УХВАЛА

08 серпня 2024 року

м. Київ

cправа № 902/43/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Волковицька Н. О. - головуючий, Мачульський Г. М., Могил С. К.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Фермерського господарства "Україна"

на рішення Господарського суду Вінницької області від 09.04.2024 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.07.2024 у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Адама Україна"

до Фермерського господарства "Україна"

про стягнення заборгованості в сумі 1 526 891, 36 грн,

ВСТАНОВИВ:

26.07.2024 до Касаційного господарського суду надійшла касаційна скарга Фермерського господарства "Україна" на рішення Господарського суду Вінницької області від 09.04.2024 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.07.2024 (повний текст складено 08.07.2024) у справі № 902/43/24.

31.07.2024 до Касаційного господарського суду надійшло заперечення Товариства з обмеженою відповідальністю "Адама Україна" проти відкриття касаційного провадження за поданою скаргою, оскільки вважає її необґрунтованою з огляду на те, що Верховний Суд вже викладав висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, зазначаючи про неподібність правовідносин у справах, які зазначені скаржником з посиланням на висновки Верховного Суду, що не були враховані судами під час ухвалення оскаржуваних рішень у цій справі.

Розглянувши подані заперечення та викладені скаржником обґрунтування підстав касаційного оскарження, передбачені пунктами 1 та 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), колегія суддів дійшла висновку про те, що матеріали касаційної скарги Фермерського господарства "Україна" відповідають вимогам статей 287-291 ГПК України, є достатніми для відкриття касаційного провадження у справі, яка відповідно до частини третьої статті 301 ГПК України підлягає розгляду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

У поданій касаційній скарзі викладено клопотання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень у цій справі до закінчення їх перегляду у касаційному порядку, обґрунтоване тим, що примусове виконання цих рішень може призвести до складного фінансового становища, затримки розрахунків з контрагентами, з фінансовими установами, банкрутства підприємства. Крім цього, заявник посилається на імовірність утруднення повороту виконання рішення та необхідність забезпечення збалансованості інтересів сторін.

Розглянувши клопотання скаржника, суд відмовляє в його задоволенні, зважаючи на таке.

Положення статті 332 ГПК України надають суду касаційної інстанції право зупинити виконання (дію) оскаржуваних судових рішень до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Водночас, застосування відповідних повноважень має бути обґрунтованим, а підстави - вагомими, оскільки у такому випадку інша сторона у справі (учасники справи), на користь якої постановлено рішення, буде обмежена у праві на задоволення своїх вимог.

Заява (клопотання) про зупинення виконання (дії) судових рішень повинна містити не лише посилання на правові норми, що надають суду можливість здійснити таку процесуальну дію, насамперед вона має бути обґрунтованою посиланням на конкретні обставини, які у даному випадку можуть утруднити поворот виконання судового рішення і наявністю доказів на підтвердження таких обставин.

Однак, подане скаржником клопотання вказаним критеріям не відповідає, оскільки доводи заявника щодо запобігання негативним наслідкам, що будуть спричинені внаслідок виконання судового рішення є необґрунтованими та не підтверджені жодними доказами, які суд міг би оцінити. Додані заявником документи, зокрема кредитні договори та звіти про фінансові результати господарської діяльності, свідчать про цілеспрямовані дії заявника, які ним вчиняються як суб`єктом господарювання на власний ризик.

Діючим законодавством, у тому числі процесуальним, передбачено право кожної особи на захист своїх прав та інтересів у суді, у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.

Лише посилання на потенційну можливість настання негативних наслідків не є тією безумовною підставою для зупинення виконання (дії) судового рішення.

Суд, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, необхідності забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, а також осіб, які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки тощо.

У разі зміни або скасування судового рішення після його виконання статтею 333 ГПК України унормовано вирішення питання про поворот виконання рішення, постанови.

Суд має право зупинити виконання (дію) судових рішень, зокрема, якщо кінцеве рішення невідворотне та його негайне виконання може завдати значної шкоди. При цьому сторона, проти якої ухвалено судове рішення у справі, має обґрунтувати свою заяву належним чином і навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судових рішень або зупинення їх дії у разі, якщо вони будуть скасовані.

Разом з тим в ухвалі про зупинення виконання (дії) судового рішення суд не вправі обґрунтовувати своє рішення припущеннями, суд має навести підстави для такого зупинення.

Касаційний суд не може ставити під сумнів законність судових рішень судів попередніх інстанцій тільки через те, що такі судові рішення оскаржено і скаржник вважає їх незаконними.

Статтею 7 ГПК України передбачено, що правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Відповідно до частини 1 статті 46 цього Кодексу сторони користуються рівними процесуальними правами.

На підставі наведеного колегія суддів дійшла висновку, що надання стороні будь-яких переваг, призведе до порушення однієї з основних засад господарського судочинства - рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Керуючись статтями 234, 235, 287-291, 294, 298, 301, 332 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Фермерського господарства "Україна" на рішення Господарського суду Вінницької області від 09.04.2024 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.07.2024 у справі № 902/43/24.

2. Призначити розгляд справи у судовому засіданні 15 жовтня 2024 року о 10:00 у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, зал судових засідань № 332.

3. Надати учасникам справи строк для подання відзивів на касаційну скаргу з доказами надсилання копій відзивів та доданих до них документів іншим учасникам справи до 02.09.2024 з урахуванням положень статті 42 ГПК України.

4. Відмовити Фермерському господарству "Україна" у задоволені клопотання про зупинення виконання рішення Господарського суду Вінницької області від 09.04.2024 та постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.07.2024 у справі № 902/43/24.

5. Участь у судовому засіданні для учасників справи не є обов`язковою.

6. Витребувати з Господарського суду Вінницької області та/або Північно-західного апеляційного господарського суду матеріали справи №902/43/24.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. О. Волковицька

Судді Г. М. Мачульський

С. К. Могил

До уваги учасників судового процесу!

Суди продовжують працювати, проте в умовах воєнного стану проведення судових засідань має особливості щодо явки до суду та необхідності забезпечення безпеки відвідувачів.

Просимо поєднати дотримання процесуальних норм з повагою до суду та до інших учасників справи, у зв`язку з чим максимально реалізувати право на участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, передбачене статтею 197 ГПК України.