РІШЕННЯ

Іменем України

06 серпня 2024 року м. Чернігів справа № 927/532/24

Господарський суд Чернігівської області у складі судді А.С. Сидоренка, за участю секретаря судового засідання Солончевої О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження матеріали позовної заяви
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Алгол Кемікалз" (код 33547563) 01133, м. Київ, провулок Лабораторний, 1, кімната 283 (ІНФОРМАЦІЯ_1) 03065, м. Київ, вул. Героїв Севастополя, 33, кв. 95 (ІНФОРМАЦІЯ_2) (адреса представника - адвоката Люлькова Олександра Миколайовича; РНОКПП НОМЕР_1 )
до Товариства з обмеженою відповідальністю "НПО СВАРОГ" (код 34924848) 14007, м. Чернігів, вул. Кільцева, 5 ()
про стягнення 421 896 грн 21 коп.

за участі представників сторін:

від позивача: Люльков О.М. - адвокат (ордер серії КС № 689671 від 27.05.2024)

відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

05 червня 2024 року через систему "Електронний суд" до Господарського суду Чернігівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Алгол Кемікалз" до Товариства з обмеженою відповідальністю "НПО СВАРОГ" про стягнення 351 132,96 грн заборгованості по оплаті товару, поставленого згідно Договору поставки № 2020 від 26.03.2020, 9 226,19 грн нарахованого на суму боргу індексу інфляції та 61 537,06 пені.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо оплати поставленого товару.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 10.06.2024 постановлено:

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Алгол Кемікалз" про стягнення 421 896 грн 21 коп. залишити без руху;

зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Алгол Кемікалз" протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху подати до господарського суду разом із заявою про усунення недоліків:

- позовну заяву, оформлену з додержанням вимог, передбачених ст. 162 Господарського процесуального кодексу України;

- докази відправлення відповідачу копії заяви про усунення недоліків та копії належно оформленої позовної заяви і доданих до неї документів;

роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю "Алгол Кемікалз", що в разі не усунення всіх недоліків заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала суду від 10.06.2024 направлена позивачу до його електронного кабінету в підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи "Електронний суд" та згідно довідки про доставку електронного листа, роздрукованої з комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду", доставлена до електронного кабінету 10.06.2024 19:05.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є, зокрема день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Враховуючи вищенаведені положення ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду від 10.06.2024 є такою, що отримана позивачем 11.06.2024.

13.06.2024, у встановлений судом процесуальний строк, з метою усунення виявлених недоліків, позивачем через систему "Електронний суд" до Господарського суду Чернігівської області подані запитувані докази.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 17.06.2024 постановлено:

прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі;

здійснювати розгляд позовної заяви за правилами загального позовного провадження;

призначити розгляд позовної заяви в підготовчому засіданні на 16 липня 2024 року;

встановити процесуальний строк для подання відповідачем відзиву на позовну заяву - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали;

викликати для участі в судовому засіданні представника Товариства з обмеженою відповідальністю "НПО СВАРОГ" в якості відповідача. Повідомити відповідача, що його неявка не перешкоджає проведенню судового засідання та розгляду справи.

Примірник ухвали суду від 17.06.2024, що направлявся відповідачеві на адресу, зазначену в позові і яка відповідає адресі, наявній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, була повернута до суду у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

За змістом п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, вказана вище ухвала суду від 17.06.2024, є такою, що отримана відповідачем 24.06.2024.

Процесуальним правом на участь в призначеному на 16.07.2024 підготовчому засіданні відповідач не скористався (як і процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву).

За заявою позивача, задоволеною ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 05.07.2024, призначене на 16.07.2024 підготовче засідання було проведено в режимі відеоконференції.

Ухвалою від 16.07.2024 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 06 серпня 2024 року о 10:20.

Ухвала суду від 16.07.2024 направлена відповідачу до його електронного кабінету в підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи "Електронний суд" та згідно довідки про доставку електронного листа, роздрукованої з комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду", доставлена до електронного кабінету 16.07.2024 19:25.

Враховуючи вищенаведені положення ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду від 16.07.2024 є такою, що отримана позивачем 17.07.2024.

В судовому засіданні 06.08.2024, на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд ВСТАНОВИВ:

Згідно ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності з ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 173 - 175 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько - господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Майново - господарськими визнаються цивільно - правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

26.03.202 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Алгол Кемікалз" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "НПО Сварог" (покупець) укладено договір поставки №2020 (надалі - Договір).

Згідно п. 1.1. Договору постачальник зобов`язується поставляти й передавати у власність, а покупець зобов`язується приймати й оплачувати на умовах цього договору товар протягом терміну дії договору.

Найменування, артикул, кількість, ціна та умови поставки товару згідно «Інкотермс-2010» зазначаються у Специфікаціях до цього договору, які є невід`ємною його частиною. Поставка товару за цим договором здійснюється партіями. Партією є товар, зазначений в одній Специфікації до цього договору. Специфікація складається та узгоджується сторонами згідно з заявкою покупця (п.1.2 Договору).

Відповідно до п.2.2 Договору ціна товару, який поставляється згідно цього Договору, встановлюється в гривнях та вказується у Специфікаціях до цього договору, рахунках-фактурах та видаткових накладних, які є невід`ємною частиною цього договору.

Оплата за поставлений товар здійснюється протягом 60 календарних днів з моменту відвантаження постачальником товару покупцю. Датою відвантаження товару вважається дата підписання покупцем видаткової накладної на товар. (п.2.3.1 Договору).

Згідно п.2.4 Договору за домовленістю сторін оплата за товар може здійснюватися також на умовах 100% передплати.

У п.7.3 Договору сторони передбачили, що у випадку порушення покупцем строку оплати поставленого товару, передбаченого п.2.3.1 цього Договору, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ України, яка діяла в період прострочення, від вартості відповідної партії товару, за кожен день прострочки.

24.10.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Алгол Кемікалз" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "НПО Сварог" (покупець) підписано Додаток-специфікація №24/10-1 до Договору поставки №2020 від 26.03.2020, в якій сторони визначили ціну товару - 351132,96 грн та вказали, що оплата за поставлений товар здійснюється на умовах 100% передплати.

На виконання умов Договору позивач поставив, а відповідач прийняв товар на суму 351132,96 грн, що підтверджується видатковою накладною №596 від 30.10.2023 та довіреністю №247 від 30.10.2023.

За своєю правовою природою договірні відносини, які склалися між сторонами є договором поставки, відносини сторін за яким регулюються, зокрема положеннями ст. 655, 662, 663, 693, 712 Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності з ст. 610, 612, 613 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно положень ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

За змістом ст. 538 Цивільного кодексу України, виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання.

При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту.

Якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок.

Статтею 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Згідно положень укладеного між сторонами договору, оплата відповідачем товару здійснюється на умовах 100% передплати. Проте, докази, які свідчать про вчинення відповідачем таких дій, в матеріалах справи відсутні.

Натомість, на підставі видаткової накладної №596 від 30.10.2023 позивач поставив відповідачеві Товар на суму 351132,96 грн, який був отриманий останнім без жодних претензій та зауважень.

Оскільки відповідач зобов`язання щодо оплати поставленого Товару не виконав, на день звернення позивача з позовом до суду у відповідача виникла заборгованість в сумі 351132,96 грн.

Частина 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача 9226,19 грн інфляційних за період листопад 2023 - квітень 2024. Дослідивши поданий позивачем розрахунок, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в часині стягнення інфляційних є обґрунтованими і підлягають задоволенню повністю в сумі 9226,19 грн.

Крім того, відповідачем заявлено до стягнення 61537,06 грн пені за період з 01.11.2023 по 03.06.2024.

Стаття 216 Господарського кодексу України передбачає відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами і договором.

Згідно з п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Як свідчать умови укладеного між сторонами договору (п.7.3) відповідальність у вигляді сплати пені застосовується за порушення строків оплати товару, визначених у п.2.3.1. Договору, тобто за прострочення оплати товару більше ніж на 60 календарних днів.

Сторони ж дійшли згоди, що оплата товару буде здійснена на умовах 100% передплати (п.2.4 Договору).

Якщо сторони не передбачили умовами договору можливість сплати пені за порушення строків виконання зобов`язань та не визначали її розміру, то немає підстав для стягнення пені у розмірі, не погодженому в договірному порядку та прямо не встановленому законом.

Оскільки між сторонами досягнута домовленість щодо оплати товару шляхом попередньої оплати, позивачем безпідставно нараховано пеню згідно умов п.7.3 Договору, а тому позовні вимоги в частині стягнення пені задоволенню не підлягають.

За приписами частин 1 та 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь установленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Відповідачем у справі не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, доказів погашення заборгованості суду не надано.

Оскільки відповідач у порушення ст. 525, 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України взятих на себе зобов`язань не виконав та не оплатив отриманий товар, суд доходить висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 351 132,96 грн та інфляційних в сумі 9 226,19 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню. В решті позову слід відмовити.

За правилами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 4 324,31 грн судового збору.

Крім того, у позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в сумі 34 456,71 грн.

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно зі статтею 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до частини третьої статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Слід зазначити, що на момент прийняття рішення матеріали справи не містять доказів надання правової допомоги (договору, рахунку, опису робіт тощо), а тому, у суду відсутні підстави для покладення витрат на правову допомогу на відповідача.

Керуючись 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Алгол Кемікалз" до Товариства з обмеженою відповідальністю "НПО СВАРОГ" про стягнення 421 896,21 грн задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "НПО СВАРОГ" (код 34924848, 14007, м. Чернігів, вул. Кільцева, 5) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Алгол Кемікалз" (код 33547563, 01133, м. Київ, провулок Лабораторний, 1, кімната 283) 351 132,96 грн заборгованості, 9 226,19 грн нарахованого на суму боргу індексу інфляції та 4 324,31 грн судового збору.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено та підписано 09.08.2024.

Суддя А.С.Сидоренко