ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" серпня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/1430/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г.

при секретарі судового засідання Меленчук Т.М.

розглянувши матеріали справи №916/1430/24

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія" (65007, м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, буд. 88; )

До відповідача: Дочірнього підприємства "Моноліт-Сервіс" (68000, Одеська обл., м.Чорноморськ, вул. Паркова, буд. 48; )

про стягнення 2951100,32 грн.

Представники:

Від позивача: Рябоконь В.І., за довіреністю

Від відповідача: не з`явився

Встановив: Товариство з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія" звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Дочірнього підприємства "Моноліт-Сервіс" про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 2835845,76 грн., 3% річних - 8119,86 грн. та інфляційних втрат - 7179,76 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 08.04.2024р. прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія" до розгляду та відкрито провадження у справі №916/1430/24. Справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на "06" травня 2024 р. о 11:00. Запропоновано відповідачу підготувати та надати до суду і одночасно надіслати позивачу відзив на позов, оформлений з урахуванням вимог, встановлених ст.165 ГПК України, протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Викликано учасників справи у підготовче засідання, призначене на 06.05.2024р. о 11:00.

06.05.2024р. судом було оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 27.05.2024р. о 10:00.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 06.05.2024р. повідомлено відповідача по справі №916/1430/24 Дочірнє підприємство "Моноліт-Сервіс" про судове засідання, яке відбудеться "27" травня 2024 р. о 10:00.

27.05.2024р. судом було оголошено протокольну ухвалу про продовження підготовчого провадження на 30 днів та відкладення підготовчого засідання на 17.06.2024р. о 11:15.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 27.05.2024р. повідомлено відповідача по справі №916/1430/24 Дочірнє підприємство "Моноліт-Сервіс" про судове засідання, яке відбудеться "17" червня 2024 р. о 11:15.

12.06.2024р. до суду позивачем було надано заяву, відповідно до якого останній просив суд заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 3936100,32 грн.

Також позивачем було зазначено суду, що відповідачем було перераховано на рахунок позивача кошти на погашення нарахованих за прострочення оплати спожитої електричної енергії 3% річних в розмірі 8119,86 грн., збитків від інфляції в розмірі 7179,76 грн., а також кошти в розмірі 34213,74 грн. на погашення судового збору, сплаченого позивачем при подачі позовної заяви по справі №916/1430/24. Враховуючи часткову оплату рахунків, станом на дату подання заяви, заборгованість за спожиту у грудні 2023 р.-лютому 2024 р. електричну енергію складає 2606823,36 грн. Разом з тим, враховуючи що відповідачем не було сплачено заборгованість за спожиту активну електричну енергію за період березень-квітень 2024 року, позивачем збільшено позовні вимоги.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 17.06.2024р. закрито підготовче провадження по справі №916/1430/24. Призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні (у зв`язку з перебуванням судді у відпустці з 26.06.2024р. по 26.07.2024р.) на "05" серпня 2024 р. о 11:00. Викликано учасників справи у судове засідання, призначене на 05.08.2024р. о 11:00.

05.08.2024р. до суду Товариством з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія" було надано заяву про закриття провадження у справі, відповідно до якої позивач просив суд закрити провадження у справі в частині стягнення 907000,00 грн. та повернути суму судового збору у розмірі 13117,10 грн. Позивачем було зазначено суду, що відповідачем 05.08.2024р. було сплачено частину заборгованості у розмірі 907000,00 грн.

05.08.2024р. судом було оголошено перерву по розгляду справи по суті до 12.08.2024р. о 12:20.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 05.08.2024р. повідомлено відповідача по справі №916/1430/24: Дочірнє підприємство "Моноліт-Сервіс" про судове засідання, яке відбудеться "12" серпня 2024 р. о 12:20.

05.08.2024р. позивачем надано докази скерування заяви від 05.08.2024р. відповідачу.

09.08.2024р. до суду позивачем було надано заяву про закриття провадження у справі в частині стягнення 78000,00 грн. Також позивач просив суд повернути надлишково сплачений судовий збір.

Позивачем було зазначено суду, що відповідачем 09.08.2024р. було сплачено частину заборгованості у розмірі 78000,00 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 12.08.2024р. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія" від 05.08.2024р. вх. № ГСОО 29269/24 задоволено. Провадження у справі №916/1430/24 в частині стягнення заборгованості у розмірі 907000,00 грн. закрито. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія" від 09.08.2024р. вх. № ГСОО 29691/24 задоволено. Провадження у справі №916/1430/24 в частині стягнення заборгованості у розмірі 78000,00 грн. закрито. Вирішено питання щодо повернення судового збору.

Позивач підтримує заявлені позовні вимоги та просить суд їх задовольнити.

Відповідачем відзиву на позовну заяву не надано, відповідач свого права на захист не використав, хоча відповідача було належним чином повідомлено про дату, час та місце проведення засідання суду, шляхом скерування ухвал суду в систему "Електронний суд", які доставлені в електронний кабінет останнього, що підтверджується довідками про доставку документів в кабінет електронного суду, які отримані з автоматизованої системи документообігу суду комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду".

У судові засідання представник відповідача не з`являлися, про поважність причин відсутності суд не повідомляли.

Згідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

У судовому засіданні 12.08.2024 року судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено 12.08.2024р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив.

В обґрунтування поданого позову, позивачем було зазначено суду, що взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії регулюються Законом України «Про ринок електричної енергії» від 13 квітня 2017р. (надалі - Закон) та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП № 312 від 14 березня 2018р.

Публічний Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та публічні комерційні пропозиції для споживачів електричної енергії, розміщені Товариством з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія" на офіційному веб-сайті за адресою: https://ooek.od.ua/.

18.12.2018р. Дочірнє підприємство "Моноліт-Сервіс" звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія" із заявою-приєднання до умов публічного договору про постачання електричної енергії на умовах договору про постачання електричної енергії № 03-602019-УП.

У зв`язку з фактичним укладенням між сторонами Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг позивачем для відповідача було відкрито особовий рахунок № 602019.

За поясненнями позивача, з вищевикладеного вбачається, що Дочірнє підприємство "Моноліт-Сервіс" приєдналось до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Крім того, приєднання Боржником до умов публічного договору підтверджується фактом споживання електричної енергії та часткової оплати за спожиту електроенергію.

Умовами Договору передбачено, що позивач продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок останнього, а споживач оплачує позивачу вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Відповідно до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, Договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав Споживач, та набуває чинності з дати подання Споживачем заяви-приєднання.

Умови цього Договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної Споживачем у заяві-приєднанні.

Згідно п. 8 Додатку № 3 до Договору «Комерційна пропозиція № 2/1-УП», підписаного між сторонами, договір набирає чинності з дати оплати рахунка, отриманого від Постачальника, або фактичного споживання будь-яких обсягів електроенергії, або підписання Споживачем заяви - приєднання до умов Договору і укладається на строк до « 31» грудня 2020 р., а в частині розрахунків Договір діє до повного виконання.

Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд умов, але в ніякому разі не більше ніж на термін дії Договору споживача про надання послуг з розподілу електроенергії та ніж строк виконання позивачем функцій постачальника універсальних послуг.

За поясненнями позивача, оскільки жодною із сторін не заявлялось про припинення договору та перегляд його умов, договір разом з комерційною пропозицією було пролонговано на 2021-2024 рр.

Згідно п. 4.3 ПРРЕЕ, дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленим Кодексом комерційного обліку.

Відповідно до п. 5 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 р. Оператор системи надає послуги комерційного обліку споживачам.

За пп. 8.6.1 «Кодексу комерційного обліку», що затверджений постановою НКРЕКП №311 від 14.03.2018 р. зчитування показів лічильників провадиться постачальником послуг комерційного обліку (ППКО), або Оператором системи, або споживачем та передаються Адміністратору комерційного обліку (АКО) для проведення розрахунків та виставлення рахунків учасникам ринку на основі фактичних даних комерційного обліку.

Ґрунтуючи заявлені позовні вимоги позивачем було зазначено суду, що за розрахунковий період грудень 2023 р. - лютий 2024 р. позивачем від Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські Електромережі», як оператора системи розподілу, були отримані дані щодо фактичного споживання електричної енергії відповідачем.

З отриманих даних вбачається, що за особовим рахунком №602019 у грудні 2023 р.- лютому 2024р. відповідачем було спожито 1074184 кВт./год. та обсяги споживання підтверджуються довідкою АТ «ДТЕК Одеські електромережі».

На підставі вищезазначених даних, позивачем було виставлено відповідачу рахунки за спожиту електричну енергію на загальну вартість 2835845,76 грн., а саме: № 03-602019/1 від 05.01.2024 р.; № 03-602019/1 від 07.02.2024 р.; № 03-602019/1 від 05.03.2024 р. Рахунки за спожиту в грудні 2023 р. та лютому 2024 р. електричну енергію (№ 03- 602019/1 від 05.01.2024 р., № 03-602019/1 від 05.03.2024 р.) були отримані представником Відповідача нарочно.

За посиланням позивача, оскільки відповідач до позивача з метою отримання рахунку за спожиту в січні 2024 р. електричну енергію (№ 03-602019/1 від 07.02.2024 р.) нарочно не звертався, вказаний рахунок направлявся рекомендованим листом через АТ «Укрпошта».

Відповідно до п. 5.10 публічного Договору, оплата рахунка Постачальника має бути здійснена Споживачем, у строки визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання Споживачем цього рахунку, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції. Згідно п. 4 Додатку № 3 до Договору «Комерційна пропозиція № 2/1-УП», Споживач здійснює оплату протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунку, грошовими коштами на поточний рахунок із спеціальним режимом використання ТОВ «ООЕК».

За час розгляду справи відповідачем було перераховано на рахунок позивача кошти в загальному розмірі 229022,40 грн., (платежі від 06.06.2024 р.(із загальної суми - 56000,00грн.), 07.06.2024 р., 08.06.2024 р., 10.06.2024 р.), без зазначення у платіжних документах в призначенні платежу посилань на період, за який здійснюється оплата.

06.06.2024 року відповідачем було перераховано на рахунок позивача кошти в розмірі 56000,00 грн., з яких: - 21977,60 грн. враховано в рахунок погашення залишку заборгованості за період споживання листопад 2023 р. (яка не входить в період заборгованості за позовною заявою по справі №916/1430/24); - 34022,40 грн. зараховано в рахунок часткового погашення заборгованості грудня 2023 р.

Позивачем було пояснено суду, що з урахуванням вимог п. 4.24 Правил, зазначені оплати в загальному розмірі 229022,40 грн. було зараховано в рахунок часткового погашення заборгованості за період споживання - грудень 2023 року (відповідно до п. 4.24 Правил).

Відповідачем було перераховано на рахунок позивача кошти на погашення нарахованих за прострочення оплати спожитої електричної енергії 3% річних в розмірі 8119,86 грн., збитків від інфляції в розмірі 7179,76 грн., а також кошти в розмірі 34213,74грн. на погашення судового збору, сплаченого Позивачем при подачі позовної заяви по справі №916/1430/24.

Разом з цим, враховуючи відповідачем не було сплачено заборгованість за спожиту активну електричну енергію за період березень-квітень 2024 року.

З отриманих даних вбачається, що за особовим рахунком № НОМЕР_1 у березні-квітні 2024р. відповідачем було спожито 503514 кВт./год. Обсяги споживання підтверджуються довідкоюю, та на підставі вищезазначених даних, позивачем було виставлено відповідачу рахунки за спожиту електричну енергію на загальну вартість 1329276,96 грн. (у т.ч. ПДВ), а саме: № 03-602019/1 від 08.04.2024 р.; № 03-602019/1 від 03.05.2024 р. (копії вищенаведених рахунків додаються). Рахунок за спожиту в березні 2024 р. електричну енергію (№ 03-602019/1 від 08.04.2024 р.) був отриманий представником відповідача нарочно.

Надалі, 05.08.2024р. відповідачем було сплачено на користь позивача 907000,00 грн. та 09.08.2024р. - 78000,00 грн.

Позовні вимоги позивача направлено на стягнення відповідача заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 2951100,32 грн.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України).

Відповідно ст.173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Крім того, відповідно до частини першої статті 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 633 Цивільного кодексу України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. (ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України).

Судом з`ясовано, 18.12.2018р. Дочірнє підприємство "Моноліт-Сервіс" звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія" із заявою-приєднання до умов публічного договору про постачання електричної енергії на умовах договору про постачання електричної енергії № 03-602019-УП та позивачем для відповідача було відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Отже, Дочірнє підприємство "Моноліт-Сервіс" приєдналось до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

З отриманих даних вбачається, що за особовим рахунком № НОМЕР_1 у грудні 2023 р.- лютому 2024р. відповідачем було спожито 1074184 кВт./год. та обсяги споживання підтверджуються довідкою АТ «ДТЕК Одеські електромережі».

На підставі вищезазначених даних, позивачем було виставлено відповідачу рахунки за спожиту електричну енергію на загальну вартість 2835845,76 грн., а саме: № 03-602019/1 від 05.01.2024 р.; № 03-602019/1 від 07.02.2024 р.; № 03-602019/1 від 05.03.2024 р. Рахунки за спожиту в грудні 2023 р. та лютому 2024 р. електричну енергію (№ 03- 602019/1 від 05.01.2024 р., № 03-602019/1 від 05.03.2024 р.) були отримані представником Відповідача нарочно.

З отриманих даних вбачається, що за особовим рахунком № НОМЕР_1 у березні-квітні 2024р. відповідачем було спожито 503514 кВт./год. Обсяги споживання підтверджуються довідкоюю, та на підставі вищезазначених даних, позивачем було виставлено відповідачу рахунки за спожиту електричну енергію на загальну вартість 1329276,96 грн. (у т.ч. ПДВ), а саме: № 03-602019/1 від 08.04.2024 р.; № 03-602019/1 від 03.05.2024 р. (копії вищенаведених рахунків додаються). Рахунок за спожиту в березні 2024 р. електричну енергію (№ 03-602019/1 від 08.04.2024 р.) був отриманий представником відповідача нарочно.

Також судом враховано, що 10.06.2024р. відповідачем було сплачено на користь позивача 229022,40 грн., 06.06.2024р. - 56000,00 грн., а також 05.08.2024р. - 907000,00 грн. та 09.08.2024р. - 78000,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 901 Цивільного кодексу України, договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1. ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Дослідивши обставини спору, судом було встановлено факт неналежного виконання відповідачем прийнятих на себе договірних зобов`язань щодо своєчасної та в повному обсязі сплати використаної електричної енергії, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, не спростовано з боку відповідача належними та допустимими доказами за час розгляду справи, у зв`язку з чим, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті 2951100,32 грн. є обґрунтованими, підтверджені відповідними доказами і підлягають задоволенню судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписами ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи усе вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю „Одеська обласна енергопостачальна компанія" в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати у розмірі 1199,46 грн. покладаються на відповідача, у урахуванням часткового погашення сплаченого судового збору позивачем у розмірі 36349,20 грн.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія" - задовольнити повністю.

2.Стягнути з Дочірнього підприємства "Моноліт-Сервіс" (68000, Одеська обл., м.Чорноморськ, вул. Паркова, буд. 48; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія" (65007, м.Одеса, вул. Мала Арнаутська, буд. 88; ) заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 2951100 (два мільйони дев`ятсот п`ятдесят одну тисячу сто) грн. 32 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1199 (одну тисячу сто дев`яносто дев`ять) грн. 46 коп.

Повний текст рішення складено 08 серпня 2024 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Т.Г. Д`яченко