ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2024 рокуСправа № 912/794/24

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В. за участі секретаря судового засідання Проскурні О.О. розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/794/24

за позовом: Приватного підприємства "Поділля-Агрохімсервіс", вул. Незалежності, 233, смт. Вапнярка, Тульчинський район, Вінницька область, 24240

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Тера Центрум Агро", вул. Небесної Сотні, 1/4, с. Хащувате, Гайворонський район, Кіровоградська область, 26331

про стягнення 149 063,15 грн

Представники:

від позивача - участі не брали;

від відповідача - Олексієнко Л.В., адвокат, ордер серії АІ № 1650935 від 05.07.2024 (в режимі відеоконференції).

В засіданні суду оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Приватне підприємство "Поділля-Агрохімсервіс" (далі - ПП "Поділля-Агрохімсервіс", позивач) звернулось до господарського суду з позовною заявою з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тера Центрум Агро" (далі - ТОВ "Тера Центрум Агро", відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 149 063,15 грн, з яких 145 630,00 грн основного боргу та 3 433,15 грн 3% річних, з покладенням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування підстав позову зазначено, що позивач за усним звернення відповідача поставив останньому товар, який відповідач не оплатив та ухилився від підписання документів щодо поставки товару.

Ухвалою суду від 17.04.2024 за поданим позовом відкрито провадження у справі №912/794/24 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Сторонам встановлено строк для подання заяв по суті справи.

Окрім того, ухвалою суду від 08.04.2024 відмовлено у задоволенні заяви ПП "Поділля-Агрохімсервіс" про забезпечення доказів, яка подавалась одночасно із позовною заявою.

Відповідач позовні вимоги заперечив повністю, про що до суду подано відзив на позов, з тих підстав, що протягом 2023 року між сторонами будь-яких правовідносин поставки товару не існувало, договір не укладався, товар не постачався, тоді як позивач не подав до справи доказів на підтвердження поставки, зокрема, первинних документів у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік".

Ухвалою від 17.06.2024 суд постановив перейти до розгляду справи № 912/794/24 за правилами загального позовного провадження, у справі призначено підготовче засідання на 10.07.2024, сторонам надано можливим подати письмові пояснення з питань, які виникли у суду, від ГУ ДПС у Кіровоградській області витребувано інформацію щодо формування ТОВ "Тера Центрум Агро" податкового кредиту за поставками, які є предметом розгляду.

08.07.2024 відповідач подав письмові пояснення щодо питань суду, в яких зазначив, що не приймав поставки товару, стягнення вартості якої є предметом розгляду (а.с. 97).

10.07.2024 суд розпочав підготовче засідання, в якому оголосив перерву до 17.07.2024 та повторно витребував від ГУ ДПС у Кіровоградській області інформацію щодо формування ТОВ "Тера Центрум Агро" податкового кредиту за спірними поставками і надав можливим відповідачу подати письмові пояснення з питання формування звітності з податкового кредиту за спірними поставками.

15.07.2024 від ГУ ДПС у Кіровоградській області надійшла витребувана інформація (а.с. 110).

17.07.2024 відповідач подав письмові пояснення з питань, які ставив суд, з доказами до таких пояснень (а.с. 111-138).

17.07.2024 суд продовжив підготовче засідання, в якому постановив ухвалу, за якою: поновив ТОВ "Тера Центрум Агро" строк на подання доказів, які було додано до пояснень від 17.07.2024 та прийняв такі докази; витребував від ГУ ДПС у Кіровоградській області інформацію щодо подання ТОВ "Тера Центрум Агро" уточнюючого розрахунку; закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 08.08.2024.

31.07.2024 ГУ ДПС у Кіровоградській області подано витребувану судом інформацію (а.с. 148-166).

08.08.2024 суд відкрив судове засідання з розгляду справи по суті.

В судовому засіданні представником відповідача заперечено проти задоволення позовних вимог.

Позивач участі свого представника в засідання суду не забезпечив, про причини відсутності суд не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань, а також пояснень з питань, які виникли у суду не подав.

У відповідності до п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу за відсутності представника позивача.

Розглянувши матеріали справи, врахувавши обґрунтування підстав позову та заслухавши пояснення представника відповідача щодо заперечень проти позову, дослідивши докази у справі, суд встановив наступні обставини, які є предметом дослідження.

Як зазначає позивач, у 2022 році він мав позитивний досвід роботи з ТОВ "Тера Центрум Агро" та укладав договір поставки на умовах розстрочення платежу, за яким відбувалась поставка товару та відповідачем проведено розрахунок. До справи подано докази вказаного (а.с. 13-19).

Позивач повідомляє, що в травні-червні 2023 року ТОВ "Тера Центрум Агро" звернувся з проханням поставити йому товар для власних виробничих потреб, що було здійснено позивачем, з огляду на попередній позитивний досвід роботи з ТОВ "Тера Центрум Агро".

Позивач стверджує, що здійснив відповідачеві декілька поставок та передав документи на підпис, які підтверджували поставку, а саме:

договір поставки № 189-2023 від 10.05.2023 зі специфікацією та з видатковою накладною № 572 від 11.07.2023 про поставку товару на суму 9 810,00 грн;

договір поставки № 212-2023 від 01.06.2023 зі специфікацією та видатковими накладними № 846 від 06.06.2023 про поставку товару на суму 103 820,00 грн, № 788 від 07.06.2024 про поставку товару на суму 22 300,00 грн, № 947 від 16.06.2023 про поставку товару на суму 9 700,00 грн (а.с. 20-23, 26-31, 34, 37).

За вказаними видатковими накладними ПП "Поділля-Агрохімсервіс" оформлено податкові накладні, які зареєстровано в ЄРПН, а саме:

№ 81 від 06.06.2023, зареєстровано 29.06.2023, на загальну суму 103 820,00 грн, з них ПДВ 17 303,33 грн;

№83 від 07.06.2023, зареєстровано 29.06.2023, на загальну суму 22 300,00 грн, з них ПДВ 3 716,67 грн;

№ 181 від 16.06.2023, зареєстровано 06.07.2023, на загальну суму 9 700,00 грн, з них ПДВ 1 616,67 грн;

№ 50 від 11.07.2023, зареєстровано 28.07.2023, на загальну суму 9 810,00 грн, з них ПДВ 1 635,00 грн (а.с. 24-25, 32-33, 35-36, 38-39).

Також позивач повідомляє про оформлення рахунків, які направлено відповідачеві на електронну пошту (а.с. 40-45).

Всього за вказаними документи відповідачу поставлено товар на загальну суму 145 630,00 грн.

Однак, як зазначає позивач, відповідач вартість поставленого товару не сплатив та ухиляється від підписання документів, з підстав чого ПП "Поділля-Агрохімсервіс" звернувся до суду з позовом у даній справі.

Норми права, застосовані судом.

За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 67 Господарського кодексу України (далі - ГК України) відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

Згідно ст. 181 ГК України, господарський договір укладається в порядку, встановленому Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

За правилами ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Згідно визначення, наведеного в ч. 1 ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (ч. 6 ст. 265 ГК України).

Положення ст. ст. 662, 692 ЦК України передбачають, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу, а покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар, надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства (ст. 3 Закону).

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати обов`язкові реквізити. (ст. 9 Закону).

Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію. господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. (ст. 1 Закону).

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України) дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з використанням кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно п. 201.7 ст. 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

За п. 201.10 ст. 201 цього ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відноситься до податкового кредиту.

Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 29.06.2021 у справі №910/23097/17, підставою для виникнення в платника права на податковий кредит з податку на додану вартість є факт реального здійснення операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.

Встановлюючи правило щодо обов`язкового підтвердження сум податкового кредиту, врахованих платником ПДВ при визначенні податкових зобов`язань, законодавець, безумовно, передбачає, що ці документи є достовірними, тобто операції, які вони підтверджують, дійсно мали місце.

З урахуванням наведеного, оцінюючи податкові накладні у сукупності з іншими доказами у справі, господарські суди повинні враховувати фактичні дії як постачальника, так і покупця щодо відображення ними в податковому та бухгалтерському обліку постачання спірного товару.

Якщо сторона заперечує факт передачі товару за договором, але одночасно реєструє податкові накладні на придбання товарів від постачальника та формує як покупець податковий кредит за фактом поставки товару на підставі спірної накладної, і жодним чином не пояснює свої дії та правову підставу виникнення в платника права на податковий кредит з ПДВ за такою накладною, то така поведінка сторони не є добросовісною та розумною.

У такому випадку дії сторони з реєстрації податкових накладних засвідчують волю до настання відповідних правових наслідків, тому податкова накладна, виписана однією стороною в договорі (постачальником) на постачання товару на користь другої сторони (покупця), може бути допустимим доказом факту прийняття товару від контрагента на визначену суму, якщо покупець вчинив юридично значимі дії, зокрема, відобразив податковий кредит за вказаною господарською операцією з контрагентом (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.06.2022 зі справи № 922/2115/19).

Мотивована оцінка доводів сторін і поданих доказів.

У справі, що розглядається, позивач на підтвердження обставин поставки товару посилається на підписання з його сторони договорів поставки і видаткових накладних та подає докази оформлення і реєстрації податкових накладних щодо операцій поставки.

Відповідач заперечив поставку вказаного позивачем товару та не підтвердив передачу позивачем зазначених ним документів для підписання.

У зв`язку з викладеним, суд ухвалою від 17.06.2024 запропонував сторонам подати додаткові письмові пояснення щодо обставин поставки та витребував від ГУ ДПС у Кіровоградській області інформацію про формування ТОВ "Тера Центрум Агро" податкового кредиту за спірними поставками.

Ухвалою від 17.07.2024 суд витребував від ГУ ДПС у Кіровоградській області інформацію щодо подання ТОВ "Тера Центрум Агро" уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість.

Згідно отриманої судом інформації, ГУ ДПС у Кіровоградській області повідомлено, що відповідно до даних Єдиного реєстру податкових накладних ТОВ "Тера Центрум Агро" протягом 2023 року придбавались міндобрива у ПП "Поділля-Агрохімсервіс" відповідно до податкових накладних №81 від 06.06.2023, № 83 від 07.06.2023, № 181 від 16.06.2023, № 50 від 11.07.2023 (а.с. 110). Податкова служба повідомляє, що зазначені суми податку на додану вартість ТОВ "Тера Центрум Агро" включено до податкового кредиту у податкових декларацій з ПДВ: за червень 2023 року в загальній сумі 22 636,67 грн та за липень 2023 року в сумі 1 635,0 гривень.

Поряд з цим, в листі від 31.07.2024 ГУ ДПС у Кіровоградській області повідомлено про подання ТОВ "Тера Центрум Агро" уточнюючих розрахунків з податку на додану вартість, у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за звітний період, що уточнюється, червень-липень 2023 року (а.с. 148).

Згідно поданих до справи уточнюючих розрахунків податкових зобов`язань з податку на додану вартість, проведено коригування податкового кредиту, а саме виключено з податкового кредиту суми ПДВ, які за розміром та датою відповідають поставкам ПП "Поділля-Агрохімсервіс" (а.с. 149-165).

Відповідач також подав до суду уточнюючі розрахунки податкових зобов`язань з податку на додану вартість та повідомив про помилкове включення до податкового кредиту відповідних сум ПДВ (а.с. 111-123).

Згідно наданої до суду службової записки бухгалтера ТОВ "Тера Центрум Агро" до директора повідомлено, що при формуванні реєстру виданих та отриманих податкових накладних було включено податкові накладні ПП "Поділля-Агрохімсервіс" №81 від 06.06.2023, № 83 від 07.06.2023, № 181 від 16.06.2023, № 50 від 11.07.2023. Оскільки отримання та оприбуткування будь-яких товарно-матеріальних цінностей від ПП "Поділля-Агрохімсервіс" не було, а також відсутні будь-які документи первинного бухгалтерського обліку в бухгалтерії товариства за 2023 рік, включення вищезазначених податкових накладних здійснено помилково. (а.с. 124-125).

Суд зазначає, що ст. 50 Податкового кодексу України передбачає, що у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Отже, дії відповідача щодо подання уточнюючих розрахунків узгоджуються з нормами податкового законодавства.

За вказаних обставин, станом на дату розгляду справи відсутні обставини обліку та використання ТОВ "Тера Центрум Агро" податкового кредиту з податку на додану вартість за повідомленими позивачем поставками.

Стаття 13 Господарського процесуального кодексу України закріплює принци змагальності процесу, який передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 4 зазначеної норми, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Стаття 79 Господарського процесуального кодексу України встановлює вірогідність доказів, яка передбачає, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Суд враховує, що одним із елементів права на суд (окрім права на доступ) є принцип процесуальної рівноправності сторін, або так званий принцип "рівної зброї" ("equality of arms"), згідно з яким кожній стороні має бути надано розумну можливість подати обґрунтування своєї позиції за умов, які б не ставили цю сторону у становище істотно невигідне по відношенню до опонента.

У постанові Верховного Суду від 04.11.2019 у справі № 905/49/15 вказано, що як доказ податкова накладна може оцінюватися судом лише у сукупності з іншими доказами у справі, проте не може буди єдиним доказом на підставі якого суд встановлює факт постачання товару покупцю та його прийняття ним.

Суд констатує, що ухвалою від 17.06.2024 надав можливість позивачу подати додаткові пояснення з питань: яким саме шляхом відбувалась поставка товару (автотранспортом позивача чи самовивіз відповідачем зі складу позивача тощо) та у відповідності до вказаного - які ще оформлялись документи, у тому числі ті, що передбачені законодавством та/або внутрішнім обліком підприємства позивача (товарно-транспортна накладна та/або інші документи, які фіксують переміщення товару тощо); яким саме чином передавались документи на підпис відповідачу.

Однак позивач таким правом не скористався та будь-яких пояснень щодо вказаного не подав.

Також позивач не скористався своїм правом відреагувати на заперечення і докази відповідача, у тому числі на подані відповідачем уточнюючі розрахунки з податку на додану вартість.

За вказаних обставин суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять допустимих доказів на підтвердження фактичної поставки товару від ПП "Поділля-Агрохімсервіс" до ТОВ "Тера Центрум Агро".

На підставі викладеного, суд відмовляє у задоволенні позову повністю.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача покладаються на нього.

Відповідач будь-яких судових витрат не заявив.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення направити сторонам до електронних кабінетів з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повне рішення складено 19.08.2024.

Суддя В.В.Тимошевська