ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
09 серпня 2024 року м. Тернопіль Справа № 921/375/23
Господарський суд Тернопільської області
у складі судді Андрусик Н.О.
розглянувши заяву без номера від 08.08.2024 (вх.№565 від 08.08.2024) Товариства з обмеженою відповідальністю ЯГОТИНСЬКИЙ РАЙАГРОТЕХСЕРВІС
про відвід судді від розгляду справи
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ЯГОТИНСЬКИЙ РАЙАГРОТЕХСЕРВІС, м.Яготин Київської області

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю ІНТЕК-ЗАХІД, м.Збараж Тернопільської області

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "КАФ Лтд", с.Свято-Петриківське Київської області

про стягнення 1800000,00грн,

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Господарського суду Тернопільської області перебуває справа за позовом ТОВ ЯГОТИНСЬКИЙ РАЙАГРОТЕХСЕРВІС, м.Яготин Київської області до ТОВ ІНТЕК-ЗАХІД, м.Збараж Тернопільської області, за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ТОВ "КАФ Лтд", с.Свято-Петриківське, Київської області (залучено в порядку ст.50 ГПК України згідно з ухвалою суду від 28.11.2023), про стягнення коштів в розмірі 1800000,00грн за договором купівлі-продажу (поставки) №04/22 від 18.02.2022 за товар - теплогенератор VERNER-GDM-1800, який не відповідає заявленим якісним характеристикам, умовам договору та не забезпечує належну роботу зерносушарки.

Розгляд справи, згідно з ухвалою суду від 16.06.2023 про відкриття провадження у справі, здійснюється за правилами загального позовного провадження. На даний час у справі призначено судову інженерно-технічну експертизу (ухвала від 02.01.2024).

Ухвалою суду від 01 січня 2024 року, заявлений 28.12.2023 Товариством з обмеженою відповідальністю ЯГОТИНСЬКИЙ РАЙАГРОТЕХСЕРВІС відвід судді Андрусик Н.О. від розгляду цієї справи визнано необґрунтованим та, на підставі ч.3 ст.39, ст.32 ГПК України, заяву ТОВ ЯГОТИНСЬКИЙ РАЙАГРОТЕХСЕРВІС без номера від 28.12.2023 (вх.№948 від 28.12.2023) про відвід судді Андрусик Н.О. від розгляду справи передано для вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду.

Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.01.2024 заяву ТОВ ЯГОТИНСЬКИЙ РАЙАГРОТЕХСЕРВІС про відвід судді Андрусик Н.О. було розподілено судді Руденку О.В.

Ухвалою суду від 02 січня 2024 року відмовлено в задоволенні заяви ТОВ ЯГОТИНСЬКИЙ РАЙАГРОТЕХСЕРВІС без номера від 28.12.2023 (вх.№948 від 28.12.2023), за необґрунтованістю.

У заяві від 28.12.2023 позивач посилався на існування обставин, які породжують сумніви в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді справи. Зокрема, заявник вказував на затягування суддею розгляду даної справи; на відсутність у матеріалах справи належних доказів, що підтверджують заявлені позивачем підстави позову, що не допускається на стадії підготовчого провадження; на необхідність проведення судової експертизи, тощо. Крім того, вказував на наявність у матеріалах справи Експертного висновку №В-914 від 12.10.2023 про проведення товарознавчої експертизи, що свідчить додатково про можливість розгляду справи по суті, тобто існування підстав для закриття підготовчого провадження у даній справі. Також заявник зазначав, що позивача не було повідомлено про те, що підготовче засідання 27.10.2023 не відбудеться по причині перебування судді Андрусик Н.О. у щорічній основній відпустці.

Як вже зазначалося вище, ухвалою суду від 04.01.2024 у справі призначено судову інженерно-технічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України; провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

На вирішення експертизи судом постановлено такі питання: чи збігаються фактичні характеристики товару, поставленого згідно договору купівлі-продажу від 18.02.2022 №04/22, з маркуванням на етикетці? Якщо ні, вказати в чому полягають відмінності; чи здійснено монтаж (підключення) теплогенератора VERNER-GOLEM H900 відповідно до технологічних вимог, технічної та іншої документації на товар? Якщо ні, вказати в який спосіб мало бути здійснено монтаж (підключення) теплогенератора для забезпечення його належної роботи згідно цільового призначення?; чи могли виконані умови (спосіб) монтажу теплогенератора VERNER-GOLEM H900 вплинути на зміну належної роботи зерносушарки? Якщо так, вказати в чому полягає така зміна якості роботи зерносушарки?

04.07.2024 судовий експерт Андрій Волошин Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України звернувся до господарського суду з клопотанням №13763/4739-4-24/54 від 01.07.2024 (вх.№5491 від 10.07.2024), у якому просить: для вирішення поставлених в ухвалі суду від 04.01.2024 питань надати згоду на залучення експертів, які мають спеціальні знання за спеціальністю 10.30 Теплотехнічне дослідження, оскільки такі фахівці в Київському НДІСЕ відсутні; надати для огляду об`єкт дослідження з подальшим запуском та тестуванням, а саме: теплогенератора VERNER-GOLEM Н900, з можливістю перевірки належної роботи зерносушарки та відповідності заявленим характеристикам, за участю залученого експерта; узгодити з експертом дату і час проведення огляду; забезпечити виїзд експерта до місця перебування об`єкту дослідження; забезпечити належними умовами для проведення огляду об`єкта дослідження, а саме: вільним доступом до об`єкта належним освітленням, можливістю безперешкодного огляду всіх вузлів та агрегатів. У випадку перебування об`єкта дослідження на режимній території, - вирішити питання щодо безперешкодного доступу експерта та проведення фотозйомки, а за потреби відеозйомки в обсязі, необхідному для вирішення поставлених питань.

Ухвалою суду від 12 липня 2024 року для вирішення клопотання судового експерта поновлено провадження у справі та розгляд клопотання №13763/4739-4-24/54 від 01.07.2024 (вх.№5491 від 10.07.2024) призначено в судовому засіданні на 30.07.2024, яке відкладено на 13.08.2024, про що повідомлено учасників справи.

08.08.2024 через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС позивачем подано заяву без номера від 08.08.2024 (вх.№565) про відвід судді Андрусик Н.О. від розгляду справи.

У поданій заяві товариство вказує на те, що згідно ухвали від 28.08.2023 судом задоволено клопотання позивача; постановлено провести підготовче засідання 05.09.2023 в режимі відео конференції за участю представника позивача адвоката Савенка Р.В. з використанням системи відеоконференцзв`язку - https://vkz.court.gov.ua.

В подальшому, представник позивача приймав участь в судових засіданнях в режимі відеоконференцзв`язку. Однак, 30.07.2024 представника товариства не було запрошено до участі у підготовчому засіданні в режимі відеоконференції, незважаючи на те, що він очікував такого підключення, що позбавило його права на участь у судовому засіданні.

Крім того, повторно вказує на обставини, які судом розглянуті у січні 2024 року за наслідками поданої заяви про відвід судді від 28.12.2023.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 ГПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ГПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Розглянувши заяву позивача про відвід, суд дійшов до наступних висновків.
Судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону (стаття 129 Конституції України).

Здійснення незалежного правосуддя вимагає від судді протистояти будь-якому неправомірному зовнішньому впливу та зобов`язує розглядати справу якою б складною вона не була, забезпечуючи, тим самим, доступ до правосуддя.

За змістом статей 38, 42 Господарського процесуального кодексу України право на відвід судді є одним із процесуальних прав учасника справи.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За змістом рішення Європейського Суду у справі Білуха проти України (п. 49), наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися не лише за суб`єктивним, а й за об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 and 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п.38).

У цьому відношенні неупередженість повинна бути очевидною в межах справи, що розглядається.

Вирішальним для об`єктивного критерію є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Так, у рішенні 15 жовтня 2009 року у справі "Мікаллеф проти Мальти" ЄСПЛ вказав, що "будь-який суддя щодо якого наявна достатня підстава (legitimate reason) побоювання відсутності неупередженості повинен усунутись" (Micallef v. Malta, заява № 17056/06, §98). У рішенні від 15 липня 2005 року у справі "Межнаріч проти Хорватії" ЄСПЛ звернув увагу на те, що "слід визначити, чи існують, окрім поведінки судді, факти, які можна встановити, які можуть викликати сумніви щодо його неупередженості. Це означає, що, вирішуючи питання про те, чи є в тій або іншій справі достатня підстава (legitimate reason) побоюватися, що конкретному судді бракує неупередженості, позиція відповідної особи є важливою, але не є визначальною" (Meznaric v. Croatia, заява № 71615/01, § 31).

Таким чином, для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.

Зазначена правова позиція узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним в ухвалі від 04.02.2020 у справі № 908/137/18 (провадження № 12-106гс19).

Оцінюючи доводи ТОВ "Яготинський райагротехсервіс" суд приймає до уваги основоположний принцип свободи вираження поглядів, гарантований кожному статтею 10 Європейської конвенції з прав людини.

Стаття 35 ГПК України не містить вичерпного переліку обставин для відводу, вирішення питання про визнання тих чи інших обставин такими, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді (у випадку відсутності передбачених обов`язкових підстав, визначених, зокрема, у частинах першій-четвертій вказаної статті), лежить в межах повноважень суду. В свою чергу, посилання на відповідні обставини повинно бути обґрунтованим, а самі обставини - такими, що дійсно викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

В обґрунтування заяви про відвід судді, позивач посилається на пункт 5 частини 1 статті 35 Господарського процесуального кодексу України, якою встановлено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Зокрема, на думку заявника сумнів у неупередженості судді викликають обставини його незгоди з процесуальними діями судді щодо винесення ухвали від 02.01.2024 про призначення судової експертизи, оскільки така обставина затягує судовий розгляд справи, а також не повідомлення позивача про перенесення підготовчого засідання 27.10.2023.

Як зазначено вище, таким доводам заявника вже надавалася оцінка на предмет існування підстав для відводу судді Андрусик Н.О. від розгляду цієї справи та ухвалою від 01.01.2024 заявлений відвід судді визнано необґрунтованим, а ухвалою від 02 січня 2024 року у задоволенні заяви товариства про відвід судді відмовлено. Дані ухвали є чинними.

За встановлених обставин, суд не вбачає підстав для надання таким доводам повторної оцінки.

Поряд з цим, заявляючи вдруге відвід судді Андрусик Н.О. від розгляду цієї справи заявником вказано на додаткові (нові) обставини, які викликають в нього сумнів в неупередженості судді Андрусик Н.О. при розгляді даної справи.

Зокрема, заявник зазначає, що він 25.08.2023 звертався до суду із клопотанням про забезпечення участі його представника (адвоката Савенка Р.В.) в підготовчому засіданні 05.09.2023 та в усіх наступних засіданнях у даній справі в режимі відеокнференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, яке судом задоволено. Утім, у судовому засіданні 30.07.2024 представника не було запрошено до відеоконференцзв`язку.

З цього приводу суд зазначає, що забезпечення участі представника сторони в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів є альтернативним способом участі в судовому засіданні, а ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду несе учасник справи. Слід відзначити, що забезпечення участі представників сторін в судовому засіданні в режимі відеоконференції є процесуальним питанням, а технічне виконання процесу підключення учасника до відеоконференції суддя не здійснює.

Дійсно, ухвалою суду від 28.08.2023 задоволено клопотання ТОВ ЯГОТИНСЬКИЙ РАЙАГРОТЕХСЕРВІС без номера від 25.08.2023 (вх.№6949 від 25.08.2023) про участь його представника у підготовчому засіданні 05.09.2023 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи відеоконференцзв`язку - https://vkz.court.gov.ua. Дана ухвала є чинною.

У судовому засіданні 30.07.2024 вирішувалося клопотання судового експерта щодо надання згоди на залучення інших спеціалістів за спеціальністю 10.30 Теплотехнічне дослідження, оскільки такі фахівці в Київському НДІСЕ відсутні, для проведення експертизи та забезпечення експерта належними умовами для дослідження об`єкту. Утім, через неможливість підключення позивача до відеоконференцзв`язку, неподання судовим експертом додаткових доказів, судове засідання відкладено на 13.08.2024.

Ухвалою суду від 06.08.2024 задоволено заяву без номера від 06.08.2024 (вх.№6257) адвоката Савенка Р.В. про його участь у підготовчому засіданні 13.08.2024 та усіх наступних судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Таким чином, судом забезпечувалося та забезпечується можливість участі представників сторін, зокрема й позивача, в судових засіданнях як безпосередньо у приміщенні суду, так і поза ним в спосіб та у порядку, визначений Господарським процесуальним кодексом України та Положенням про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого Рішенням Вищої ради правосуддя №1845/0/15-21 від 17.08.2021.

Суд зазначає, що сам по собі факт постановлення суддею ухвал суду не є і не може бути обставиною для виникнення переконання у тому, що суддя не забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру у особистій зацікавленості, оскільки винесення ухвал за результатами розгляду клопотань є обов`язком судді, передбаченим законом, адже результат такого розгляду, як правило, завжди не на користь одного з учасників справи, а судові рішення приймаються суддею відповідно до свого внутрішнього переконання.

У даній справі позивач фактично надає власну суб`єктивну оцінку вже постановленим ухвалам суду, які набрали законної сили, в тому числі ухвалі від 04.01.2024, котрі є чинними, та, переоцінивши їх, вказує на неправильність процесуальної поведінки судді.

Згідно з положеннями частини 4 ст.35 ГПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суд відхиляє доводи про упередженість і необ`єктивність судді Андрусик Н.О. також з тих мотивів, що істинність відповідних доводів має бути доведена, адже суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

У рішенні у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 зазначено: «стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Оскільки будь-яких належних доказів, які б підтверджували наявність обґрунтованих обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді Андрусик Н.О. при розгляді даної справи, заявником не подано, то презумпція особистої неупередженості судді у даній справі не є спростованою та продовжує діяти доки не з`являться докази на користь протилежного.

З урахуванням наведеного, доводи заявника ґрунтуються на припущеннях, а не на доказах щодо наявності обставин, які можуть свідчити про неупередженість судді при розгляді справи, є надуманими та неправдивими. Також заява про відвід не містить інших доводів та доказів, які б підтверджували чи викликали сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Доводи заявника щодо необхідності відводу судді лише з наведених вище підстав прямо порушують один з найважливіших принципів судочинства - nemo iudex in causa sua (ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, з правовою позицією яких він не згоден.

За таких обставин, правові підстави для відводу судді у даній справі відсутні.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про відвід судді та відмову в її задоволенні.

Керуючись ст.ст. 32, 35, 36, 38, 39, 73, 74, 233-235 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:
1. Визнати відвід судді Андрусик Н.О. від розгляду справи №921/375/23 необґрунтованим.
2. В задоволенні заяви без номера від 08.08.2024 (вх.№565 від 08.08.2024) Товариства з обмеженою відповідальністю ЯГОТИНСЬКИЙ РАЙАГРОТЕХСЕРВІС про відвід судді Андрусик Н.О. від розгляду справи №921/375/23 - відмовити.
Ухвала набирає законної сили в строк та порядку, передбачених ст.235 ГПК України та оскарженню не підлягає.
Ухвалу складено та підписано 09.08.2024.
Суддя Н.О. Андрусик