ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

19 серпня 2024 року м.Харків Справа № 913/275/24

Провадження №6/913/275/24

Суддя Господарського суду Луганської області Іванов А.В., розглянувши заяву представника Фермерського господарства "КРИНИЧНЕ" адвоката Колісниченка А.С. про відвід судді ОСОБА_1. б/н від 13.08.2024 у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "САТЕЛЛИТ", вул.Євгена Коновальця, буд.32-Б, офіс 1019, м. Київ, 01133

до Фермерського господарства "КРИНИЧНЕ", вул.Міловська, буд.68-А, смт.Мілове, Старобільський район Луганської області, 92500

про стягнення 4 406 612 грн 30 коп.,

без повідомлення учасників справи,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Господарського суду Луганської області ОСОБА_1. знаходиться справа №913/275/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "САТЕЛЛИТ" до Фермерського господарства "КРИНИЧНЕ" про стягнення 4 406 612 грн 30 коп.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 21.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 18.06.2024 о 14:00 год.

В подальшому ухвалою Господарського суду Луганської області від 06.08.2024 повідомлено учасників справи, що протокольною ухвалою суду від 01.08.2024: задоволено усне клопотання представників відповідача про відкладення судового засідання в підготовчому провадженні, відкладено судове засідання у підготовчому провадженні на 20.08.2024 о 12 год. 00 хв.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 12.08.2024 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "САТЕЛЛИТ" про забезпечення позову б/н від 05.08.2024, з урахуванням заяви від 07.08.2024 про уточнення заяви про вжиття заходів забезпечення позову від 05.05.2024 у справі №913/275/24, задоволено частково. Накладено арешт у межах ціни позову - 4 406 612 грн 30 коп. на грошові кошти та майно, що належать або підлягають передачі або сплаті Фермерському господарству "КРИНИЧНЕ" (вул.Міловська, буд.68А, смт Мілове Старобільського району Луганської області, 92500, ідентифікаційний код 32064945) і знаходяться у нього чи в інших осіб, які будуть виявлені державним або приватним виконавцем під час виконання цієї ухвали про забезпечення позову. В решті задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "САТЕЛЛИТ" відмовлено. В задоволенні клопотання Фермерського господарства "КРИНИЧНЕ" про застосування заходів зустрічного забезпечення, викладеного в поданих запереченнях б/н від 08.08.2024, відмовлено.

14.08.2024 через систему «Електронний суд» від представника відповідача адвоката Колісниченка А.С. до суду надійшла заява про відвід судді ОСОБА_1. б/н від 13.08.2024, в якій заявив відвід судді ОСОБА_1. від розгляду справи №913/275/24 та просив вирішити це питання у встановленому законом порядку.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 14.08.2024 заява у справі №913/275/24 передана на розгляд судді ОСОБА_1.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 15.08.2024 відвід судді ОСОБА_1. визнано необґрунтованим. Заяву представника Фермерського Господарства "КРИНИЧНЕ", адвоката Колісниченко А.С., про відвід судді ОСОБА_1. б/н від 13.08.2024 від розгляду справи №913/275/24 передано для визначення судді в порядку, встановленому ч.1 ст.32 ГПК України, та розгляду відповідно до ч.3 ст.39 ГПК України.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Луганської області №66-р від 15.08.2024 на виконання ухвали суду від 15.08.2024 у справі №913/275/24 призначено повторний автоматизований розподіл заяви представника Фермерського Господарства "КРИНИЧНЕ", адвоката Колісниченко А.С., про відвід судді ОСОБА_1. б/н від 13.08.2024 для визначення судді, який вирішуватиме питання про відвід судді ОСОБА_1. від розгляду справи №913/275/24.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.08.2024 заява у справі №913/275/24 передана на розгляд судді Іванову А.В.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

За приписами ч.ч. 1-3 ст. 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Положеннями ч.ч. 7-8 ст. 39 ГПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

При цьому, згідно з ч. 3 ст. 38 ГПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач раніше вже скористався наданим йому правом та заявив у строк, вказаний в ч. 3 ст. 38 ГПК України, через своїх представників відводи судді ОСОБА_1. в даній справі.

Ухвалами Господарського суду Луганської області від 08.08.2024 відмовлено у задоволенні заяв Фермерського господарства «КРИНИЧНЕ» про відвід судді ОСОБА_1. у справі № 913/275/24.

В обґрунтування заяви про відвід б/н від 13.08.2024 представник відповідача зазначає, що в ухвалі від 12.08.2024, серед іншого, суддя ОСОБА_1. своєю констатацією фактично розглянула подану скаргу у справі №913/769/21 на дії державного виконавця, про яку сама з`ясувала з єдиного реєстру судових рішень, провівши не передбачене ГПК судове розслідування, та надавши оцінку за відсутності матеріалів скарги, справи та виконавчого провадження діям державного виконавця, вказавши на їх протиправність.

На думку заявника, вбачається очевидне неоднакове ставлення до доводів позивача та доводів відповідача в одній і тій самій ухвалі щодо одного і того самого питання, що може свідчити лише про упереджений підхід судді ОСОБА_1. до учасників процесу та свідчить у сукупності з іншими відомостями про заінтересованість останньої у результаті розгляду справи та що є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Заявник не погоджується з висновками судді ОСОБА_1 щодо місцезнаходження його майна, що були викладені в ухвалі від 12.08.2024 та вважає, що у сукупності з іншими, нижчеописаними обставинами вказане викликає обґрунтовані сумніви щодо незалежності та безсторонності судді під час розгляду вказаної справи.

Окрім того, заявник зауважує, що принаймні три рази при постановлені ухвали про забезпечення позову суддя ОСОБА_1 керувалася не матеріалами справи та наявними у ній доказами, а матеріалами реєстру судових рішень, самостійно збираючи докази та відомості за для забезпечення позову в інтересах позивача.

Також заявник вказував, що на розгляді Господарського суду Луганської області в провадженні судді Злепко Н.І. знаходиться справа №913/333/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "САТЕЛЛИТ" до Фермерського господарства "КРИНИЧНЕ" про стягнення з відповідача збитків у розмірі 10 352 050 грн 80 коп. за договором поставки №Р90028 від 30.07.2020.

Як стверджує представник відповідача, суддя ОСОБА_1. в межах розгляду заяви про забезпечення позову по справі №913/333/24, постановляючи ухвалу від 09.08.2024 про забезпечення позову вчинила всі ті самі порушення, що і по вищевказаній справі №913/275/24.

Заявник наголошує, що такі дії суду викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості при розгляді цієї справи та вказують на заінтересованість судді щодо розгляду та вирішення існуючого між сторонами спору.

Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра судді господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Стаття 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод вимагає суд у межах своїх повноважень бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається, окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді (рішення у справах «Морель проти Франції», пункти 45-50; «Пескадор Валеро проти Іспанії», пункт 23) або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (рішення у справі «Лука проти Румунії», пункт 40), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (рішення у справах «Ветштайн проти Швейцарії», пункт 44; «Пабла Кю проти Фінляндії», пункт 30; «Мікалефф проти Мальти», пункт 96).

Згідно з положеннями ГПК України правомірність, повнота та об`єктивність прийнятого судового рішення, вірне застосування норм матеріального чи процесуального права, оцінювання доказів, є предметом дослідження у відповідному апеляційному господарському суді або касаційному господарському суді, та не є підставою для відводу судді.

Крім того суд наголошує, що розглядаючи кожну конкретну судову справу (здійснюючи правосуддя) судді самостійно визначають коло законодавства, що регулює спірні правовідносини, застосовують його, здійснюють його тлумачення, вирішують питання про розгляд заяв та клопотань учасників судового процесу та надають правову оцінку обставинам справи на підставі саме внутрішнього переконання, що ґрунтується на приписах закону. Крім того, законом встановлено право учасників судового процесу на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення у випадку незгоди з прийнятим судовим рішенням з мотивів саме невірного застосування матеріального чи (або) процесуального права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України» (Заява №21722/11) від 09.01.2013 було зазначено, що, як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

У рішенні по справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 (Заява №33949/02) Європейський суд з прав людини зауважив, що стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного; стосовно об`єктивного критерію слід визначити чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність - це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» (Заява №7577/02) від 03.05.2007 суд нагадує, що «безсторонність», в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Вирішення питань про застосування чинного законодавства є виключним правом судді, в провадженні якого знаходиться справа. При цьому результат вирішення вказаних питань не може свідчити про упереджене ставлення судді відповідно до позивача чи відповідача, інших учасників судового процесу, оскільки наявність чи відсутність підстав для відводу судді не може ставиться в залежність від результату застосування судом норм чинного законодавства.

Надаючи оцінку доводам представника відповідача, викладеним у заяві про відвід б/н від 13.08.2024, суд виходить із того, що вони фактично зводяться до його незгоди із процесуальними діями судді ОСОБА_1 під час вирішення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "САТЕЛЛИТ" про забезпечення позову б/н від 05.08.2024 у справі №913/275/24.

Також аргументи заявника стосуються оцінки висновків судді ОСОБА_1 , викладених в ухвалі від 12.08.2024 у справі №913/275/24, та незгоди з ними.

Натомість, у відповідності до ч. 4 ст. 35 ГПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу судді.

Прийняті судом процесуальні рішення не можуть бути критерієм оцінки особистих переконань судді чи його дій, оскільки у випадку незгоди з процесуальними діями (судовими рішеннями) суду для учасників справи передбачено спеціальний порядок їх оскарження - шляхом подання апеляційної скарги на судові рішення, прийняті за наслідками розгляду спору, в тому числі шляхом включення заперечень на ухвалу суду, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, до апеляційної скарги на рішення суду.

Для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, необхідно довести наявність зазначених суб`єктивних та об`єктивних критеріїв (зокрема, особисті переконання та поведінку конкретного судді, які вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах вирішення справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав та свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо).

Сама по собі незгода учасника справи із процесуальними рішеннями судді не свідчить про його упередженість, необ`єктивність чи заінтересованість та не є підставою для відводу останнього відповідно до наведених норм ГПК України. Поряд із зазначеним, необхідність відводу судді саме з підстав незгоди з його правовою позицією прямо порушує один з найважливіших принципів судочинства - nemo iudex in causa sua (ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, відома правова позиція яких заявників не влаштовує.

Отже, незгода з судовим рішенням, не може бути підставою для відводу судді, передбаченої чинним процесуальним законодавством без надання особою, яка заявляє відвід, доказів проявлення цією суддею саме необ`єктивності чи упередженості при ухвалені такого судового рішення, висловлення окремої думки на користь однієї із сторін.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 30.01.2024 у cправі №912/164/20 та ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2022 у справі №201/10234/20.

Крім того, відповідно до положень ГПК України правомірність, повнота та об`єктивність прийнятого судового рішення, вірне застосування норм матеріального чи процесуального права, оцінка доказів, є предметом дослідження у відповідному апеляційному або касаційному провадженні.

Відтак припущення представника відповідача про упередженість та заінтересованість судді ОСОБА_1. за наслідками вчинення суддею цих процесуальних дій є безпідставними.

Позаяк, заявник не довів, що суддя ОСОБА_1. заінтересована у результаті розгляду справи, як не довів і наявності обставин, які викликають сумнів у її неупередженості або об`єктивності.

В свою чергу, твердження заявника щодо порушень при розгляді суддею ОСОБА_1. заяви про забезпечення позову у справі №913/333/24 не стосуються даної справи та виходять за межі її розгляду судом.

Всі інші доводи, викладені у заяві про відвід б/н від 13.08.2024, є власними судженнями та суб`єктивними припущеннями заявника, з огляду на що відхиляються судом.

Окремо суд, зауважує, що після строку, вказаного в ч. 3 ст. 38 ГПК України, відповідач мав право заявити відвід судді в даній справі лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Підстави відводу судді - це обставини, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді конкретної справи. Ці обставини можуть бути суб`єктивного характеру і стосуватися особистих зв`язків судді з особами, які беруть участь у справі, або його особистої поведінки щодо розгляду справи, чи об`єктивного характеру і стосуватися порушення порядку визначення судді для розгляду справи або процесуального статусу судді у справі, яка розглядалася раніше.

В свою чергу, представник відповідача в заяві б/н від 13.08.2024 правовими підставами відводу визначив ст.ст. 2, 38-39 ГПК України та загалом висловлював незгоду з процесуальними рішеннями судді, про що було вказано вище.

Будь-якого обґрунтування винятковості даного випадку з посиланням на те, що про підставу відводу йому не було відомо, вказана заява не містить.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви представника Фермерського господарства «КРИНИЧНЕ» адвоката Колісниченка А.С. б/н від 13.08.2024 про відвід судді ОСОБА_1. від розгляду справи №913/275/24.

Положеннями ч. 11 ст. 39 ГПК України передбачено, що за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 35, 38-39, 232- 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника Фермерського господарства «КРИНИЧНЕ» адвоката Колісниченка А.С. б/н від 13.08.2024 про відвід судді ОСОБА_1. від розгляду справи №913/275/24 відмовити.

Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання 19.08.2024 та оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Іванов