмірі 1 433 560,03 грн, що складається з:

- 3% річних нарахованих на залишок заборгованості за Договором за період з 02.08.2021 по 27.02.2024 в розмірі 73 384,88 гривень (Додаток 3);

- 3% річних нарахованих на заборгованість по сплаті процентів за Договором за період з 14.09.2019 по 27.02.2024 в розмірі 120 311,89 гривень (Додаток № 4);

- 3% річних нарахованих на заборгованість по сплаті процентів за Договором за період з 02.08.2021 по 27.02.2024 в розмірі 60 881,75 гривень (Додаток № 5).

- інфляційних втрат за порушення грошових зобов`язань за кредитом за період з 02.08.2021 - 27.02.2024 в розмірі 365 223,63 гривень (Додаток № 6);

- інфляційних втрат за порушення грошових зобов`язань по сплаті процентів за кредитом за період 14.09.2019 по 27.02.2024 в розмірі 510 760,12 гривень (Додаток № 7);

- інфляційних втрат за порушення грошових зобов`язань по сплаті процентів за кредитом за період 02.08.2021 по 27.02.2024 в розмірі 302 997,76 гривень (Додаток № 8).

Водночас, заборгованість за договором кредитної лінії № 128 від 23.11.2015 в розмірі 2 942 570,77 грн, що складається із :

- 3% річних нарахованих на залишок заборгованості за Договором за період з 02.08.2021 по 27.02.2024 в розмірі 150 632,13 гривень (Додаток № 9);

- 3% річних нарахованих на заборгованість по сплаті процентів за Договором за період з 14.09.2019 по 27.02.2024 в розмірі 246 956,02 гривень (Додаток № 10);

- 3% річних нарахованих на заборгованість по сплаті процентів за Договором за період з 02.08.2021 по 27.02.2024 в розмірі 124 967,84 гривень (Додаток № 11).

- інфляційних втрат за порушення грошових зобов`язань за кредитом за період з 02.08.2021 по 27.02.2024 в розмірі 749 669,56 гривень (Додаток № 12);

- інфляційних втрат за порушення грошових зобов`язань по сплаті процентів за кредитом за період 14.09.2019 по 27.02.2024 в розмірі 1 048 402,34 гривень (Додаток № 13);

- інфляційних втрат за порушення грошових зобов`язань по сплаті процентів за кредитом за період 02.08.2021 по 27.02.2024 в розмірі 621 942,88 гривень (Додаток № 14).

Таким чином, загальний розмір заборгованості за договором кредитної лінії № 127 від 18.11.2015 та договором кредитної лінії № 128 від 23.11.2015, з врахуванням 3 % річних та інфляційних втрат за невиконання грошових зобов`язань зі сплати заборгованості за кредитами та відсотками за користування кредитами становить 12 428 724,38 грн.

При цьому, у заяві вказано, що інфляційні втрати та 3 % річних за період з 01.08.2018 по 01.08.2021 не стягуються, оскільки, вже визнані кредиторськими вимогами ухвалою Господарського суду Вінницької області від 28.02.2024 у справі № 902/1572/23 на підставі рішення Господарського суду Вінницької області від 09 листопада 2021 року по справі №902/829/21, яким стягнуто з ТОВ "Рауль Груп" на користь АТ "ЗНВКІФ "Інвестохіллс Хеліантус" інфляційні втрати та 3% річних від суми простроченої заборгованості за договором кредитної лінії № 127 від 18.11.2015 та договором кредитної лінії № 128 від 23.11.2015 в розмірі 1 663 306,73 гривень за період з 01.08.2018 р. по 01.08.2021 р..

На підставі викладеного, ініціюючий кредитор просить суд : визнати грошові вимоги АТ "ЗНВКІФ "Інвестохіллс Хеліантус" до ТОВ "Рауль Груп" :

- в розмірі 8 052 593,58 грн, що складається із заборгованості за основними зобов`язаннями та заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитами та включити до вимог 4 черги реєстру кредиторів;

- в розмірі 3 598 996,29 грн, що складається із заборгованості щодо сплати інфляційних втрат за порушення зобов`язань за кредитними договорами та погашення відсотків за користування кредитом та включити до вимог 4 черги реєстру кредиторів;

- в розмірі 777 134,51 грн, що складається із заборгованості щодо сплати 3% річних за порушення зобов`язань щодо користування кредитами та погашення відсотків за користування кредитами та включити до вимог 4 черги реєстру кредиторів;

- в розмірі 6 056,00 грн, витрати по сплаті судового збору за подання заяви з додатковими грошовими вимогами та включити до вимог 1 черги реєстру кредиторів.

Згідно повідомлення арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф. б/н від 29.07.2024 року про розгляд додаткових грошових вимог АТ "ЗНВКІФ "Інвестохіллс Хеліантус" у справі №902/1572/23, розпорядник майна боржника повністю визнає заявлені додаткові кредиторські вимоги АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Інвестохіллс Хеліантус" від імені, в інтересах та за рахунок якого діє ТОВ "Компанія з управління активами "Стронг Менеджмент Актив" із включенням до реєстру вимог кредиторів у наступній черговості : 6 056,00 грн - перша черга вимог кредитора; 12 428 724,38 грн - четверта черга вимог кредитора.

З врахуванням встановлених обставин, суд дійшов таких висновків.

За змістом ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За змістом ст. 1 КУзПБ, грошове зобов`язання (борг) - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України.

Кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 45 КУзПБ, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Кредитор, за заявою якого відкрито провадження у справі, має право заявити додаткові грошові вимоги до боржника у межах строку, встановленого частиною першою цієї статті.

Як вказувалось вище, 29.02.2024 року здійснено офіційне оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Рауль Груп" на офіційному веб-порталі судової влади України та надано строк кредиторам для пред`явлення до суду заяв з грошовими вимогам до боржника : протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до матеріалів справи, заява АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Інвестохіллс Хеліантус" б/н від 15.03.2024 року про визнання додаткових грошових вимог до боржника у справі № 902/1572/23, надійшла до суду 19.03.2024 року за вх. № 01-34/2989/24 (здана на відправку до органу поштового зв`язку - 15.03.2024 року - дата поштового штампа на описі вкладення, яким заяву направлено до суду), тобто у межах визначеного КУзПБ строку.

Частиною 4 ст. 236 ГПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За змістом постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.02.2024 року у справі № 902/1406/15, саме на кредитора покладений обов`язок доказування наявності кредиторських вимог у справі про банкрутство, який передбачає подання сукупності документів, які дозволять суду переконатися в обґрунтованості грошових вимог кредитора. Неподання такої сукупності документів може мати наслідком відмову суду у визнанні спірних вимог кредитора (постанова Верховного Суду від 01.12.2022 у справі № 918/1154/21).

Водночас, розглядаючи кредиторські вимоги, суд має належним чином дослідити сукупність поданих заявником доказів (договори, накладні, акти, інші первинні документи, судові рішення, якими вирішено відповідний спір, тощо), перевірити їх, надати оцінку наявним у них невідповідностям (за їх наявності), та аргументам, запереченням щодо цих вимог, з урахуванням чого з`ясувати, чи є відповідні докази підставою для виникнення у боржника грошового зобов`язання (аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 21.06.2022 у справі № 902/90/21).

Отже, обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство. Під час розгляду заявлених грошових вимог суд користується правами та повноваженнями наданими йому процесуальним законом. Суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора (подібні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 18.04.2018 у справі № 914/1126/14, від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 02.06.2022 у справі № 917/1384/20, від 01.12.2022 у справі №918/1154/21).

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, рішенням Господарського суду Вінницької області від 09.11.2021 року задоволено повністю позов у справі №902/829/21 та вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рауль Груп" (пров. Цегельний, 12, м. Вінниця, 21020; ) на користь Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Інвестохіллс Хеліантус" (вул. Сурикова, 3, корп. 8Б, м. Київ, 03035; ) від імені, в інтересах та за рахунок якого на підставі договору №30-06/2020 про управління активами корпоративного інвестиційного фонду від 30.06.2020 діє Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Аста-Капітал" (вул. Сурикова, 3, корп. 8Б, офіс 431, м. Київ, 03035; ) інфляційні втрати та 3% річних від суми простроченої заборгованості за Договором кредитної лінії № 127 від 18.11.2015 та Договором кредитної лінії № 128 від 23.11.2015 в розмірі 1 663 306,73 грн, а також 24 949,6 грн - витрат на сплату судового збору.

Вказане рішення суду роздруковане з Єдиного державного реєстру судових рішень, згідно якого, відповідне рішення набрало чинності 10.12.2021 року.

Водночас, із змісту рішення суду від 09.11.2021 у справі № 902/829/21 вбачається те, що відповідач (Позичальник) користувався грошовими коштами в межах кредитних ліній, відкритих за Договорами кредитної лінії № 127 від 18.11.2015 (у сумі 950 000 грн) та № 128 від 23.11.2015 (у сумі 1 950 000 грн), що підтверджується банківськими виписками по рахунку ТОВ "АЛЗО" (а.с. 29-107, том 1). При цьому відповідачем прострочено виконання грошового зобов`язання, оскільки, згідно умов кредитних договорів заборгованість мала бути погашена до 20.05.2017 (Додаткові угоди за № 03 від 07.11.2016 до Договорів кредитної лінії № 127 від 18.11.2015 та № 128 від 23.11.2015 (а.с. 22, 2, том 1), доказів протилежного матеріали справи не містять.

Так, станом на 18.02.2021 у відповідача наявна заборгованість:

- за Договором кредитної лінії №127 від 18.11.2015 в сумі 1 738 141,41 грн (основна заборгованість по тілу кредиту - 950 000 грн; заборгованість по відсоткам - 788 141,41 грн);

- за Договором кредитної лінії № 128 від 23.11.2015 в сумі 3 567 764,25 грн (основна заборгованість по тілу кредиту - 1 950 000 грн, заборгованість по відсоткам - 1 617 764,25 грн).

Право вимоги вказаної заборгованості передано Публічним акціонерним товариством "Діамантбанк" Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА" на підставі Договору № GL48N119270/1 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 18.02.2021 (в т.ч. з правом вимоги сплати 3% річних та інфляційних втрат в порядку ст. 625 ЦК України). При цьому Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА" передано таке право вимоги на тих же умовах щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат в порядку ст. 625 ЦК України на підставі Договору № GL48N119270/1-0206 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 02.06.2021 Акціонерному товариству "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Інвестохіллс Хеліантус" від імені, в інтересах та за рахунок якого на підставі договору № 30-06/2020 про управління активами корпоративного інвестиційного фонду від 30.06.2020 діє Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Аста-Капітал.

Також, у рішенні вказано, що перевіривши за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "LІGA 360" здійснений позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3% річних (за період прострочення з 01.08.2018 до 01.08.2021 на відповідні суми боргу за тілом кредиту та відсотками по тілу кредиту), судом встановлено, що такий розрахунок перебуває в межах розрахунку суду, відтак суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з усталеними висновками Верховного Суду (зокрема постанови, на які також посилається скаржник, від 26.11.2019 у справі № 922/643/19, від 10.12.2019 у справі №910/6356/19) преюдиціальність означає обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили, в одній справі, для суду при розгляді інших справ. Правила про преюдицію спрямовані не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив у законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження та оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії.

Крім цього, у постанові від 22.10.2019 у справі № 910/2039/18 Верховний Суд наголосив, серед іншого наголосив, що "преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки, їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акта, який набрав законної сили.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з преамбулою та статтею 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою № 48553/99 "Совтрансавто-Холдінг" проти України", а також згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.99 року у справі за заявою № 28342/95 "Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів".

Отже, встановлені вказаним вище судовим рішенням від 09.11.2021 у справі №902/829/21 обставини щодо наявної заборгованості Боржника - ТОВ "Рауль Груп" перед ініціюючим кредитором - АТ "ЗНВКІФ "Інвестохіллс Хеліантус" по тілу кредиту та по відсоткам за договором кредитної лінії № 127 від 18.11.2015 та договором кредитної лінії №128 від 23.11.2015, є преюдиціальними в силу ч. 4 ст. 75 ГПК України та не підлягають доказуванню.

При цьому, суд зважає на те, що встановлена рішенням суду від 09.11.2021 у справі №902/829/21 заборгованість по тілу кредиту та нарахованим процентам за кредитом по згаданим вище договорам кредитної лінії, яка заявлена до визнання ініціюючим кредитором, складає в загальному розмірі 5 305 905,66 грн, а отже не підлягає доказуванню та підлягає визнанню у повному обсязі.

Разом з цим, судом встановлено, що згідно наявної у справі довідки розрахунку процентів за користування кредитом у розмірі 21,25 % за договором кредитної лінії № 127 від 18.11.2015 року на суму боргу 950 000,00 грн, розмір процентів за період з 14.09.2019 по 27.02.2024 становить 899 777,08 грн.

Також, за змістом довідки розрахунку процентів за користування кредитом у розмірі 21,25 % за договором кредитної лінії № 128 від 23.11.2015 року на суму боргу 1 950 000,00 грн, розмір процентів за період з 14.09.2019 по 27.02.2024 становить 1 846 910,84 грн.

Судом встановлено, що згідно п. 1.2. Додаткової угоди № 03 від 07.11.2016 року до договору кредитної лінії № 127 від 18.11.2015 (копія наявна у справі), кредитні кошти надаються Позичальнику в межах відкритої згідно цього Договору кредитної лінії зі сплатою Позичальником процентів за користування кредитом у розмірі 21,25 %.

Окрім цього, пунктом п. 1.2. Додаткової угоди № 03 від 07.11.2016 року до договору кредитної лінії № 128 від 23.11.2015 (копія наявна у справі) передбачено, що кредитні кошти надаються Позичальнику в межах відкритої згідно цього Договору кредитної лінії зі сплатою Позичальником процентів за користування кредитом у розмірі 21,25 %.

Слід зазначити, що вказані вище Додаткові угоди були укладенні між ПАТ "Діамантбанк" та ТОВ "АЛЗО" (нова назва - ТОВ "Рауль Груп", зміна назви Боржника підтверджується наявною у справі копією витягу з ЄДРЮОФОПГФ).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

За змістом ч. 1, ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16.01.2024 року року у справі № 913/355/21, згідно правових висновків, викладених Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 (пункти 80-87), за змістом яких "користування кредитом" - це можливість позичальника за плату правомірно не повертати кредитору борг (кредит) протягом певного періоду часу, погодженого сторонами кредитного договору. Проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за "користування кредитом" (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу).

Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно "користуватися кредитом", натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за "користування кредитом") за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу.

Зважаючи на викладене, суд перевіривши вказані вище розрахунки процентів за користування кредитом, дійшов висновку, що заявлені до визнання відсотки за договором кредитної лінії № 127 від 18.11.2015 року в розмірі 899 777,08 грн та за договором кредитної лінії № 128 від 23.11.2015 року в розмірі 1 846 910,84 грн є правомірними, відповідають умовах укладених правочинів та підтвердженні наявними у справі доказами, а отже підлягають визнанню у повному обсязі.

Крім того, судом встановлено, що відповідно до довідки розрахунку 3% річних за договором кредитної лінії № 127 від 18.11.2015 року на залишок заборгованості в сумі 950 000,00 грн, розмір нарахованих 3% річних за період з 02.08.2021 по 27.02.2024 складає в розмірі 73 384,88 грн.

Відповідно до довідки розрахунку 3% річних за договором кредитної лінії № 127 від 18.11.2015 року на суму заборгованості за відсотками 899 777,08 грн, розмір нарахованих 3% річних за період з 14.09.2021 по 27.02.2024 складає в розмірі 120 311,89 грн.

Згідно довідки розрахунку 3% річних за договором кредитної лінії № 127 від 18.11.2015 року на суму заборгованості за відсотками 788 141,41 грн, розмір нарахованих 3% річних за період з 02.08.2021 по 27.02.2024 складає в розмірі 60 881,75 грн.

За змістом довідки розрахунку інфляційних втрат за договором кредитної лінії № 127 від 18.11.2015 року, інфляційні втрати за порушення грошових зобов`язань на суму боргу 950 000,00 грн за кредитом, складають за період з 02.08.2021 по 27.02.2024 в розмірі 365223,63 грн.

Згідно довідки розрахунку інфляційних втрат за договором кредитної лінії № 127 від 18.11.2015 року, інфляційні втрати нараховані на заборгованість по відсотках 899 777,08 грн, складають за період з 14.09.2019 по 27.02.2024 в розмірі 510 760,12 грн.

Відповідно до довідки розрахунку інфляційних втрат за договором кредитної лінії №127 від 18.11.2015 року, інфляційні втрати нараховані на заборгованість по відсотках 788141,41 грн, складають за період з 02.08.2021 по 27.02.2024 в розмірі 302 997,76 грн.

Згідно довідки розрахунку 3% річних за договором кредитної лінії № 128 від 23.11.2015 року на суму заборгованості 1 950 000,00 грн, розмір нарахованих 3% річних за період з 02.08.2021 по 27.02.2024 складає 150 632,13 грн.

Згідно довідки розрахунку 3% річних за договором кредитної лінії № 128 від 23.11.2015 року на суму заборгованості за відсотками 1 846 910,84 грн, розмір нарахованих 3% річних за період з 14.09.2019 по 27.02.2024 складає 246 956,02 грн.

Відповідно до довідки розрахунку 3% річних за договором кредитної лінії № 128 від 23.11.2015 року на суму заборгованості за відсотками 1 617 764,25 грн, розмір нарахованих 3% річних за період з 02.08.2021 по 27.02.2024 складає 124 967,84 грн.

Згідно довідки розрахунку інфляційних втрат за договором кредитної лінії № 128 від 23.11.2015 року, інфляційні втрати нараховані за порушення грошових зобов`язань на суму боргу 1 950 000,00 грн за кредитом, складають за період з 02.08.2021 по 27.02.2024 в розмірі 749 669,56 грн.

Згідно довідки розрахунку інфляційних втрат за договором кредитної лінії № 128 від 23.11.2015 року, інфляційні втрати нараховані на заборгованість по відсотках 1 846 910,84 грн, складають за період з 14.09.2019 по 27.02.2024 в розмірі 1 048 402, 34 грн.

Відповідно до довідки розрахунку інфляційних втрат за договором кредитної лінії №128 від 23.11.2015 року, інфляційні втрати нараховані на заборгованість по відсотках 1617764,25 грн, складають за період з 02.08.2021 по 27.02.2024 в розмірі 621 942,88 грн.

Вказані вище довідки розрахунки, долучені ініціюючим кредитором до заяви б/н від 19.07.2024 року (вх. № 01-34/7430/24) про додаткові грошові вимог до боржника (в новій редакції).

Згідно приписів ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших нормативно-правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.10.2023 року у справі № 920/1396/15, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання (пункт 17 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 758/1303/15-ц). Тому наслідки порушення грошового зобов`язання не можуть залежати від того, з яких підстав виникло грошове зобов`язання: з позадоговірних чи договірних відносин, або з якого саме договору.

Якщо грошове зобов`язання виникло з договірних відносин, то прострочення його виконання призводить до відповідальності боржника перед кредитором, зокрема - настання обов`язку зі сплати процентів річних у розмірі, встановленому законом або договором, але саме грошове зобов`язання залишається при цьому незмінним. Наприклад, якщо боржник не сплатив гроші за куплене майно, надані послуги в певній сумі, то прострочення грошового зобов`язання не змінює його розміру, яке залишається без змін незалежно від часу прострочення, але в боржника виникає додатковий обов`язок щодо сплати річних процентів, нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки, виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Такі висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справі № 646/14523/15-ц, від 18.03.2020 у справі №902/417/18 (пункт 8.35).

Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 (пункт 8.22)).

При цьому компенсаторний характер процентів, передбачених статтею 625 ЦК України, не свідчить про те, що вони є платою боржника за «користування кредитом» (тобто можливістю правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Такі проценти слід розглядати саме як міру відповідальності. На відміну від процентів за «користування кредитом», до процентів річних, передбачених зазначеною статтею, застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність.

Як встановлено судом та підтверджено довідками розрахунками і ініціюючим кредитором у заяві б/н від 19.07.2024 року, АТ "ЗНВКІФ "Інвестохіллс Хеліантус" нараховано зазначені вище суми 3 % річних та інфляційних втрат, внаслідок наявної заборгованості Боржника щодо погашення тіла кредиту та заборгованості по сплаті відсотків за користування таким кредитом згідно договорів кредитної лінії № 127 від 18.11.2015 року та № 128 від 23.11.2015 року , що відповідає наведеним нормам законодавства та висновкам Верховного Суду.

Отже, перевіривши правильність викладених у довідках розрахунках заявлених до визнання нарахованих інфляційних втрат в загальному розмірі 3 598 996,29 грн за періоди з 14.09.2019 по 27.02.2024 і з 02.08.2021 по 27.02.2024 та 3 % річних в загальному розмірі 777134,51 грн за періоди з 14.09.2019 по 27.02.2024 і з 02.08.2021 по 27.02.2024, суд дійшов висновку про їх відповідність вимогам закону та встановленим обставинам справи, в зв`язку з чим, ці вимоги підлягають визнанню у повному обсязі.

Судом встановлено, що станом момент розгляду поданої заяви про визнання додаткових грошових вимог до боржника, доказів щодо погашення Боржником заборгованості перед АТ "ЗНВКІФ "Інвестохіллс Хеліантус" в загальній сумі 12 428 724,38 грн (5 305 905,66 грн + 899 777,08 грн + 1 846 910,84 + 365 223,63 грн + 73 384,88 грн + 120311,89 грн + 60 881,75 грн + 510 760,12 грн + 302 997,76 грн + 150 632,13 грн + 246956,02 грн + 124 967,84 грн + 749 669,56 грн + 1 048 402, 34 грн + 621 942,88 грн) не надано.

Згідно ч. 6 ст. 45 КУзПБ, заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду.

За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

Ухвала господарського суду набирає законної сили негайно після її оголошення, може бути оскаржена у встановленому цим Кодексом порядку та є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

Враховуючи викладене та встановлені обставини справи у їх сукупності, за наслідками розгляду вищевказаної заяви, суд дійшов висновку про задоволення заяви АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Інвестохіллс Хеліантус" б/н від 15.03.2024 року (вх. № 01-34/2989/24) про визнання додаткових грошових вимог до боржника, з врахуванням заяви б/н від 19.07.2024 року (вх. № 01-34/7430/24) про додаткові грошові вимоги до боржника (в новій редакції) у повному обсязі, з мотивів наведених вище та визнання кредиторських грошових вимог в розмірі : 8 052 593,58 грн - заборгованість за основними зобов`язаннями та заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитами (четверта черга задоволення); 3 598 996,29 грн - інфляційні втрати за порушення зобов`язань за кредитними договорами та погашення відсотків за користування кредитом (четверта черга задоволення); 777 134,51 грн - заборгованість щодо сплати 3% річних за порушення зобов`язань щодо користування кредитами та погашення відсотків за користування кредитами (четверта черга задоволення) у справі № 902/1572/23, з віднесенням їх до реєстру вимог кредиторів згідно положень ст. 64 КУзПБ.

Також, підлягають визнанню вимоги кредитора у розмірі 6 056,00 грн - судового збору за подання заяви про визнання додаткових грошових вимог до боржника.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 9, 45, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 2, 3, 18, 73-79, 86, 234, 235, 236 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Задоволити заяву АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Інвестохіллс Хеліантус" б/н від 15.03.2024 року (вх. № 01-34/2989/24) про визнання додаткових грошових вимог до боржника, з врахуванням заяви б/н від 19.07.2024 року (вх. № 01-34/7430/24) про додаткові грошові вимоги до боржника (в новій редакції) у справі № 902/1572/23, повністю.

2. Визнати вимоги кредитора Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Інвестохіллс Хеліантус" (вул. Сурикова, 3, корпус 8Б, м. Київ, 03035; ) від імені, в інтересах та за рахунок якого діє на підставі Договору № 20/10-2023-1 про управління активами корпоративного інвестиційного фонду від 20.10.2013 Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Стронг Менеджмент Актив" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рауль Груп" (пров. Цегельний, буд. 12, м. Вінниця, 21020; ) в розмірі :

- 8 052 593,58 грн - заборгованість за основними зобов`язаннями та заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитами (четверта черга задоволення);

- 3 598 996,29 грн - інфляційні втрати за порушення зобов`язань за кредитними договорами та погашення відсотків за користування кредитом (четверта черга задоволення);

- 777 134,51 грн - заборгованість щодо сплати 3% річних за порушення зобов`язань щодо користування кредитами та погашення відсотків за користування кредитами (четверта черга задоволення),

а також 6 056,00 грн. - судового збору за подання заяви про визнання кредитором у справі № 902/1572/23 (перша черга задоволення).

3. Арбітражному керуючому (розпоряднику майна) Кучаку Ю.Ф. внести відповідні кредиторські вимоги до реєстру вимог кредиторів ТОВ "Рауль Груп".

4. Копію ухвали надіслати учасникам справи до електронних кабінетів ЄСІТС та на електронні поштові адреси: АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Інвестохіллс Хеліантус" - ; представнику АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Інвестохіллс Хеліантус" адвокату Горобцю Р.В. - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ТОВ "Рауль Груп" - ; арбітражному керуючому Кучаку Ю.Ф. - ІНФОРМАЦІЯ_2 ; представнику арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф. адвокату Горьовому В.В. - ІНФОРМАЦІЯ_3

Згідно ч. 6 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, ухвала господарського суду набирає законної сили негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 ГПК України.

Суддя Тісецький С.С.

Віддрук. прим.: 1 - до справи.