ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2024м. ДніпроСправа № 904/2984/24

Господарський суд Дніпропетровської області

у складі судді Дупляка С.А.,
без повідомлення (виклику) учасників справи,

дослідивши у спрощеному позовному провадженні матеріали справи №904/2984/24
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажне управління №30"

до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг"

про стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в:

1. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажне управління №30" (далі - позивач) звернулося до господарського суду з позовною заявою від б/д за вих. №б/н до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" (далі - відповідач) про стягнення 136.192,44 грн, з яких: 20.845,08 грн трьох процентів річних, 115.347,36 інфляційних втрат.

Судові витрати позивач просить суд стягнути з відповідача.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №904/2984/24 визначено суддю ДУПЛЯКА Степана Анатолійовича, що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.07.2024.

Ухвалою від 12.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання та без виклику учасників справи за наявними у ній матеріалами (в порядку письмового провадження).

Через систему «Електронний суд» 26.07.2024 від позивача надійшла заява, у якій позивач просить зменшити розмір позовних вимог та стягнути з відповідача 128,144,37 грн, з яких: 19.822,00 грн трьох процентів річних, 108,322,37 інфляційних втрат.

Розглянувши заяву позивача про зменшення позовних вимог, суд дійшов таких висновків.

Пунктом 2 частини 2 статті 46 ГПК України визначено, що позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру.

Оцінивши заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог, господарський суд встановив, що позивач зменшив кількісний показник основної заборгованості, а тому наявні підстави прийняти таку заяву до розгляду.

Через систему «Електронний суд» 30.07.2024 від відповідача надійшла заява, у якій відповідач просить прийняти заяву про визнання позову та вирішити питання про розподіл судових витрат з урахуванням ч. 1 ст. 130 ГПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийняв рішення у справі.

З урахуванням режиму воєнного стану та можливості повітряної тривоги в місті Дніпрі у Господарському суді Дніпропетровської області встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи. Відтак, справу розглянуто у розумні строки, ураховуючи вищевказані обставини та факти.

Стислий виклад позиції позивача

Між сторонами був укладений договір підряду, однак відповідачем було порушено покладені на нього грошові зобов`язання в частині додержання строків оплати виконаних підрядником робіт, що спричинило збитки для позивача, а тому за порушення умов договору позивачем було нараховано відповідачу 19.822,00 грн трьох процентів річних та 108,322,37 інфляційних втрат.

Стислий виклад позиції відповідача

Відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі.

2. ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

Предметом доказування у справі, відповідно до ч. 2 ст. 76 ГПК України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У даному випадку до предмета доказування входять обставини: укладення договору; виконання робіт; настання строку оплати за виконані роботи; наявності/відсутності повної/часткової оплати виконаних робіт; наявності/відсутності заборгованості.

Суд встановив, що 04.02.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажне управління №30" (далі позивач, підрядник) та Публічним акціонерним товариством "АрселорМіттал Кривий Ріг" (далі відповідач, замовник) був укладений договір підряду №207 (далі договір підряду).

Пунктом 1.1. договору визначено, що замовник доручає, а підрядник зобов`язується на свій ризик виконати в порядку та на умовах даного договору роботи в об`ємах (кількості) та згідно строків, зазначених в специфікації (ях), що є невід`ємною (йми) частиною (ами) даного договору (надалі -робота) за цінами, узгодженими у «Переліку робіт та їх вартість» даного договору, а покупець прийняти роботу та оплатити її на умовах даного договору.

Згідно до п. 4.1. договору підрядник при завершенні роботи на об`єкті підрядник надає замовнику акт приймання виконаних робіт, але не пізніше 25-го числа звітного місяця.

У випадку виявлення представниками замовника, у тому числі у період гарантійного строку, допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків представниками замовника складається акт виявлених недоліків (дефектів), в якому вказуються виявлені недоліки та строки їх усунень… (п.4.1.1 договору).

До досягнення сторонами згоди щодо виявлених недоліків, а саме до усунення Підрядником недоліків або надходження замовнику висновку експертизи (згідно до п.4.1.1), Замовник не підписує зі своєї сторони акт приймання виконаних робіт. (п.4.1.2. договору).

Оплата замовником виконаних підрядником робіт проводиться на підставі акту приймання оформлених у двосторонньому порядку, оригіналів рахунків, доданих до них, податкових накладних, шляхом перерахування відповідних сум на розрахунковий рахунок підрядника (п.5.1. договору).

Відповідно до п. 5.2. розрахунок за виконані роботи проводиться протягом 30 календарних днів з дати підписання акту приймання виконаних робіт.

Позивач у позові зазначає, що в період з лютого 2022 року по лютий 2023 року підрядником було виконано роботи (на підставі та в обсягах, визначених в специфікаціях до договору) на користь замовника, а замовником прийнято виконані підрядником роботи, однак порушено строки здійснення оплати за виконані та прийняті замовником роботи (всупереч приписам договору), що є належною правовою підставою для стягнення з замовника суми компенсаційної складової.

Відповідач користуючись своїм процесуальним правом, передбаченим ч.2 ст.191 ГПК України, визнав суму позову у розмірі 128.144,37 грн, втрати від інфляції 108.322,37 грн, 3% річних 19.822,00 грн.

3. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Предметом позову позивач визначив 128,144,37 грн, з яких: 19.822,00 грн трьох процентів річних, 108,322,37 інфляційних втрат.

Відповідач визнав суму позову у розмірі 128.144,37 грн: втрати від інфляції 108.322,37 грн, 3% річних 19.822,00 грн.

Статтею 191 ГПК України установлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Господарський суд встановив, що заява про визнання позову підписана представником відповідача Крят Л.Б., повноваження якої підтверджуються довіреністю від 23.01.2024, якою зокрема передбачено право на визнання позову (а. с. 140, том 1).

Згідно з нормами ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. ст. 625, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України, ч. 1 ст. 173 ГК України).

Відповідно до ст. 638 ЦК України, яка кореспондується зі ст. 180 ГК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

В ч. 3 ст. 180 ГК України визначено, що при укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Оцінивши зміст договору, господарський суд встановив, що сторонами погоджено його істотні умови.

Договір підписано уповноваженими особами та скріплено печатками.

Договір у встановленому порядку не оспорено; не розірвано; не визнано недійсним.

Таким чином укладений між сторонами договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 837, ч. 1 ст. 838 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором підряду.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як встановлено судом вище, згідно до п. 4.1. договору підрядник при завершенні роботи на об`єкті підрядник надає замовнику акт приймання виконаних робіт, але не пізніше 25-го числа звітного місяця.

Сторонами були підписані акти виконаних підрядних робіт (арк. 231-250, том 1, арк. 1-101, том 2), що свідчить про виконання підрядником своїх договірних зобов`язань належним чином, в обсягах та строки, визначені в договорі, що в свою чергу вказує на виникнення у замовника зобов`язань, визначених в п.5.2. договору.

Відповідно до п. 5.2. розрахунок за виконані роботи проводиться протягом 30 календарних днів з дати підписання акта приймання виконаних робіт.

В період з лютого 2022 року по лютий 2023 року підрядником було виконано роботи (на підставі та в обсягах, визначених в специфікаціях до договору (арк.104-227, том 1) на користь замовника, а замовником прийнято виконані підрядником роботи, однак відповідачем було порушено строки здійснення оплати за виконані та прийняті замовником роботи на загальну суму 4.078.838,24 грн (що підтверджується актами виконаних підрядних робіт арк. 231-250, том 1, арк. 1-101, том 2 та платіжними дорученнями арк.102-113, том 2).

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував три проценти річних за загальний період прострочення з 01.04.2022 по 07.06.2023 на загальну суму 19.822,00 грн та інфляційні втрати за загальний період прострочення з квітня 2022 року до червня 2023 року на загальну суму 108.322,37 грн по кожному акту окремо.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку трьох процентів річних та інфляційних втрат, суд визнав його арифметично і методологічно вірним.

Доказів погашення суми заборгованості у загальному розмірі 128,144,37 грн відповідач не надав, однак визнав суму позову у повному обсязі.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення 19.822,00 грн трьох процентів річних, 108,322,37 інфляційних втрат заявлені правомірно та підлягають задоволенню.

Відтак, господарський суд дійшов висновку прийняти визнання позову відповідачем.

Судові витрати

За змістом статті 129 ГПК України за результатами розгляду справи здійснюється розподіл судових витрат.

Відповідно до частини 1 статті 130 ГПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічна норма закріплена в частині 3 статті 7 Закону України "Про судовий збір".

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне в порядку, визначеному частиною 1 статті 130 ГПК України та частиною 3 статті 7 Закону України "Про судовий збір", повернути позивачу 50% сплаченого ним при поданні позову судового збору (у розмірі 1.514,00 грн), оскільки до початку розгляду справи по суті відповідачем було подано заяву про визнання позову.

В іншій частині витрати зі сплаті судового збору (у розмірі 1.514,00 грн) судом покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73 - 79, 86, 129, 233, 238, 240, 241, 252 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" (50095, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі, будинок 1; ідентифікаційний код 24432974) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажне управління №30" (50083, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вул. Терещенка, будинок 25-А; ідентифікаційний код 37663782) 108.322,37 грн (сто вісім тисяч триста двадцять дві грн 37 к.) інфляційних втрат, 19.822,00 грн (дев`ятнадцять тисяч вісімсот двадцять дві грн 00 к.) трьох процентів річних, 1.514,00 грн (одну тисячу п`ятсот чотирнадцять грн 00 к.) судового збору.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажне управління №30" (50083, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вул. Терещенка, будинок 25-А; ідентифікаційний код 37663782) 1.514,00 грн (одну тисячу п`ятсот чотирнадцять грн 00 к.) судового збору з Державного бюджету України, сплата якого підтверджується платіжною інструкцією №9204 від 25.06.2024.

Видати наказ /та ухвалу про повернення судового збору/ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня його повного складення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.А. Дупляк