ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2024м. ХарківСправа № 922/1181/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Антимонопольного комітету України
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Богодухівський молокозавод"
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача: Євгенія Прохорова, адвоката,

відповідача: Дмитра Мельника, адвоката

ВСТАНОВИВ:

Антимонопольний комітет України звернувся до Господарського Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Богодухівський молзавод» про стягнення пені у розмірі 9 679 283,20 гривень за прострочення сплати штрафу, накладеного Рішенням № 691-р від 10.11.2020.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 15.04.2024 відкрито провадження у справі № 922/1181/24; справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 22.05.2024 о 10:30.

29.04.2024 відповідач надав до суду відзив на позовну заяву (вх.№11289), в якому визнає нараховану пеню у розмірі 99 040,10 грн. за один день прострочення сплати штрафу - 30.01.2024, що був наступним днем після прийняття Верховним Судом постанови від у справі № 910/378/21 та днем, що передував дню сплати частини штрафу, накладеного Рішенням № 691-р). Заперечує проти нарахованої позивачем пені за період з 21.01.2022 (наступний день після прийняття Верховним Судом постанови від 20.01.2022 про направлення справи на новий розгляд) по 20.02.2022 (день, який передував винесенню ухвали судом першої інстанції від 21.02.2022 про прийняття справи до провадження). Вважає, що оскарження ним рішення Комітету зупинило виконання рішення (щодо сплати штрафу) на час розгляду чи перегляду господарським судом справи про визнання недійсним рішення Комітету про визнання вчинення порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції та накладення штрафу, розгляд господарським судом справи № 910/378/21 з направленням її судом касаційної інстанції на новий розгляд не припинявся, отже, підстави для нарахування пені за вказаний період відсутні.

02.05.2024 позивач надав суду відповідь на відзив (вх.№ 11647), в якій вважає доводи відповідача безпідставними, наполягає на тому, що зупинення нарахування пені на час розгляду чи перегляду господарським судом справи про визнання недійсним рішення органу Комітету визначається виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався зазначений розгляд чи перегляд.

Протокольною ухвалою від 22.05.2024 долучено до матеріалів справи відзив на позовну заяву та відповідь на відзив; відкладено підготовче засідання на 12.06.2024.

30.05.2024 від позивача до суду надійшли додаткові пояснення у справі (вх. 14053).

Протокольною ухвалою від 12.06.2024 долучено до матеріалів справи додаткові пояснення (вх. № 14053 від 30.05.2024); на підставі ч. 3 ст.177 ГПК України продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів; відкладено підготовче засідання на 10.07.2024.

14.06.2024 позивачем подані додаткові пояснення у справі (вх. № 15488), в яких наголошує на тому, що ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» не передбачено переривання чи зупинення двомісячного строку, відведеного для добровільної сплати штрафу, накладеного рішенням органу Комітету, а передбачено лише переривання строку для нарахування пені у зв`язку з оскарженням такого рішення до суду; у свою чергу, положеннями ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачено лише зупинення примусового виконання рішення органу Комітету у разі його оскарження в двомісячний строк з дня одержання такого рішення, такий строк є відновленню не підлягає, а Закон України «Про захист економічної конкуренції» не містить положень щодо переривання або зупинення його перебігу.

Протокольною ухвалою від 10.07.2024 долучені до матеріалів справи додаткові пояснення по справі (вх. №15488 від 14.06.24); закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 31.07.24 о 12 год. 00 хв.

Протокольною ухвалою від 31.07.2024 відкладено розгляд справи по суті на 07.08.24 о 12: 00.

Позивач в судовому засіданні 07.08.2024 позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував.

За результатами розгляду справи № 127-26.4/34-20 про порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Богодухівський молзавод» законодавства про захист від недобросовісної конкуренції Антимонопольним комітетом України прийнято Рішення від 10.11.2020 № 691-р(далі - Рішення № 691-р) яким визнано, що ТОВ «Богодухівський молзавод» вчинило порушення, передбачене ст. 151 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції», у вигляді поширення на етикетці (упаковці) харчового продукту власного виробництва інформації, що вводить в оману, шляхом повідомлення невизначеному колу осіб неправдивих відомостей: - «масло солодковершкове селянське 73 % жиру»; - «масло солодковершкове екстра 83 % жиру»; - «ДСТУ 4399:2005», зокрема, щодо його назви, складу, споживчих властивостей та характеристик, які можуть вплинути на наміри невизначеного кола осіб щодо придбання цього продукту.

За таке порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції згідно з пунктом 2 резолютивної частини Рішення № 691-р на ТОВ «Богодухівський молзавод» накладено штраф в сумі 20 602 673 грн.

Відповідно до частини другої статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) рішення органів Антимонопольного комітету України є обов`язковими до виконання.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення органів Антимонопольного комітету України надається для його виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Копія Рішення № 691-р була надіслана Комітетом разом із супровідним листом від 18.11.2020 № 127-26/09-15791 та отримана відповідачем 21.11.2020, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 837.

Згідно з частиною третьою статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Відповідно до частини першої статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Не погодившись з Рішенням № 691-р та не визнавши факт вчинення порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, ТОВ «Богодухівський молзавод» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про визнання недійсним та скасування рішення від 10.11.2020 № 691-р про порушення ТОВ «Богодухівський молзавод» законодавства про захист від недобросовісної конкуренції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.01.2021 відкрито провадження у справі № 910/378/21 за позовом ТОВ «Богодухівський молзавод» до Комітету про визнання недійсним Рішення № 691-р.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.06.2021 у справі № 910/378/21 скасовано Рішення № 691-р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.08.2021 у справі № 910/378/21 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комітету на зазначене рішення Суду першої інстанції.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 02.11.2021 у справі № 910/378/21 апеляційну скаргу Комітету залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 30.06.2021 залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 21.12.2021 у справі № 910/378/21 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Комітету на зазначені рішення Суду першої інстанції та постанову Суду апеляційної інстанції.

Постановою Верховного Суду від 20.01.2022 у справі № 910/378/21 касаційну скаргу Комітету задоволено частково, зазначені рішення Суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції скасовані, а справу направлено до Суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.02.2022 прийнято справу № 910/378/21 до свого провадження, за позовом ТОВ «Богодухівський молзавод» до Комітету про визнання недійсним Рішення № 691-р.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.09.2022 у справі № 910/378/21 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Богодухівський молзавод" до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України від 10.11.2020 № 691-р «Про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції та накладення штрафу» від 10.11.2020 задоволено повністю. Визнано недійсним та скасовано рішення Антимонопольного комітету України від 10.11.2020 № 691-р «Про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції та накладення штрафу» повністю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.12.2022 у справі № 910/378/21 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комітету на зазначене рішення Суду першої інстанції.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.09.2023 у справі № 910/378/21 апеляційні скарги ТОВ «Богодухівський молзавод» та Комітету задоволено частково, рішення Суду першої інстанції скасовано в частині повного скасування та визнання недійсним Рішення № 691-р. Прийнято нове рішення у скасованій частині, а саме: позовні ТОВ «Богодухівський молзавод» задоволено частково, визнано недійсним та скасовано п. 2 Рішення № 691-р, а в решті позовних вимог ТОВ «Богодухівський молзавод» відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 21.12.2023 у справі № 910/378/21 відкрито касаційне провадження за касаційними скаргами ТОВ «Богодухівський молзавод» та Комітету на зазначені рішення Суду першої інстанції та постанову Суду апеляційної інстанції.

Постановою Верховного Суду від 30.01.2024 у справі № 910/378/21 касаційне провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Богодухівський молзавод» на рішення господарського суду міста Києва від 27.09.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.09.2023 у справі № 910/378/21 з підстави касаційного оскарження судових рішень, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, - закрито. Касаційну скаргу Антимонопольного комітету України задоволено. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.09.2023 у справі № 910/378/21 змінено, викладено п. 3-7 резолютивної частини в такій редакції: 1. «3. Рішення господарського суду міста Києва від 27.09.2022 у справі № 910/378/21 скасувати. 4. Прийняти нове рішення, яким у позові відмовити повністю». 2. Пункти 5, 6 виключити. 3. У решті постанову Суду апеляційної інстанції залишено без змін.

На підтвердження сплати штрафу, накладеного Рішенням № 691-р, відповідачем були надані копії платіжних інструкцій: від 31.01.2024 № 608 про сплату штрафу у розмірі 2 000 000 гривень, від 31.01.2024 № 609 про сплату штрафу у сумі 4 000 000 гривень, від 31.01.2024 № 610 про сплату штрафу у сумі 4 000 000 гривень, від 31.01.2024 № 611 про сплату штрафу у сумі 2 000 000 гривень, від 31.01.2024 № 630 про сплату штрафу у сумі 2 000 000 гривень, від 01.02.2024 № 652 про сплату штрафу у сумі 4 000 000 гривень та від 01.02.2024 № 653 про сплату штрафу у сумі 2 602 673 гривень.

Таким чином, штраф, накладений Рішенням № 691-р, сплачено відповідачем до державного бюджету після закінчення двомісячного строку, а саме 31.01.2024 та 01.02.2024.

Позивач наполягає, що нарахування пені за прострочення сплати штрафу, накладеного Рішенням № 691-р, зупинялось з 19.01.2021 до 30.06.2021 (розгляд справи № 910/378/21 судом першої інстанції), з 20.08.2021 до 02.11.2021 (розгляд справи № 910/378/21 судом апеляційної інстанції) та з 21.12.2021 до 20.01.2022 (розгляд справи № 910/378/21 судом касаційної інстанції), з 21.02.2022 до 27.09.2022 (розгляд справи № 910/378/21 судом першої інстанції), з 09.12.2022 до 14.09.2023 (розгляд справи № 910/378/21 судом апеляційної інстанції) та з 21.12.2023 до 30.01.2024 (розгляд справи № 910/378/21 судом касаційної інстанції).

За розрахунком його розрахунком, визначено наступні періоди нарахування пені за прострочення сплати штрафу:

- з 21.01.2022 (наступний день після прийняття Судом касаційної інстанції постанови від 20.01.2022 у справі № 910/378/21) по 20.02.2022 включно (день, який передував винесенню ухвали Судом першої інстанції від 21.02.2022 про прийняття справи № 910/378/21 до свого провадження). Кількість днів прострочення сплати штрафу становить 31 день. Розмір пені за один день прострочення сплати штрафу становить: 20 602 673 х 1,5 % = 309 040,10 гривень, де 20 602 673 гривень - розмір штрафу, накладеного Рішенням № 691-р; 1,5 % - відсоток від суми штрафу відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції». За 31 день прострочення сплати штрафу сума пені становить: 309 040,095 х 31 = 9 580 243,10 гривень.

- Період нарахування пені за прострочення сплати частини штрафу (платіжні інструкції від 01.02.2024 № 652 про сплату штрафу у розмірі 4 000 000 гривень та від 01.02.2024 № 653 про сплату штрафу у розмірі 2 602 673 гривень): 31.01.2024 (наступний день після прийняття Судом касаційної інстанції постанови від 30.01.2024 у справі № 910/378/21 та день, який передував даті сплати частини штрафу, накладеного Рішенням № 691-р, а також день коли припинено нарахування пені)Кількість днів прострочення сплати частини штрафу становить 1 день. Розмір пені за один день прострочення сплати частини штрафу становить: 6 602 673 х 1,5 % = 99 040,10 гривень, де 6 602 673 гривень - частина розміру штрафу, накладеного Рішенням № 691-р, яка сплачена платіжними інструкціями від 01.02.2024 № 652 та від 01.02.2024 № 653; 1,5 % - відсоток від суми штрафу відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції». За 13 днів прострочення сплати штрафу сума пені становить: 99 040,10 х 1 = 99 040,10 грн.

Загальна сума пені, таким чином, за розрахунком позивача становить 9 679 283,20 грн. (9 580 243,10 - за період з 21.01.2022 по 20.02.2022 + 99 040,10 - за один день 31.01.2024 прострочення сплати частини штрафу = 9 679 283,20 грн.).

Згідно з частиною п`ятою статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції" розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Частиною сьомою статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» голова територіального відділення Антимонопольного комітету України має, зокрема, повноваження звертатися до суду з позовами, заявами і скаргами у зв`язку із застосуванням законодавства про захист економічної конкуренції, а також представляти територіальне відділення Антимонопольного комітету України без спеціальної довіреності в суді.

Відповідно до статті 25 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб`єктів господарювання Антимонопольний комітет України, територіальні відділення Антимонопольного комітету України у зв`язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, в тому числі про стягнення не сплачених у добровільному порядку штрафів та пені та стосовно зобов`язання виконати рішення органів Антимонопольного комітету України.

В обґрунтування позову позивач посилається на правові висновки щодо застосування норм права, на які посилається позивач, що були висловлені Верховним Судом у постанові від 31.10.2019 у справі № 904/3778/18 та від 23.05.2024 у справі № 909/932/23, в яких висловлено правові висновки щодо застосування норм права до подібних правовідносин так, як про це просить позивач.

Відповідач просить суд від вищевказаних висновків Верховного Суду відступити, вважаючи в спірних правовідносинах тлумачення ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» має бути на його користь з огляду на конкретні правовідносини, в яких приймають участь сторони. Відповідач, серед іншого, вказує, що в наведених позивачем справах суми пені, нарахованої за аналогічних період, були незначними в порівняння з сумами, нарахованими позивачем до стягнення з відповідача у цій справі. Стягнення цих сум з великою вірогідністю спричинить неплатоспроможність відповідача.

Згідно з ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частинами 5 та 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» 02.06.2016 р. встановлено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права та враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної Верховним Судом, тільки з одночасним наведенням відповідних мотивів».

Згідно з ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу. Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду.

У постанові від 31.10.2019 у справі № 904/3778/18 Верховний Суд у складі Касаційного господарського суду вказав на те, що у застосуванні приписів ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» (щодо стягнення з суб`єкта господарювання штрафу та пені у зв`язку з порушення ним законодавства про захист економічної конкуренції) необхідно враховувати таке. Абзацами третім-п`ятим частини п`ятої зазначеної статті Закону передбачено зупинення нарахування пені на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Комітету про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду. Аналіз зазначених норм спеціального закону щодо відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, свідчить, про те, що тривалість такого зупинення визначається виключно періодом, протягом якого судом фактично здійснювався розгляд справи. Наприклад, у суді першої інстанції - з дня порушення провадження у справі до дня прийняття в ній рішення; у судах апеляційної та касаційної інстанцій - з дня прийняття апеляційної чи касаційної скарги до дня ухвалення відповідного удового рішення). В цей період не включається час знаходження матеріалів справи в суді, коли згадані розгляд чи перегляд не здійснювались (п. 9.3, 9.4, 9,5 та 9.6 постанови). Аналогічно позицію висловлено Верховним Судом і у постанові від 23.05.2024 у справі № 909/932/23.

Таким чином, при висловленні правових позицій у наведених постановах Верховний Суд вдався до тлумачення норми ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», обравши один з можливих варіантів.

Так, згідно з ч. 1 ст. 196 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відбувається в судовому засіданні, тобто, одним з можливим тлумачень ч. 5 ст. Закону України «Про захист економічної конкуренції» взагалі може бути таке, що зупинення нарахування пені відбувається на лічені дні в які безпосередньо проводились судові засідання.

В постанові від 10.01.2024 у справі № К/990/34377/23 Верховний Суд в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що загальноприйнятим є вважати, що принцип тлумачення закону на користь особи є однією з основних засад правової системи, яка вказує, що суди повинні намагатися тлумачити закони та його норми в такий спосіб, щоб максимально захищати права та інтереси фізичної особи. Цей принцип також часто відомий як «in dubio pro persona» або «in dubio pro homine» (латинською мовою), що означає «у вагомих сумнівах - на користь людини». Важливо також відзначити, що принцип тлумачення закону на користь особи не означає безумовне ігнорування закону, але вказує на те, що в сумнівних ситуаціях суди повинні намагатися вибрати інтерпретацію, яка максимально захищає права та інтереси саме фізичної особи. Вказана позиція, на думку суду, є цілковито застосовною до спірних правовідносин в силу їх специфіки.

На думку суду, в цій справі, з огляду на її конкретні обставини, є підстави для відступу від наведених вище правових позицій Верховного Суду, на які посилається позивач, з огляду на те, в спірних правовідносинах підлягає застосуванню принцип «in dubio pro persona». При цьому судом враховується значний розмір пені, стягнення якого може призвести до неплатоспроможності відповідача, чого не було у вищевказаних правах. Судом також враховується, що відповідачем було сплачено добровільно суму штрафу майже одразу після постановлення кінцевого судового рішення у справі про оскарження рішення позивача про нарахування штрафу, очевидно трактуючи ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у той спосіб, що від винесення Верховним Судом постанови про передачу справу на новий розгляд до господарського суду першої інстанції і до призначення справи до розгляду строк нарахування пені був зупинений, а строки передачі справи між судами, розподілу справи, призначення її до розгляду, від дій відповідача не залежали, а тому не могли визначати строк нарахування пені для нього.

Такий підхід, окрім принципу «in dubio pro persona» може ґрунтуватись і на позиції, висловленій Верховним Судом у складі Касаційного господарського суду в постанові від 22.04.2021 у справі № 910/6322/20, де Верховний Суд зауважив, що скасування Верховним Судом рішення судів попередніх інстанцій з передачею справи на новий розгляд не означає остаточного вирішення справи, а, отже, й остаточного формування правового висновку Верховного Суду у такій справі.

З вказаною позицією відповідача і, відповідно, тлумаченням норми ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», суд погоджується і вважає це достатньою підставою для відступу у спірних правовідносинах від вищевказаних позицій Верховного Суду, що зумовлює висновок про необхідність часткового задоволення позову у цій справі в сумі 99 040,10 грн пені, нарахованої за 31.01.2024. В решті позову належить відмовити з покладенням на відповідача витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог, що становить 1188 грн 49 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76-79, 91, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Богодухівський молзавод» (пров. Харківський, буд. 6, м. Богодухів, Богодухівський рн, Харківська обл., 62103, ідентифікаційний код 36537542) 99040 грн. 10 коп. пені з зарахувати зазначеної суми у дохід загального фонду Державного бюджету України, отримувач: ГУК у м. Києві / Соломян. р-н, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN): UA0026010, код класифікації доходів бюджету: 21081100.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Богодухівський молзавод» (пров. Харківський, буд. 6, м. Богодухів, Богодухівський р-н, Харківська обл., 62103, ідентифікаційний код 36537542) на користь Антимонопольного комітету України (вул. Митрополита Василя Липківського, 45, м. Київ, 03035, ідентифікаційний код 00032767) (отримувач: Антимонопольний комітет України, , банк: Державна казначейська служба України, рахунок: UA0001719) 1188 грн. 49 коп. витрат по сплаті судового збору.

В решті позову відмовити.

Повне рішення складено "19" серпня 2024 р.

Суддя С.Ч. Жельне