13.08.2024Справа № 910/3891/24
Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. за участю секретаря судового засідання Нікітіної В.В., розглянувши
заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕЗПЕЧНЕ ПАРКУВАННЯ"
про ухвалення додаткового рішення
у справі № 910/3891/24
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕЗПЕЧНЕ ПАРКУВАННЯ"
до Комунального підприємства "КИЇВТРАНСПАРКСЕРВІС"
про визнання права на експлуатацію, утримання та облаштування майданчика для паркування транспортних засобів
за участю представників:
від позивача: не з`явився
від відповідача: Середюк Т.А.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "БЕЗПЕЧНЕ ПАРКУВАННЯ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства "КИЇВТРАНСПАРКСЕРВІС" про визнання права на експлуатацію, утримання та облаштування майданчика для паркування транспортних засобів.
Ухвалою Господарського суду м. Києва від 11.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/3891/24, розгляд справи постановлено здійснювати у порядку загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 21.05.2024.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.07.2024 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕЗПЕЧНЕ ПАРКУВАННЯ" задоволено повністю.

26.07.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "БЕЗПЕЧНЕ ПАРКУВАННЯ" звернулось до Господарського суду міста Києва з заявою про ухвалення додаткового рішення та стягнення з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 32 000,00 грн.

Згідно із ч. 2, ч. 3 ст. 221 ГПК України, для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання та у такому випадку суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 Господарського процесуального кодексу України (ч. 2, ч. 3 ст. 244 ГПК України).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

09.08.2024 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшло клопотання про зменшення витрат на професійну правову допомогу до 4 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.08.2024 розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕЗПЕЧНЕ ПАРКУВАННЯ" про ухвалення додаткового рішення призначено на 13.08.2024.

13.08.2024 через систему «Електронний суд» від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника.

У судове засідання 13.08.2024 представник позивача не з`явився, направив до суду клопотання про розгляд заяви без участі представника.

У судовому засіданні 13.08.2024 представник відповідача надав пояснення по суті заяви, проти задоволення заяви про стягнення витрат на професійну допомогу заперечив, просив суд зменшити розмір судових витрат.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕЗПЕЧНЕ ПАРКУВАННЯ" про ухвалення додаткового рішення, судом встановлено наступне.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат та пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Позивачем у позові зазначено, що попередній орієнтовний розмір витрат на правову допомогу складає 11 500,00 грн, при цьому докази понесених позивачем судових витрат на правову допомогу будуть надані суду протягом п`яти днів після ухвалення судом рішення.

У заяві позивачем заявлено до стягнення з відповідача, понесені позивачем у зв`язку з розглядом справи №910/3891/24, витрати на професійну правничу допомогу у сумі 32 000,00 грн.

Частиною 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У відповідності до ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, згідно із приписами ч. 5 ст. 126 ГПК України, суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Судом враховано, що за змістом частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження здійснених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу, позивачем надано договір про надання професійної правничої допомоги № 8/Г від 22.02.2024, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «БЕЗПЕЧНЕ ПАРКУВАННЯ» та Адвокатським об`єднанням «Вишневий і Партнери», Додаток № 2 від 22.02.2024 до договору, акт про надання професійної правничої допомоги від 29.03.2024, акт про надання професійної правничої допомоги від 01.05.2024, акт про надання професійної правничої допомоги від 21.05.2024, акт про надання професійної правничої допомоги від 09.07.2024, акт про надання професійної правничої допомоги від 23.07.2024, ордер на надання правничої допомоги серія АІ №1571348 від 22.03.2024, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія КС № 6332/10 від 08.12.2017, платіжні інструкції № 85 від 05.04.2024, № 128 від 29.05.2024, № 136 від 04.06.2024, № 174 від 12.07.2024, № 184 від 25.07.2024.

Відповідно до пункту 1.1. договору про надання професійної правничої допомоги № 8/Г від 22.02.2024, клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати професійну правничу допомогу клієнту щодо вимоги КП «Київтранспарксервіс» про повернення майданчика для паркування за адресою: м. Київ, Деснянський район, вул. Бальзака, 1-А, в межах III територіальної зони паркування м. Києва, що перебуває в користуванні клієнта на підставі договору від 24.02.2021 № ДНП-2021-02/27 про надання майданчика для експлуатації, утримання та облаштування.

Сторони дійшли згоди про те, що за надання адвокатським об`єднанням послуг, обумовлених п. 1.1 та п. 1.2 договору, клієнт сплачує адвокатському об`єднанню грошову винагороду (гонорар), розмір та строк сплати якої, визначений в Додатку до договору, який є невід`ємною частиною цього договору (п. 4.1. договору).

Згідно п. 4.4. договору за результатами надання професійної правничої допомоги на вимогу клієнта складається акт про надання професійної правничої допомоги, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатським об`єднанням професійної правничої і її вартість. Акт вручається клієнту або надсилається адвокатським об`єднанням шляхом його направлення на електронну пошту, указану клієнтом у договорі або поштою рекомендованим чи ціним листом.

Додатком № 2 від 22.02.2024 до договору надання професійної правничої допомоги № 8/Г від 22.02.2024 погоджено, що підготовка, написання, оформлення та подання заяви по суті спору за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Безпечне паркування» до Комунального підприємства «Київтранспарксервіс» про визнання права Товариства з обмеженою відповідальністю «Безпечне паркування» на експлуатацію, утримання та облаштування майданчика для паркування за адресою: м. Київ, Деснянський район, вул. Оноре де Бальзака,1-а, в межах III територіальної зони паркування м. Києва, що включає 90 місць для платного паркування транспортних засобів, а також 10 спеціальних місць для безкоштовного паркування транспортних засобів, які перевозять осіб з інвалідністю, за договором від 24.02.2021 №ДНП-2021-02/27, строком дії 2190 календарних днів від дати підписання 22.03.2021 акту приймання передачі КП «Київтранспарксервіс» в експлуатацію ТОВ «Безпечне паркування» майданчика для паркування - 6000,00 грн (одна заява по суті спору); підготовка, написання, оформлення та подання заяви з процесуальних питань - 4 000,00 грн (одна заява з процесуальних питань); участь в судовому засіданні - 4000,00 грн (одне судове засідання).

Згідно наявних у матеріалах справи актів про надання професійної правничої допомоги сторонами підтверджено, що адвокатське об`єднання надало за договором, а клієнт прийняв наступні послуги (професійну правничу допомогу): підготовка, написання, оформлення та подання заяви по суті спору за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Безпечне паркування» до Комунального підприємства «Кнївтранспарксервіс» про визнання права Товариства з обмеженою відповідальністю «Безпечне паркування» на експлуатацію, утримання та облаштування майданчика для паркування за адресою: м. Київ, Деснянський район, вул. Оноре де Бальзака, 1-а, в межах III територіальної зони паркування м. Києва, що включає 90 місць для платного паркування транспортних засобів, а також 10 спеціальних місць для безкоштовного паркування транспортних засобів, які перевозять осіб з інвалідністю, за Договором від 24.02.2021 №ДНП-2021-02/27, строком дії 2190 календарних днів від дати підписання 22.03.2021 акту приймання передачі КП «Київтранспарксервіс» в експлуатацію ТОВ «Безпечне паркування» майданчика для паркування - 6000,00 грн;

підготовка, написання, оформлення та подання відповіді на відзив по справі №910/3891/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Безпечне паркування» до Комунального підприємства «Київтранспарксервіс» про визнання права на експлуатацію, утримання та облаштування майданчика для паркування за договором від 24.02.2021 №ДНП-2021-02/27, строком дії 2190 календарних днів від дати підписання акту приймання передачі - 6000,00 грн;

підготовка, написання, оформлення та подання заяви про поновлення пропущеного процесуального строку на подання доказів по справі №910/3891/24 - 4000,00 грн;

підготовка, написання, оформлення та подання клопотання про витребування доказів по справі №910/3891/24 - 4000,00 грн;

участь 21.05.2024 в підготовчому судовому засіданні по справі №910/3891/24 - 4000,00 грн;

участь 09.07.2024 в підготовчому судовому засіданні по справі №910/3891/24 -4000,00 грн;

участь 23.07.2024 в судовому засіданні по справі №910/3891/24 - 4000,00 грн.

Дослідивши надані позивачем докази, суд дійшов висновку, що подані позивачем належними та достатніми доказами доведено понесені ним витрати на правничу допомогу по справі №910/3891/24.

Разом з тим, частиною 5 ст. 126 ГПК України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Як зазначено судом вище, відповідачем подано клопотання щодо зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 4000,00 грн посилаючись на те, що витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 32 000,00 грн не є співмірними з предметом позову та є надмірними.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5- 7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, керуючись частинами 5- 7, 9 статті 129 цього Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічні правові висновки викладено в постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Слід зазначити, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Однак, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Суд зазначає, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони у разі наявності її заперечень щодо співрозмірності заявленої суми компенсації має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а їх розмір є розумним та виправданим. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Так, у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015 року, пунктах 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інші проти України" від 10.12.2009 року, пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006 року, пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 року також зауважено, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір є розумним та обґрунтованим.

Оцінюючи обґрунтованість та співмірність заявлених до стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, судом враховано характер спірних правовідносин, предмет заявлених позовних вимог, обсяг підготовлених адвокатом документів.

Судом також враховано правовий висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17, згідно якого стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Зважаючи на вищенаведені обставини, з урахуванням заяви про зменшення витрат на правничу допомогу та з огляду на предмет і підстави позовних вимог, незначної кількості доказів, беручи до уваги доводи відповідача в частині наявності поданих адвокатом позивача до відповідача аналогічних позовних заяв, оцінюючи витрати позивача з урахуванням всіх аспектів справи та з огляду на те, що заявлений до відшкодування розмір судових витрат на правову допомогу, на переконання суду, не повністю відповідає критеріям співмірності, пропорційності та розумної необхідності, керуючись принципом розумності судових витрат, суд дійшов висновку про те, що справедливим та співрозмірним є стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 18 000,00 грн.

Керуючись статтями 126, 129, 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕЗПЕЧНЕ ПАРКУВАННЯ" про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства «КИЇВТРАНСПАРКСЕРВІС» (01030, місто Київ, вулиця Леонтовича, будинок 6, ідентифікаційний код 35210739) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕЗПЕЧНЕ ПАРКУВАННЯ» (04211, місто Київ, вулиця Йорданська, будинок 6, ідентифікаційний код 44065596) витрати на правову допомогу у сумі 18 000,00 грн.

3. В іншій частині заяви про ухвалення додаткового рішення відмовити.

4. Після набрання додатковим рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано: 13.08.2024.

Суддя О.В. Гулевець