РІШЕННЯ

24 червня 2024 року м. ТернопільСправа № 921/534/23(921/763/23)

Господарський суд Тернопільської області у складі судді Сидорук А.М.

розглянув справу

за позовом: Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", вул. О.Кульчицької, 8, м. Тернопіль, 46001

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "БМБУД", вул. Плебанівка, буд. 712/9 , с. Настасів, Тернопільська область, 47734

про визнання недійсною угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог від 05.07.2022

в межах справи №921/534/23 про банкрутство Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", ідентифікаційний код 31995099

За участю представників сторін:

Позивача: ОСОБА_2

Відповідача: Яворський А.В.

Суть справи: Дочірнє підприємство "Тернопільський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" через систему "Електронний суд" звернулось до Господарського суду Тернопільської області з позовною заявою до ТОВ "БМБУД" про визнання недійсним угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог від 05.07.2022.

Ухвалою суду від 24.11.2023 відкрито провадження у справі №921/534/23(921/763/23) за позовом ДП "Тернопільський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги" до Товариства з обмеженою відповідальністю "БМБУД" про визнання недійсним угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог від 05.07.2022 в межах провадження у справі №921/534/23 про банкрутство ДП "Тернопільський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України"; судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 26 грудня 2023 року об 10 год. 00 хв..

На "електронний суд" від представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "БМБУД" - адвокат Яворський А.В. надійшли наступні документи:

- 12.12.2023 відзив на позовну заяву /вх.№100021 від 12.12.2023/;

- 21.12.2023 клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням представника відповідача у іншому судовому засіданні /вх.№10293 від 21.12.2023/.

29.01.2024 на "електронний суд" від Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" надійшла відповідь на заперечення /вх.№802 від 29.01.2024/.

Ухвалою суду від 31.01.2024 було відкладено судове засідання на 23 лютого 2024 року об 14 год. 00 хв..

23.02.2024 судове засідання не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Сидорук А.М. у відпустці.

Ухвалою суду від 15.03.2024 повідомлено учасників судового процесу, що судове засідання у справі № 921/534/23(921/763/23) відбудеться 09 квітня 2024 року об 10 год. 00 хв..

08.04.2024 на "електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "БМБУД" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та долучення доказів у справі /вх.№2788 від 08.04.2024/.

09.04.2024 на електронну адресу суду від ДП "Тернопільський облавтодор" ВАТ "ДАК"Автомобільні дороги України" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату /вх.№2819 від 09.04.2024/.

Ухвалою суду від 09.04.2024 відкладено судове засідання у справі № 921/534/23(921/763/23) на 07 травня 2024 року об 11 год. 00 хв.

У судовому засіданні 07.05.2024 було оголошено перерву до 17 травня 2024 року об 10 год. 00 хв..

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 24.05.2024 повідомлено учасників судового процесу, що судове засідання у справі № 921/534/23(921/763/23) відбудеться 18 червня 2024 року об 11 год. 30 хв.

В судовому засіданні 18.06.2024 оголошено перерву до 24.06.2024 до 14 год 00 хв.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарським судом встановлено наступне:

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 25.09.2020 відкрито провадження у справі № 921/574/20 про банкрутство Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України'' (вул. О. Кульчицької, 8 м. Тернопіль, 46001, ідентифікаційний код юридичної особи 31995099); введено з 25.09.2020 мораторій на задоволення вимог кредиторів Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України''; введено процедуру розпорядження майном боржника строком до 170 календарних днів та розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Аршевського Михайла Олександровича, свідоцтво арбітражного керуючого № 1915 від 18.12.2019.

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 13.09.2022 закрито провадження у справі № 921/574/20 про банкрутство Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України'' (вул. О. Кульчицької, 8 м. Тернопіль, 46001, ідентифікаційний код юридичної особи 31995099).

05.07.2022 між Дочірнім підприємством "Тернопільський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України'' та Товариством з обмеженою відповідальністю «БМБУД» укладено Угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог, відповідно до умов якої:

- станом на 05.07.2022 сторона 2 /ТОВ «БМБУД»/ є кредитором, а сторона 1 /Дочірнє підприємство "Тернопільський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України''/ є боржником за грошовими зобов`язаннями, де сума складає 6 138 568,80 грн, зокрема, за договором поставки № 4/28 від 29.05.2018 - 2257577,03 грн; договором поставки № 4/13 від 06.03.2019 - 1546290,00 грн; незареєстрований податковий кредит у розмірі 2334701,77 грн.

- станом на 05.07.2022 сторона 1 є кредитором, а сторона 2 є боржником за правочинами, де сума грошового зобов`язання складає 2631294,62, зокрема,

- за договором №07/05 від 07.05.2018 - 889508,56 грн;

- за договором № 10/18 від 10.05.2018 - 52141,70 грн;

- за договором № 15/18/14 від 10.05.2018 - 90355,02 грн;

- за договором № 8-РМ від 23.06.2021 - 222719,49 грн;

- за договором № Н/М 23/06 від 23.06.2021 - 476 308,28 грн;

- за договором № 3-РМ від 04.01.2021 - 223556,69 грн;

- за договором № 5-РМ від 30.03.2021 - 366274,60грн;

- за договором № 6-РМ від 29.04.2021 - 40673, 89грн;

- за договором № 7-РМ від 29.04.2021 - 29796,74 грн;

- за договором про відповідальне зберігання №16ВЗ від 01.06.2021 - 111258,61 грн;

- за договором № 10/18/1 від 10.05.2018 - 29055,81грн;

- за договором № 07/05 від 07.05.2018 - 8786,88грн;

- за договором № 10/18 від 10.05.2018 - 3482,34грн /пеня/;

- за договором № 15/18/14 від 10.05.2018 - 2594,36 грн/пеня/;

- за договором № 8-РМ від 23.06.2021 - 2594,36 грн/пеня/;

- за договором № Н/М 23/06 від 23.06.2021 - 4203,89грн /пеня/;

- за договором № 3-РМ від 04.01.2021 - 17235,50грн /пеня/;

- за договором № 5-РМ від 30.03.2021 - 6862,84грн /пеня/;

- за договором № 6-РМ від 29.04.2021 - 1803,32грн /пеня/;

- за договором № 7-РМ від 29.04.2021 - 1373,98грн /пеня/;

- за договором № 13/07 від 13.07.2018 - 233,34грн /пеня/;

- за договором № 10/18/1 від 10.05.2018 - 507,22грн /пеня/;

- за договором № 4-РМ від 01.01.2021 - 218,87грн /пеня/;

- за договором № 16ВЗ від 01.06.2021 - 18767,35грн /пеня/;

- за договором № 1-БМ від 23.11.2020 - 29689,88грн /пеня/;

- за договором № 15/15 від 15.05.2018 - 309,89грн /пеня/.

Сторона 1 та сторона 2, маючи одна до одної зустрічні однорідні вимоги, строк виконання яких настав, дійшли згоди про взаємозарахування таких зустрічних однорідних вимог, що випливають з вищевказаних грошових зобов`язань.

Керуючись ст..601 Цивільного кодексу України з моменту набрання чинності цієї угоди грошове зобов`язання сторони 2 перед стороною 1 вважається повністю виконаним та припиненим в сумі 2 334 701,77 грн, а саме:

- за договором №07/05 від 07.05.2018 - 889508,56 грн;

- за договором № 8-РМ від 23.06.2021 - 222719,49 грн;

- за договором № Н/М 23/06 від 23.06.2021 - 476 308,28 грн;

- за договором № 3-РМ від 04.01.2021 - 223556,69 грн;

- за договором № 5-РМ від 30.03.2021 - 366274,60 грн;

- за договором № 6-РМ від 29.04.2021 - 40673, 89 грн;

- за договором № 7-РМ від 29.04.2021 - 29796,74 грн;

- за договором про відповідальне зберігання №16ВЗ від 01.06.2021 - 56807,71грн;

- за договором № 10/18/1 від 10.05.2018 - 29055,81 грн.

Керуючись ст.601 Цивільного кодексу України з моменту набрання чинності цієї угоди частина грошового зобов`язання сторони 1 перед стороною 2 вважається виконаною та припиненою в сумі 2 334 701,77 грн, а саме: незареєстрованому податковому кредиту в сумі 2 334 701,77 грн.

Після підписання вказаної угоди сторона 2 є кредитором, а сторона 1 є боржником за правочинами, де сума грошового зобов`язання складає 3 803 867,03 грн з ПДВ, зокрема, за

- Договором поставки № 4/28 від 29.05.2018 - 2257577,03 грн;

- Договором поставки № 4/13 від 06.03.2019 - 1546290,00 грн.

Після підписання вказаної угоди сторона 1 є кредитором, а сторона 2 є боржником за правочинами, де сума грошового зобов`язання складає 296592,85 грн, зокрема:

- за договором № 10/18 від 10.05.2018 - 52141,70 грн;

- за договором № 15/18/14 від 10.05.2018 - 90355,02 грн;

- за договором про відповідальне зберігання №16ВЗ від 01.06.2021 - 54450,90грн;

- за договором № 07/05 від 07.05.2018 - 8786,88 грн;

- за договором № 10/18 від 10.05.2018 - 3482,34 грн /пеня/;

- за договором № 15/18/14 від 10.05.2018 - 2594,36 грн /пеня/;

- за договором № 8-РМ від 23.06.2021 - 3575,57грн /пеня/;

- за договором № Н/М 23/06 від 23.06.2021 - 4203,89 грн /пеня/;

- за договором № 3-РМ від 04.01.2021 - 17235,50 грн /пеня/;

- за договором № 5-РМ від 30.03.2021 - 6862,84 грн /пеня/;

- за договором № 6-РМ від 29.04.2021 - 1803,32 грн /пеня/;

- за договором № 7-РМ від 29.04.2021 - 1373,98 грн /пеня/;

- за договором № 13/07 від 13.07.2018 - 233,34 грн /пеня/;

- за договором № 10/18/1 від 10.05.2018 - 507,22 грн /пеня/;

- за договором № 4-РМ від 01.01.2021 - 218,87 грн /пеня/;

- за договором № 16ВЗ від 01.06.2021 - 18767,35 грн /пеня/;

- за договором № 1-БМ від 23.11.2020 - 29689,88 грн /пеня/;

- за договором № 15/15 від 15.05.2018 - 309,89 грн /пеня/.

Угода набирає чинності з моменту її підписання сторонами та скріпленням печатками сторін.

Зі сторони 1 Угода про зарахування зустрічних однорідних вимог від 05.07.2022 підписана директором ДП «Тернопільський облавтодор» ОСОБА_1 та зі сторони 2 - директором ТОВ «БМБУД» Носик В.В.

Позивач вважає що дана угода укладена з порушенням вимог чинного законодавства України з наступних підстав:

- з 25.09.2020 мораторій на задоволення вимог кредиторів Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України'. Отже, з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника. Так, із винесенням ухвали про порушення провадження в справі про банкрутство пов`язані певні правові наслідки, зокрема вводиться мораторій на задоволення вимог кредиторів; розгляд вимог конкурсних, забезпечених і поточних кредиторів та вирішення майнових спорів здійснюється в порядку, передбаченому Кодексом з процедур банкрутства України. Отже, у процедурі розпорядження майном боржник має право на підставі ухвали господарського суду задовольнити всі вимоги конкурсних кредиторів за умови їх задоволення одночасно та в повному обсязі відповідно до реєстру вимог кредиторів. Також слід зазначити, що питання погашення вимог кредиторів шляхом заліку зустрічних однорідних вимог урегульовано статтею 64 КзПБ України, якою визначено черговість задоволення вимог кредиторів у ліквідаційній процедурі. Так, відповідно до частини восьмої цієї статті погашення вимог кредиторів шляхом заліку зустрічних однорідних вимог проводиться за згодою кредитора (кредиторів) у випадках, якщо це не порушує майнові права інших кредиторів. Аналіз наведених норм КзПБ України дає підстави для висновку про те, що припинення грошових зобов`язань боржника шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, а також індивідуальне задоволення вимог окремого кредитора не допускається, якщо при цьому порушуються інтереси інших кредиторів або черговість задоволення їх вимог, установлена законом. Відповідно до п.5 Угоди вказано, що керуючись ст. 601 ЦК України з моменту набрання чинності цієї Угоди частина грошового зобов`язання Сторони 1 перед Стороною 2 вважається виконаною та припиненою в сумі 2 334 701,77 грн., а саме: - Незареєстрованому податковому кредиті в сумі 2 334 701,77 грн. Також з умов вище вказаної угоди виходить, що ТОВ «БМБУД» зробив погашення Документ сформований в системі «Електронний суд» 13.11.2023 7 незареєстрованого податкового кредиту у розмірі 2 334 701,77 грн. при цьому не маю рішення суду про стягнення суми незареєстрованого податкового кредиту та не зареєструвавши таку заборгованість в реєстрі кредиторів у справі про банкрутство ДП «Тернопільський облавтодор».

ДП «Тернопільський облавтодор» провів аналіз незареєстрованого ПДВ перед ТОВ «БМБУД» станом на 30.06.2022 року становило в загальній сумі 2 898 487,23 грн. ТОВ «БМБУД» 23.08.2022 року прислав на електронну адресу бухгалтерії ДП «Тернопільський облавтодор» скан - копію акта звірки взаємних розрахунків (по орендній платі та зберіганні) станом на 23.08.2022 року (оригінал знаходиться у Відповідача). З вказаного акту звірки від 23.08.2022 року слідує, що заборгованість ТОВ «БМБУД» перед ДП «Тернопільський облавтодор» згідно бухгалтерського обліку Позивача становить 36277752,16 грн., а за бухгалтерським обліком Відповідача, останній стверджує, що його заборгованість перед ДП «Тернопільський облавтодор» становить 2249108,98 грн. Також у вище вказаному акті вказано, що заборгованість за отримані матеріали ДП «Тернопільський облавтодор» перед Відповідачем становить 3 803 867,03, незареєстрований податковий кредит станом на 30.06.2022 року становить 2 563 799,51 грн. ДП «Тернопільський облавтодор» протягом 2020 до вересня 2022 року не здійснював реєстрацію жодних податкових накладних. Позивач зазначає, що незареєстрований податковий кредит має розбіжності в сумі, а саме: - Згідно з актом звірки взаємних розрахунків (по орендній платі та зберіганні) станом на 23.08.2022 року незареєстрований податковий кредит на 30.06.2022 року становить 2 563 799,51 грн. - Згідно з угодою про зарахування зустрічних однорідних вимог від 05.07.2022 року незареєстрований податковий кредит на 05.07.2022 року вже становить 2 334 701,77грн. І це при тому, що Позивач почав здійснювати реєстрацію податкових накладних лише з вересня 2022 року, що підтверджується бухгалтерською довідкою №05-8/161 від 15.02.2023р. ДП «Тернопільський облавтодор».

- У Законі України «Про фінансову реструктуризацію» міститься визначення що таке грошове зобов`язання - це зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), крім страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, Документ сформований в системі «Електронний суд» 13.11.2023 8 зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами поставки, зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошового зобов`язання боржника включаються неустойка (штраф, пеня) та інші майнові чи фінансові санкції. До складу грошового зобов`язання боржника не включаються зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі, заборгованість із заробітної плати працівників боржника. Як вбачається із даного визначення грошового зобов`язання там не має місця саме незареєстрованому податковому кредиту. Порушення порядку реєстрації ПН в ЄРПН є податковим правопорушенням, застосування відповідальності за яке покладено на органи ДФС відповідно до вимог ПКУ.

- Зі змісту ст. 3 та 173 ГКУ вбачається, що господарським зобов`язанням є обов`язки сторін вчинити дії, спрямовані на досягнення мети договору, тобто зобов`язанням виконавця є обов`язок виконати роботи (надати послуги), а зобов`язанням замовника - обов`язок оплатити вартість цих робіт (послуг). Це визначення повністю кореспондує цивільно-правовому визначенню зобов`язання (ст. 509 ЦКУ). Таким чином, обов`язок здійснити реєстрацію ПН у ЄРПН протягом передбаченого законодавством строку не є господарським зобов`язанням та/або правилом здійснення господарської діяльності, тому невиконання або неналежне виконання цих умов договору не є правопорушенням у сфері господарювання, що виключає можливість притягнення учасника господарських правовідносин до відповідальності у вигляді сплати штрафних санкцій, навіть якщо їх сплата передбачена у договорі.

- Зустрічність вимог передбачає одночасну участь сторін у двох зобов`язаннях, де кредитор за одним зобов`язанням є боржником в іншому. Тобто, сторони одночасно беруть участь у двох зобов`язаннях, і при цьому кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, і навпаки. Що ж до однорідності вимог, то вона визначається їхньою правовою природою та матеріальним змістом (вираженням) і не залежить від підстав, що зумовили виникнення зобов`язань. Це означає, що вимоги вважаються однорідними, якщо зобов`язання сторін стосовно одна до одної мають бути виконані однаково, тоді як підстави виникнення зобов`язань можуть бути різними. Відповідні положення містяться у постанові КАС ВС 29 грудня 2021 року у справі № 826/17678/15. Із цього приводу Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду, Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду та Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в низці судових рішень дотримуються послідовної позиції щодо умов, яким мають відповідати вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, зокрема, вони мають: 1) бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим); 2) бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, у зв`язку з чим зарахування як спосіб припинення зазвичай застосовується до зобов`язань із передачі родових речей, зокрема грошей). Правило про однорідність вимог поширюється на їхню правову природу, але не стосується підстави виникнення такої вимоги. Отже, допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав (різних договорів тощо); 3) строк виконання таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

- У липні 2022 року ДП «Тернопільський облавтодор» передував на стадії розпорядження майном у справі №921/574/20 про банкрутство ДП «Тернопільський облавтодор», розпорядником майна був призначений арбітражний керуючий Аршевський Олександр Михайлович, отже на момент підписання Угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог потрібно було користуватись Кодексом України з процедур банкрутства. У відповідності до ч.5 ст. 64 КзПБ України, погашення вимог кредиторів шляхом заліку зустрічних однорідних вимог проводиться за згодою кредитора (кредиторів), за умови що це не порушує майнові права інших кредиторів.

- Позивач зауважує в позовній заяві, що арбітражний керуючий та одночасно і розпорядник майна ДП «Тернопільський облавтодор» з березня 2022 року перебуває у лавах Збройних Сил України. Таким чином він не міг погоджувати угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог від 05.07.2022 року, а також не було проведено зборів кредиторів та не внесено зміни в реєстр вимог кредиторів, які б свідчили про законність заключення такої угоди.

Відповідач у відзиві на позов та в судовому засіданні спростовує доводи позивача з наступних підстав:

- В силу приписів Кодексу України з процедур банкрутства керівник або орган управління боржника виключно за погодженням з розпорядником майна приймають рішення про: участь боржника в об`єднаннях, асоціаціях, спілках, холдингових компаніях, промислово-фінансових групах чи інших об`єднаннях юридичних осіб; передачу майна в оренду; одержання та надання позик (кредитів); задоволення вимог поточних кредиторів.

У процедурі розпорядження майном боржник не має права без згоди комітету кредиторів (зборів кредиторів - до моменту формування комітету кредиторів) вчиняти значні правочини, вчинення яких не заборонено цим Кодексом.

У процедурі розпорядження майном боржник зобов`язаний забезпечити розпоряднику майна можливість безпосереднього доступу до інформації, що зберігається у базах даних (у тому числі електронних), які використовуються посадовими особами боржника для ведення бухгалтерського, податкового та управлінського обліку, а також для формування бухгалтерської, статистичної та податкової звітності, та/або забезпечити можливість розпоряднику майна ознайомитися з такою інформацією в інший спосіб з можливістю друкувати та/або копіювати документи, необхідні для здійснення повноважень розпорядника майна, з урахуванням вимоги частини четвертої статті 10 цього Кодексу.

У процедурі розпорядження майном боржник не має права без згоди комітету кредиторів (зборів кредиторів - до моменту обрання комітету кредиторів) здійснювати продаж істотних активів боржника.

Розпорядник майна не має права втручатися в оперативно-господарську діяльність боржника, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Призначення розпорядника майна не є підставою для припинення повноважень керівника чи органу управління боржника.

Відтак, на думку відповідача, даною нормою закону не передбачено заборону керівника підприємства укладати угоди про зарахування однорідних зустрічних вимог.

Крім того, питання погашення вимог кредиторів шляхом заліку зустрічних однорідних вимог урегульовано ст..64 Кодексу України з процедур банкрутства, а саме, погашення вимог кредиторів шляхом заліку зустрічних однорідних вимог проводиться за згодою кредитора (кредиторів), за умови що це не порушує майнові права інших кредиторів.

- Відповідач у відзиві на позов зазначає, що в провадженні господарського суду Тернопільської області перебувала справа № 921/587/22 за позовом Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "БМБУД" про стягнення заборгованості в сумі 982962,97 грн та зобов`язання відповідача повернути майно, орендоване згідно договору оренди нерухомого майна №Н/М 23/06 від 23.06.2021.

При розгляді даної справи судом оглянуто Оригінал угоди від 05.07.2022 про зарахування зустрічних однорідних вимог та акта звірки взаєморозрахунків від 05.07.2022, знято та завірено копію з оригіналу додаткової угоди №2 від 05.07.2022, на якій містяться печатки сторін та підписи, вчинені від імені їх представників (т.2 а.с. 58).

Відповідач зазначає, що при розгляді даної справи суд зазначив, що встановлення судом у справі №921/587/22 факту припинення зобов`язань сторін, шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, по своїй суті вказуватиме про об`єктивний та актуальний стан заборгованості лише на дату ухвалення відповідного рішення у справі №921/587/22. Тому, суд відхиляє твердження позивача про фальсифікацію угоди від 05.07.2022, з підстав недотримання при її оформленні визначеної Кодексом України з процедур банкрутства системи заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном позивача (боржника у справі про банкрутство №921/574/20). Станом на 25.07.2023, у суду відсутні інші докази, які б вказували та факт підробки/фальсифікації угоди від 05.07.2022 про зарахування зустрічних однорідних вимог, зокрема висновку судової експертизи чи обвинувального вироку суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили.

- Крім того, в рішенні господарського суду Тернопільської області від 25.07.2023 у справі №921/587/22 суд зазначив, що наявний у справі односторонній акт звірки від 23.08.2022, оформлений лише зі сторони відповідача, не є доказом існування, станом на 23.08.2022, у ТОВ "БМБУД" непогашеної заборгованості в сумі 393322,10 грн, а відтак і доказом неврахування угоди від 05.07.2022 відповідачем, і відповідно не нівелює факту зарахування зустрічних однорідних вимог. При цьому, в тексті цього одностороннього акту існує примітка відповідача (який і склав цей документ) про наявність у нього за власними даними боргу станом на 30.06.2022 (а не 23.08.2022) за договором №Н/М 23/06 від 23.06.2021 в сумі 393322,10 грн. Що відповідає і розрахунку позовних вимог орендодавця за цей період та охоплюється сумою зарахування (припинення) заборгованості відповідача за договором №Н/М 23/06 від 23.06.2021 (476308,28 грн), вказаною в акті звірки та угоді про зарахування зустрічних однорідних вимог від 05.07.2022.

- В обґрунтування своїх заперечень за пред`явленим позовом відповідач зазначає, що спосіб захисту як визнання даної угоди недійсною без вимоги про застосування наслідків недійсності є неефективним, оскільки не призводить до реального відновлення прав позивача, які могли бути порушені.

Враховуючи наведене, відповідач просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

Дослідивши обставини справи, докази, наявні в матеріалах справи, судом встановлено наступне:

Частиною 1 статті 215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, встановлених частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, згідно з якою, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Стаття 42 Кодексу України з процедур банкрутства визначає спеціальні підстави для заявлення вимог про визнання недійсними правочинів за участю боржника.

Так, частинами 1, 2 ст. 42 КУзПБ передбачено, що господарський суд у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора , поданою в порядку, визначеному статтею 7 цього Кодексу, може визнати недійсними правочини або спростувати майнові дії, вчинені боржником після відкриття провадження у справі про банкрутство або протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, якщо вони порушили права боржника або кредиторів, з таких підстав: боржник виконав майнові зобов`язання раніше встановленого строку; боржник до відкриття провадження у справі про банкрутство взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим; боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами, відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови що в момент прийняття зобов`язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів; боржник оплатив іншій особі або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів до боржника перевищувала вартість майна; боржник узяв на себе заставні зобов`язання для забезпечення виконання грошових вимог. Правочини, вчинені боржником протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, можуть бути визнані недійсними господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора також з таких підстав: боржник безоплатно здійснив відчуження майна, взяв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог; боржник уклав договір із заінтересованою особою; боржник уклав договір дарування.

Не виключається визнання договору недійсним на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України), посилаючись на спеціальну норму, що передбачає підставу визнання правочину недійсним, якою може бути як підстава, передбачена статтею 234 ЦК України, так і інша, наприклад, підстава, передбачена статтею 228 ЦК України (висновок, викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 369/11268/16-ц (провадження № 14-260цс19).

Визнання правочину недійсним є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, визначених у частині другій статті 16 ЦК України. Разом з цим, застосування конкретного способу захисту цивільного права або інтересу залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі права чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 01.10.2019 у справі № 910/3907/18).

Верховний Суд неодноразово зазначав, що інститут визнання недійсними правочинів боржника в межах справи про банкрутство є універсальним засобом захисту у відносинах неплатоспроможності та частиною єдиного механізму правового регулювання відносин неплатоспроможності, що спрямована на дотримання балансу інтересів не лише осіб, які беруть участь у справі про банкрутство, а й осіб, залучених у справу про банкрутство, наприклад, контрагентів боржника. Визнання недійсними правочинів боржника в межах справи про банкрутство спрямоване на досягнення однієї з основних цілей процедури неплатоспроможності - максимально можливого справедливого задоволення вимог кредиторів.

У цьому висновку Суд звертається до правової позиції Верховного Суду, викладеної, зокрема, у постановах від 20.02.2020 у справі № 922/719/16, від 28.09.2021 у справі № 21/89б/2011 (913/45/20), від 16.11.2022 у справі №44/38-б (910/16410/20), від 21.03.2023 у справі № 910/18376/20 (918/445/22).

Водночас однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Тобто цивільний оборот ґрунтується на презумції добросовісності та чесності учасників цивільних відносин, які вправі розраховувати саме на таку поведінку інших учасників, яка відповідатиме зазначеним критеріям і уявленням про честь та совість.

Відповідно до частин першої - третьої статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами.

Згідно з частиною третьою статті 203 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

Аналогічні положення закріплені також у статті 601 Цивільного кодексу України відповідно до якої зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Відповідно до частини п`ятої статті 202 Цивільного кодексу України до правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

Зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов`язань: в одному - одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов`язанні - є кредитором у другому). Також можливе часткове зарахування, коли одне зобов`язання (менше за розміром) зараховується повністю, а інше (більше за розміром) - лише в частині, що дорівнює розміру першого зобов`язання. У такому випадку зобов`язання в частині, що залишилася, може припинятися будь-якими іншими способами.

Відповідно до ст. 601 Цивільного кодексу України вимоги, які підлягають зарахуванню, мають відповідати таким:

- бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим);

- бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, наприклад, грошей). При цьому правило про однорідність вимог поширюється на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення таких вимог. Отже допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав (різних договорів тощо);

- строк виконання таких вимог має бути таким, що настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи, Угода про зарахування зустрічних однорідних вимог, укладена 05.07.2022 між Дочірнім підприємством "Тернопільський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України'' та Товариством з обмеженою відповідальністю «БМБУД», завірена печатками обох підприємств та підписана директором ДП «Тернопільський облавтодор» ОСОБА_1 та зі сторони 2 - директором ТОВ «БМБУД» Носик В.В.

В даній угоді сторони передбачили /як зазначено вище/:

- станом на 05.07.2022 сторона 2 /ТОВ «БМБУД»/ є кредитором, а сторона 1 /Дочірнє підприємство "Тернопільський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України''/ є боржником за грошовими зобов`язаннями, де сума складає 6 138 568,80 грн, зокрема, за договором поставки № 4/28 від 29.05.2018 - 2257577,03 грн; договором поставки № 4/13 від 06.03.2019 - 1546290,00 грн; незареєстрований податковий кредит у розмірі 2334701,77 грн.

- станом на 05.07.2022 сторона 1 є кредитором, а сторона 2 є боржником за правочинами, де сума грошового зобов`язання складає 2631294,62, зокрема,

- за договором №07/05 від 07.05.2018 - 889508,56 грн;

- за договором № 10/18 від 10.05.2018 - 52141,70 грн;

- за договором № 15/18/14 від 10.05.2018 - 90355,02 грн;

- за договором № 8-РМ від 23.06.2021 - 222719,49 грн;

- за договором № Н/М 23/06 від 23.06.2021 - 476 308,28 грн;

- за договором № 3-РМ від 04.01.2021 - 223556,69 грн;

- за договором № 5-РМ від 30.03.2021 - 366274,60грн;

- за договором № 6-РМ від 29.04.2021 - 40673, 89грн;

- за договором № 7-РМ від 29.04.2021 - 29796,74 грн;

- за договором про відповідальне зберігання №16ВЗ від 01.06.2021 - 111258,61 грн;

- за договором № 10/18/1 від 10.05.2018 - 29055,81грн;

- за договором № 07/05 від 07.05.2018 - 8786,88грн;

- за договором № 10/18 від 10.05.2018 - 3482,34грн /пеня/;

- за договором № 15/18/14 від 10.05.2018 - 2594,36 грн/пеня/;

- за договором № 8-РМ від 23.06.2021 - 2594,36 грн/пеня/;

- за договором № Н/М 23/06 від 23.06.2021 - 4203,89грн /пеня/;

- за договором № 3-РМ від 04.01.2021 - 17235,50грн /пеня/;

- за договором № 5-РМ від 30.03.2021 - 6862,84грн /пеня/;

- за договором № 6-РМ від 29.04.2021 - 1803,32грн /пеня/;

- за договором № 7-РМ від 29.04.2021 - 1373,98грн /пеня/;

- за договором № 13/07 від 13.07.2018 - 233,34грн /пеня/;

- за договором № 10/18/1 від 10.05.2018 - 507,22грн /пеня/;

- за договором № 4-РМ від 01.01.2021 - 218,87грн /пеня/;

- за договором № 16ВЗ від 01.06.2021 - 18767,35грн /пеня/;

- за договором № 1-БМ від 23.11.2020 - 29689,88грн /пеня/;

- за договором № 15/15 від 15.05.2018 - 309,89грн /пеня/.

Сторона 1 та сторона 2, маючи одна до одної зустрічні однорідні вимоги, строк виконання яких настав, дійшли згоди про взаємозарахування таких зустрічних однорідних вимог, що випливають з вищевказаних грошових зобов`язань.

Керуючись ст..601 Цивільного кодексу України з моменту набрання чинності цієї угоди грошове зобов`язання сторони 2 перед стороною 1 вважається повністю виконаним та припиненим в сумі 2 334 701,77 грн, а саме:

- за договором №07/05 від 07.05.2018 - 889508,56 грн;

- за договором № 8-РМ від 23.06.2021 - 222719,49 грн;

- за договором № Н/М 23/06 від 23.06.2021 - 476 308,28 грн;

- за договором № 3-РМ від 04.01.2021 - 223556,69 грн;

- за договором № 5-РМ від 30.03.2021 - 366274,60 грн;

- за договором № 6-РМ від 29.04.2021 - 40673, 89 грн;

- за договором № 7-РМ від 29.04.2021 - 29796,74 грн;

- за договором про відповідальне зберігання №16ВЗ від 01.06.2021 - 56807,71грн;

- за договором № 10/18/1 від 10.05.2018 - 29055,81 грн.

Керуючись ст.601 Цивільного кодексу України з моменту набрання чинності цієї угоди частина грошового зобов`язання сторони 1 перед стороною 2 вважається виконаною та припиненою в сумі 2 334 701,77 грн, а саме: незареєстрованому податковому кредиту в сумі 2 334 701,77 грн.

Після підписання вказаної угоди сторона 2 є кредитором, а сторона 1 є боржником за правочинами, де сума грошового зобов`язання складає 3 803 867,03 грн з ПДВ, зокрема, за

- Договором поставки № 4/28 від 29.05.2018 - 2257577,03 грн;

- Договором поставки № 4/13 від 06.03.2019 - 1546290,00 грн.

Після підписання вказаної угоди сторона 1 є кредитором, а сторона 2 є боржником за правочинами, де сума грошового зобов`язання складає 296592,85 грн, зокрема:

- за договором № 10/18 від 10.05.2018 - 52141,70 грн;

- за договором № 15/18/14 від 10.05.2018 - 90355,02 грн;

- за договором про відповідальне зберігання №16ВЗ від 01.06.2021 - 54450,90грн;

- за договором № 07/05 від 07.05.2018 - 8786,88 грн;

- за договором № 10/18 від 10.05.2018 - 3482,34 грн /пеня/;

- за договором № 15/18/14 від 10.05.2018 - 2594,36 грн /пеня/;

- за договором № 8-РМ від 23.06.2021 - 3575,57грн /пеня/;

- за договором № Н/М 23/06 від 23.06.2021 - 4203,89 грн /пеня/;

- за договором № 3-РМ від 04.01.2021 - 17235,50 грн /пеня/;

- за договором № 5-РМ від 30.03.2021 - 6862,84 грн /пеня/;

- за договором № 6-РМ від 29.04.2021 - 1803,32 грн /пеня/;

- за договором № 7-РМ від 29.04.2021 - 1373,98 грн /пеня/;

- за договором № 13/07 від 13.07.2018 - 233,34 грн /пеня/;

- за договором № 10/18/1 від 10.05.2018 - 507,22 грн /пеня/;

- за договором № 4-РМ від 01.01.2021 - 218,87 грн /пеня/;

- за договором № 16ВЗ від 01.06.2021 - 18767,35 грн /пеня/;

- за договором № 1-БМ від 23.11.2020 - 29689,88 грн /пеня/;

- за договором № 15/15 від 15.05.2018 - 309,89 грн /пеня/.

Угода набирає чинності з моменту її підписання сторонами та скріпленням печатками сторін.

Зі сторони 1 Угода про зарахування зустрічних однорідних вимог від 05.07.2022 підписана директором ДП «Тернопільський облавтодор» ОСОБА_1 та зі сторони 2 - директором ТОВ «БМБУД» Носик В.В.

В силу приписів ст..601 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Стаття 602 Цивільного кодексу України визначає недопустимість зарахування зустрічних вимог, а саме не допускається зарахування зустрічних вимог:

1) про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю;

2) про стягнення аліментів;

3) щодо довічного утримання (догляду);

4) у разі спливу позовної давності;

4-1) за зобов`язаннями, стороною яких є неплатоспроможний банк, крім випадків, установлених законом;

5) в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст..44 Кодексу України з процедур банкрутства протягом процедури розпорядження майном органи управління боржника не мають права приймати рішення про:

реорганізацію (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) і ліквідацію боржника;

створення господарських товариств або участь в інших господарських товариствах;

створення філій та представництв;

виплату дивідендів;

проведення боржником емісії цінних паперів;

вихід зі складу учасників боржника юридичної особи, придбання в акціонерів раніше випущених акцій боржника;

відчуження або обтяження нерухомого майна боржника, в тому числі його передачу в заставу, внесення зазначеного майна до статутного капіталу іншого підприємства або господарського товариства;

надання позик (кредитів), надання поруки, гарантій, а також передачу в довірче управління майна боржника.

Керівник або орган управління боржника виключно за погодженням з розпорядником майна приймають рішення про:

участь боржника в об`єднаннях, асоціаціях, спілках, холдингових компаніях, промислово-фінансових групах чи інших об`єднаннях юридичних осіб;

передачу майна в оренду;

одержання та надання позик (кредитів);

задоволення вимог поточних кредиторів.

Отже, Кодексом України з процедур банкрутства не встановлено заборони керівника боржника на укладення угод про зарахування зустрічних однорідних вимог. Крім того, матеріали справи не містять доказів, що укладена Угода про зарахування зустрічних однорідних вимог, укладена 05.07.2022 між Дочірнім підприємством "Тернопільський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України'' та Товариством з обмеженою відповідальністю «БМБУД», порушила майнові права та охоронювані законом інтереси інших кредиторів у справі.

Як вбачається із заяви свідка громадянина України ОСОБА_1 /наявної в матеріалах справи/, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенко К.О. та зареєстрованої в реєстрі за № 509, ОСОБА_1 перебував на посаді директора Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" з 26.05.2021 по 15.07.2022. Поданням даної заяви засвідчує, що під час перебування на посаді директора ДП "Тернопільський облавтодор" між Товариством та ТОВ "БМБУД" було укладено ряд угод та актів приймання передачі /повернення/ майна, зокрема, Угода про зарахування зустрічних однорідних вимог від 05.07.2022. Визначені в п.1 угоди були укладені ОСОБА_1 особисто в інтересах ДП "Тернопільський облавтодор" у присутності та за погодженням юриста ДП "Тернопільський облавтодор" ОСОБА_2 . Визначені угоди укладені в спосіб та в межах визначених законодавством України та покладеними на ОСОБА_1 як директора "Тернопільський облавтодор" повноваженнями. Із змістом ст..384 Кримінального кодексу України щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показів обізнаний.

В матеріалах справи міститься копія акту звірки взаєморозрахунків від 23.08.2022, який підписаний директором ТОВ "БМБУД" та завірений печаткою Товариства, тобто такий акт оформлено у односторонньому порядку.

Вказаний акт містить примітку, що інформація ТОВ "БМБУД", відображена станом на 30.06.2022, оскільки актів за липень 2022 року станом на 23.08.2022 не надано. За даними ТОВ "БМБУД" на 23.08.2022 заборгованість на користь ТОВ "БМБУД" складає 4 189 525,30 грн.

У постановах від 25.09.2019 у справі № 910/21645/17, від 26.05.2020 у справі № 910/7807/19, від 11.06.2020 у справі № 910/7804/19, від 14.07.2020 у справі № 910/10471/19, від 19.08.2020 у справі № 911/2560/19, від 25.08.2020 у справі № б-23/75-02, від 23.09.2020 у справі № 904/2215/19, від 12.11.2020 у справі № 904/3173/19, від 25.11.2020 у справі № 904/1806/19 Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду дійшов наступного висновку: "Безспірність вимог, які зараховуються, а саме: відсутність між сторонами спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань, є важливою умовою для зарахування вимог. Наявність заперечень іншої сторони на заяву про зарахування чи відсутність будь-якої із наведених умов виключає проведення зарахування у добровільному порядку".

З приводу цього, Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 22.01.2021 у справі № 910/11116/19 уточнено ці висновки наступним чином: "Безспірність вимог, які зараховуються, а саме: відсутність між сторонами спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань, є важливою умовою для зарахування вимог. Умова безспірності стосується саме вимог, які зараховуються, а не заяви про зарахування, яка є одностороннім правочином і не потребує згоди іншої сторони, якщо інше не встановлено законом або договором.

За дотримання умов, передбачених статтею 601 ЦК України, та відсутності заборон, передбачених статтею 602 ЦК України, незгода однієї сторони із зарахуванням зустрічних однорідних вимог, проведеним за заявою іншої сторони зобов`язання, не є достатньою підставою для визнання одностороннього правочину із зарахування недійсним.

Заява сторони щодо спірності вимог, які були погашені (припинені) зарахуванням, або щодо незгоди з проведеним зарахуванням з інших підстав, має бути аргументована, підтверджена доказами і перевіряється судом, який вирішує спір про визнання недійсним одностороннього правочину із зарахування зустрічних однорідних вимог.

Наявність заперечень однієї сторони щодо зарахування не є перешкодою для зарахування зустрічних однорідних вимог за заявою іншої сторони, відмова цієї сторони від прийняття заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог і проведення такого зарахування не має юридичного значення.

Зарахування зустрічних однорідних вимог є не формою розрахунків, а однією з підстав припинення зобов`язань, врегульованих главою 50 ЦК "Припинення зобов`язань". Зарахування зустрічних однорідних вимог регулюється ст. ст. 601- 602 ЦК України, і ця підстава припинення зобов`язання відрізняється від виконання зобов`язання (ст. 599 ЦК України) або припинення зобов`язання за домовленістю сторін (ст. 603 ЦК України)".

Правила припинення зобов`язання сформульовані в главі 50 Припинення зобов`язання розділу І книги п`ятої Зобов`язальне право ЦК. Норми цієї глави передбачають, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Аналогічні положення закріплені також у статті 203 Господарського кодексу України, згідно з частиною третьою якої господарське зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

При тлумаченні наведених норм слід виходити з того, що зустрічність вимог передбачає одночасну участь сторін у двох зобов`язаннях, де кредитор за одним зобов`язанням є боржником в іншому. Тобто, сторони одночасно беруть участь у двох зобов`язаннях, і при цьому кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, і навпаки. Що ж до однорідності вимог, то вона визначається їхньою правовою природою та матеріальним змістом (вираженням) і не залежить від підстав, що зумовили виникнення зобов`язань. Це означає, що вимоги вважаються однорідними, якщо зобов`язання сторін стосовно одна до одної мають бути виконані однаково, тоді як підстави виникнення зобов`язань можуть бути різними.

Станом на дату розгляду справи в матеріалах справи відсутні докази, підтверджуючі факт підробки угоди від 05.07.2022 про зарахування зустрічних однорідних вимог, зокрема, в матеріалах справи відсутні висновок судової експертизи чи обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили.

Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Згідно зі статтею 45 Господарського процесуального кодексу України позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Під захистом легітимного інтересу розуміється відновлення можливості досягнення прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом.

Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Під ефективним способом необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Отже, захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено відповідачем (відповідачами).

Положення частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України передбачають такий спосіб захисту порушеного права як визнання недійсним правочину (господарської угоди).

Цивільний кодекс України визначає правочин як дію особи, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; шляхом укладання правочинів суб`єкти цивільних відносин реалізують свої правомочності, суб`єктивні цивільні права за допомогою передачі цих прав іншим учасникам.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Водночас за змістом частини 1 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

У статті 215 Цивільного кодексу України унормовано, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Особа, яка звертається до суду з позовом про визнання недійсним договору, повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів, а саме: має довести, що її права та законні інтереси як заінтересованої особи безпосередньо порушені оспорюваним договором і в результаті визнання його недійсним майнові права заінтересованої особи буде захищено та відновлено.

Реалізуючи право на судовий захист і звертаючись до суду з позовом про визнання недійсним правочину, стороною якого не є, позивач зобов`язаний довести (підтвердити) в установленому законом порядку, яким чином оспорюваний ним договір порушує (зачіпає) його права та законні інтереси, а суд, у свою чергу, - перевірити доводи та докази, якими позивач обґрунтовує такі свої вимоги, і в залежності від встановленого вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту позивача. Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено, яким чином Угода про зарахування зустрічних однорідних вимог від 05.07.2022 порушує права та законні інтереси Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", відтак дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст..129 ГПК України при відмові в позові судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.42, 46, 73, 74, 76-79, 129, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити.

2. Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення підписано 12.08.2024.

Суддя А.М. Сидорук