ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" серпня 2024 р. Справа № 918/662/24

Господарський суд Рівненської області у складі: суддя Романюк Р.В.,

за участю секретаря судового засідання Шандалюк А.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Керівника Дубенської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Управління архітектури, містобудування, житлово - комунального господарства та земельних відносин Дубенської міської ради

до Фізичної особи - підприємця Дворжак Тамари Олександрівни

про стягнення коштів

За участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

прокурор: Рункевич І.В.

ВСТАНОВИВ:

Керівник Дубенської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Управління архітектури, містобудування, житлово - комунального господарства та земельних відносин Дубенської міської ради (далі - Позивач) звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Фізичної особи - підприємця Дворжак Тамари Олександрівни (далі - Відповідач) в якій просить стягнути заборгованість за користуванням місцями розташування тимчасових конструкцій за договорами № 55/195 від 26.11.2019 р. та № 36/71 від 18.09.2020 р. у загальному розмірі 60 649,97 грн.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позовні вимоги прокурор обґрунтовує тим, що рішенням виконавчого комітету Дубенської міської ради від 20.08.2015 р. № 350 ФОП Дворжак Т.О. надано дозвіл на розміщення, а саме, рекламного щита у м. Дубно на вул. Грушевського (біля кафе "Зодіак") терміном на п`ять років. Надалі, рішенням виконавчого комітету Дубенської міської ради від 17.09.2020 р. № 347, продовжено (переоформлено) дію вказаного дозволу ще на 5 років. Крім цього, рішенням виконавчого комітету Дубенської міської ради № 304 від 21.08.2014 р. ФОП Дворжак Т.О. надано дозвіл на розміщення, а саме, рекламного щита у м. Дубно на вул. Сурмичі терміном на 5 років. Надалі, рішенням виконавчого комітету Дубенської міської ради від 26.11.2019 р. № 488, дію вказаного дозволу продовжено (переоформлено) ще на 5 років.

Прокурор зазначає, що між Управлінням архітектури, будівництва та земельних питань Дубенської міської ради і Дворжак Т.О. укладено договори № 55/195 від 26.11.2019 р. та № 36/71 від 18.09.2020 р. на тимчасове користування місцями розташування спеціальних конструкцій. За умовами зазначених договорів, управління надало розповсюджувачу у тимчасове користування місця для розташування спеціальних конструкцій зовнішньої реклами за адресою відповідно дозволу на розміщення зовнішньої реклами № 55/135 від 26.11.2019 р. та № 71 від 31.08.2015 р., а розповсюджувач використовує надані місця для тимчасового розміщення спеціальних конструкцій, своєчасно та згідно з умовами цього Договору здійснює оплату за тимчасове користування місцем; звільняє місце не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку дії Дозволу та/або цього Договору. Розповсюджувач має право розмістити двосторонній рекламний щит типу "білборд" розміром 3,0 х 2,0 метра в кількості 1 шт. у м. Дубно по вул. Сурмичі (згідно з викопіюванням); двосторонній рекламний щит типу "білборд" розміром 3,05 х 2,06 метра в кількості 1 шт. в м. Дубно на вул. Михайла Грушевського (згідно з викопіюванням). Плата за тимчасове користування місцями вноситься розповсюджувачем щомісячно до 25 числа поточного місяця на бюджетний рахунок міста. Сторони договорів погодили, що Управління має право застосувати до розповсюджувача штрафні санкції за несвоєчасне внесення плати за тимчасове користування місцями розташування спеціальних конструкцій нараховується пеня в розмірі 1,5% від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу.

Прокурор вказує, що відповідач взяті на себе обов`язки за вказаними договорами належним чином не виконала, у зв`язку з чим за Договором № 55/195 від 26.11.2019 р. за період з січня 2020 року по травень 2024 року включно утворилась заборгованість у розмірі 28 677,10 грн, з яких 25 472,19 грн основна заборгованість та 3 204,91 грн пеня; за Договором № 36/71 від 18.09.2020 р. за період з січня 2020 року по травень 2024 року утворилась заборгованість на суму 31 972,87 грн, з яких 28 442,80 грн основна заборгованість та пеня 3 530,07 грн, а всього - 60 649,97 грн.

За твердженням прокурора, управлінням на адресу відповідача неодноразово (12.01.2022 р., 27.01.2023 р., 29.09.2023 р.) надсилалися претензії щодо необхідності сплатити заборгованість за використання місць для розміщення зовнішньої реклами. Також з вказаного приводу до відповідача зверталася Дубенська міська рада листом № 1327/05-02-26/22 від 18.04.2022 р. Однак, станом на дату звернення із позовом до суду, Дворжак Т.О. заборгованість не погасила.

22.07.2024 року до суду від відповідача надійшов відзив на позов відповідно до якого просить суд відмовити в задоволенні позову повністю, посилаючись на те, що 23.11.2021 року Дубенською міською радою, у відповідь на заяву Дворжак Т.О. , листом № 07-02-30/1042-Д-1292 було повідомлено про звільнення від відповідальності за невиконання своїх зобов`язань, які виникли на підставі договору на тимчасове користування місцями розташування спеціальних конструкцій для розміщення зовнішньої реклами. При цьому, відповідач вказує на те, що в додатку 4 до Правил розміщення зовнішньої реклами у м. Дубно затвердженого рішенням № 3728 від 15.05.2019 року такого типу спеціальної конструкції яка передбачена договором № 37/73 не вказується, що унеможливлює обґрунтування нарахованої заборгованості. Враховуючи п. п. 3.2. п. 3 Договору № 37/73 - підставою для оплати є договір, а сума оплати - 857 грн на місяць.

Разом з тим, відповідач зазначає, що у договорах Дворжак Т.О. не ідентифікується як суб`єкт господарювання, а як фізична особа, відповідно, справа не відноситься до юрисдикції господарського суду. Крім того, відповідач вказує про наявність підстав про залишення позову прокурора без розгляду, оскільки управління, як сторона договору, має відповідні повноваження на здійснення претензійно - позовної роботи в разі неналежного виконання/невиконання своїх зобов`язань відповідачем.

29.07.2024 року до господарського суду від прокуратури надійшла відповідь на відзив відповідно до якої просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі вказуючи про те, що з розрахунків, долучених до позову вбачається, що пеня за несвоєчасне виконання зобов`язання нараховувалась відповідачу з 01.12.2023 р. по 31.05.2024 р., а отже зазначений лист Дубенської міської ради не може бути підставою для звільнення від сплати відповідачем нарахованих санкцій.

Прокурор вважає безпідставними посилання представника відповідача на непідвідомчість даного спору Господарському суду Рівненської області. Рішення виконавчого комітету Дубенської міської ради № 350 від 20.08.2015 р. та № 304 від 21.08.2014 р. приватному підприємцю Дворжак Т.О. видано дозвіл на розміщення рекламних щиті у АДРЕСА_1 . Саме на підставі зазначених рішень між управлінням і Дворжак Т. О. укладено договори № 55/195 від 26.11.2019 р. та № 36/71 від 18.09.2020 р. на тимчасове користування місцями розташування спеціальних конструкцій. Дворжак Т.О. отримала відповідні дозволи з метою розміщення реклами для здійснення власної діяльності, як фізична особа- підприємець. Враховуючи наведене, вищевказані господарські договори укладені з Дворжак Т.О. як з фізичною особою-підприємцем.

Дубенською окружною прокуратурою, у відповідності до вимог ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", на адресу управління скеровано відповідний лист № 51-2075вих-24 від 11.06.2024 р., яким повідомлено про наявність порушень при виконанні Договорів № 55/195 від 26.11.2019 р. та № 36/71 від 18.09.2020р., укладених з Дворжак Т.О. , на який отримано відповідь про відсутність коштів для сплати судового збору. Управління архітектури, містобудування, житлово-комунального господарства та земельних відносин Дубенської міської ради зверталося до суду лише щодо видачі судового наказу та стягнення заборгованості за іншими договорами, укладеними з Дворжак Т.О . На думку прокуратури, невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу, та відповідно до ст. 53 ГПК України, ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" є підставою для захисту інтересів держави в особі Управління шляхом звернення до суду з даним позовом.

29.07.2024 року до господарського суду від позивача надійшла відповідь на відзив в якій вважає доводи представника відповідача викладені у відзиві на позов необґрунтованими, вказуючи про те, що відповідачем не надано суду жодних доказів неможливості використання ним спеціальних конструкцій в період карантину, а відповідно й доказів того, що він не міг розповсюджувати рекламу в цей період. Постановою КМУ від 27.06.2023 р. № 651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Однак, відповідачем з 1 липня 2023 року жодної сплати за Договором не здійснено.

Разом з тим, позивач зазначає, що Управління архітектури, містобудування, житлово-комунального господарства та земельних відносин Дубенської міської ради та Дубенська міська рада є окремими юридичними особами. Дубенська міська рада не була стороною договору, який був укладений між позивачем та відповідачем по справі. Звільнити відповідача від зобов`язань можна було лише внаслідок укладення відповідних додаткових угод між сторонами договору. Однак, жодних документів між управлінням та Дворжак Т.О. з цього питання не укладалося.

За твердженням позивача, підписуючи Договір Дворжак Т.О. погоджувалася з його умовами, у тому числі щодо розміру плати, який встановлений ним. Крім того, відповідач в заяві від 30.07.2014 р. та в заяві від 07.08.2015р. вказано основний вид діяльності згідно КВЕД. За результатами розгляду заяв виконавчим комітетом міської ради були прийняті рішення від 21.08.2014 р. № 304 та від 20.08.2015 р. № 350 про надання дозволу приватному підприємцю Дворжак Т.О. на розміщення рекламних щитів. Отже, між позивачем та відповідачем існують господарські правовідносини, а тому позов керівника Дубенської окружної прокуратури пред`явлений в інтересах Управління архітектури, містобудування, житлово-комунального господарства та земельних відносин Дубенської міської ради підлягає до розгляду саме господарським судом.

Прийняті у справі судові рішення та інші процесуальні дії.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 10.07.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено розгляд справи на "24" липня 2024 р.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 24.07.2024 року розгляд справи відкладено на "07" серпня 2024 р.

Прокурор в судовому засіданні 07.08.2024 року підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві та з урахуванням відповіді на відзив.

Представник позивача в судове засідання 07.08.2024 року не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить Довідка Господарського суду Рівненської області про доставку електронного листа, відповідно до якої документ в електронному вигляді (Ухвала від 24.07.2024 р.) надіслано одержувачу Управлінню архітектури, містобудування, житлово - комунального господарства та земельних відносин Дубенської міської ради в його електронний кабінет, документ доставлено до електронного кабінету 24.07.2024 року.

Представник відповідача в судове засідання 07.08.2024 року не з`явився, проте був обізнаний про розгляд справи у господарському суді, про що свідчить поданий представником відповідача відзив на позовну заяву.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За таких обставин, враховуючи, що неявка представників позивача та відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, відтак, керуючись статтею 202 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Дворжак Тамара Олександрівна звернулася до Дубенської міської ради із заявою від 30.07.2014 року з проханням видати дозвіл на розміщення реклами, рекламні щити, за адресою: по АДРЕСА_2 , вид діяльності - 45.32 Роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів.

Рішенням Виконавчого комітету Дубенської міської ради Рівненської області № 304 від 21.08.2014 року "Про надання дозволу Дворжак Т.О. на розміщення зовнішньої реклами на території м. Дубно" вирішено надати дозвіл приватному підприємцю Дворжак Тамарі Олександрівні , котра проживає АДРЕСА_3 на розміщення рекламних щитів розміром 2,0 х 3,0 метра, на АДРЕСА_2 терміном на 5 (п`ять) років.

На підставі рішення виконавчого комітету Дубенської міської ради № 304 від 26.08.2014 року виданий дозвіл № 55 на тимчасове користування місцями розташування спеціальних конструкцій Дворжак Т.О. , адреса місця розташування рекламного засобу: вул. Сурмичі, рекламний щит розміром 3,0 х 2,0 м, строк дії дозволу з 26.08.2014 р. до 26.08.2019 року; продовжено з 26.11.2019 року до 25.11.2024 року.

Дворжак Тамара Олександрівна звернулася до Дубенської міської ради із заявою з проханням продовжити термін дії дозволу на розміщення зовнішньої реклами № 55, 55а від 24.08.2014 р., за адресою: АДРЕСА_2 , тип спеціальної конструкції - рекламні щити 3 х 2, строком на п`ять років.

Рішенням Виконавчого комітету Дубенської міської ради Рівненської області № 488 від 26.11.2019 року "Про продовження терміну дії дозволу на розміщення зовнішньої реклами на території м. Дубно Дворжак Т.О. " вирішено продовжити на 5 (п`ять) років Дворжак Тамарі Олександрівні (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) термін дії дозволу № 55 від 26.08.2014 року на тимчасове користування місцями розташування спеціальних конструкцій, а саме: рекламної конструкції типу "білборд" розміром 3,0 х 2,0 м в кількості 1 шт. у АДРЕСА_1 .

26.11.2019 року між Управлінням архітектури, будівництва та земельних питань Дубенської міської ради (Управління) та Дворжак Тамарою Олександрівною (Розповсюджувач) укладено Договір № 55/135 на тимчасове користування місцями розташування спеціальних конструкцій (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору, у відповідності до умов даного договору та Правил розміщення зовнішньої реклами в м. Дубно (далі - Правила), управління надає розповсюджувачу у тимчасове користування місця для розташування спеціальних конструкцій за адресою відповідно дозволу на тимчасове користування місцями розташування спеціальних конструкцій № 55/135 від 26.11.2019 року (далі - Дозвіл), виданого на підставі рішення виконавчого комітету Дубенської міської ради від 26.11.2019 року № 488, а розповсюджувач використовує надані місця для тимчасового розміщення спеціальних конструкцій, своєчасно та згідно з умовами цього договору здійснює оплату за тимчасове користування місцем та звільняє місця не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку дії дозволу та/або цього договору.

Згідно п. 1.2. Договору, місця надаються для розміщення виключно тих засобів, що вказані у дозволі, а саме: двосторонній рекламний щит типу "білборд" розміром 3,00 х 2,0 метра в кількості 1 шт. в АДРЕСА_1 (згідно викопіювань, яке є невід`ємною частиною дозволу).

Пунктами 3.1. - 3.4. Договору передбачено, що плата за тимчасове користування місцями, які перебувають у комунальній власності, для розташування спеціальних конструкцій здійснюється на підставі цього договору та визначається у порядку, встановленому і затвердженому рішенням Дубенської міської ради № 3728 від 15.05.2019 року "Про затвердження Правил розміщення зовнішньої реклами в м. Дубно". Плата за тимчасове користування місцями вноситься розповсюджувачем щомісячно до 25 числа поточного місяця на бюджетний рахунок міста р/р UA4017003 одержувач: Дубенське УК/м. Дубно/24060300; код одержувача: 38043480; банк одержувача: Казначейство України (ЕАП); МФО: 89998, у розмірі 429,00 грн/місяць. Підставою для оплати є даний договір, факт неотримання рахунку на оплату не звільняє розповсюджувача від здійснення плати за тимчасове користування місцями розташування спеціальних конструкцій. Нарахування плати здійснюється з дня видачі дозволу на тимчасове користування місцями розташування спеціальних конструкцій. Відсутність спеціальної конструкції на вказаних місцях не є підставою для звільнення від плати за користування місцями. Розповсюджувач зобов`язаний провести оплату з обов`язковим поданням управлінню копії відповідних квитанцій не пізніше останнього робочого дня поточного місяця. Допускається авансове перерахування грошових коштів.

За несвоєчасне внесення плати за тимчасове користування місцями розташування спеціальних конструкцій розповсюджувачу нараховується пеня в розмірі 1,5 % від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу. При надходженні коштів до міського бюджету першочергово погашається пеня, а після цього - основна сума заборгованості (п. 3.5. Договору).

Згідно п. 3.7. Договору, сторони погодились, що плата за тимчасове користування місцями, які перебувають у комунальній власності, для розташування спеціальних конструкцій автоматично підлягає перерахуванню щорічно в січні кожного року на поточний рік шляхом коригування плати за попередній рік на рівень інфляції за цей же рік.

Відповідно до ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України цей договір набирає чинності з моменту видачі дозволу на тимчасове користування місцями розташування спеціальних конструкцій та діє протягом строку дії наданого дозволу (п. 7.1. Договору).

Вказаний Договір підписаний повноважними представниками сторін та скріплений відбитком печатки управління.

Фізична особа - підприємець Дворжак Тамара Олександрівна звернулася до Дубенської міської ради із заявою від 07.08.2015 року з проханням видати дозвіл на розміщення реклами, рекламний щит, за адресою: АДРЕСА_4 , вид діяльності - роздрібна торгівля деталями та приладдям для авто/зас.

Рішенням Виконавчого комітету Дубенської міської ради Рівненської області № 350 від 20.08.2015 року "Про надання дозволу Дворжак Т.О. на розміщення зовнішньої реклами на території м. Дубно" вирішено надати дозвіл приватному підприємцю Дворжак Тамарі Олександрівні, котра проживає АДРЕСА_3 на розміщення рекламних щитів розміром 3,0 х 6,0 метра на вул. Замкова (біля ГРП) та на вул. Кременецькій (згідно викопіювання), розміром 2,0 х 3,0 метра на вул. М. Грушевського (біля кафе "Зодіак") терміном на 5 (п`ять) років

На підставі рішення виконавчого комітету Дубенської міської ради № 350 від 20.08.2015 року виданий дозвіл № 71 на тимчасове користування місцями розташування спеціальних конструкцій Дворжак Т.О. , адреса місця розташування рекламного засобу: АДРЕСА_1 , рекламний щит розміром 3,052 х 2,062 м, строк дії дозволу з 31.08.2015 р. до 31.08.2020 року; продовжено з 18.09.2020 року до 17.09.2025 року.

Дворжак Тамара Олександрівна звернулася до Дубенської міської ради із заявою від 12.08.2020 року з проханням продовжити термін дії дозволу на розміщення зовнішньої реклами № 68, 71, 73, за адресою: АДРЕСА_4 , тип спеціальної конструкції - білборди, строком на п`ять років.

Рішенням Дубенської міської ради Рівненської області № 3728 від 15.05.2019 року "Про затвердження Правил розміщення зовнішньої реклами в м. Дубно", вирішено: затвердити Правила розміщення зовнішньої реклами в м. Дубно згідно з додатком; визнати таким, що втратило чинність, рішення Дубенської міської ради від 21.06.2013 р. № 2319 "Про правила розміщення зовнішньої реклами в м. Дубно"; установити, що дозволи на розміщення зовнішньої реклами в місті Дубно, надані до набрання чинності цього рішення, є дійсними до закінчення строку їх дії.

За змістом п. 2.1. Правил розміщення зовнішньої реклами в м. Дубно, спеціальні конструкції - тимчасові та стаціонарні рекламні засоби (світлові та несвітлові, наземні та неназемні (повітряні), плоскі та об`ємні стенди, щити, панно, транспоранти, троли, таблички, короби, механічні, динамічні, електронні табло, екрани, панелі, тумби, складні просторові конструкції, аеростати, повітряні кулі тощо), які використовуються для розміщення зовнішньої реклами.

18.09.2020 року між Управлінням архітектури, будівництва та земельних питань Дубенської міської ради (Управління) та Дворжак Тамарою Олександрівною (Розповсюджувач) укладено Договір № 36/71 на тимчасове користування місцями розташування спеціальних конструкцій (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору, у відповідності до умов даного договору та Правил розміщення зовнішньої реклами в м. Дубно (далі - Правила), управління надає розповсюджувачу у тимчасове користування місце для розташування спеціальних конструкцій зовнішньої реклами за адресою відповідно дозволу на розміщення зовнішньої реклами № 71 від 31.08.2015 року (далі - Дозвіл), виданого на підставі рішення виконавчого комітету Дубенської міської ради від 20.07.2015 року № 350, термін дії якого продовжено на підставі рішення виконавчого комітету Дубенської міської ради від 17.09.2020 року № 347, а розповсюджувач використовує надані місця для тимчасового розміщення спеціальних конструкцій, своєчасно та згідно з умовами цього договору здійснює оплату за тимчасове користування місцем та звільняє місце не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку дії дозволу та/або цього договору.

Згідно п. 1.2. Договору, місце надається для розміщення виключно тих засобів, що вказані у дозволі, а саме: двосторонній рекламний щит типу "біл-борд" розміром 3,05 х 2,06 метра в кількості 1 шт. в АДРЕСА_5 (згідно викопіювання, яке є невід`ємною частиною дозволу).

Пунктами 3.1. - 3.4. Договору передбачено, що плата за тимчасове користування місцями, які перебувають у комунальній власності, для розташування спеціальних конструкцій здійснюється на підставі цього договору та визначається у порядку, встановленому і затвердженому рішенням Дубенської міської ради № 3728 від 15.05.2019 року "Про затвердження Правил розміщення зовнішньої реклами в м. Дубно". Плата за тимчасове користування місцями вноситься розповсюджувачем щомісячно до 25 числа поточного місяця на бюджетний рахунок міста у розмірі 514,00 грн/місяць. Підставою для оплати є даний договір, факт неотримання рахунку на оплату не звільняє розповсюджувача від здійснення плати за тимчасове користування місцями розташування спеціальних конструкцій. Нарахування плати здійснюється з дня видачі дозволу на тимчасове користування місцями розташування спеціальних конструкцій. Відсутність спеціальної конструкції на вказаних місцях не є підставою для звільнення від плати за користування місцями. Розповсюджувач зобов`язаний провести оплату з обов`язковим поданням управлінню копії відповідних квитанцій не пізніше останнього робочого дня поточного місяця. Допускається авансове перерахування грошових коштів.

За несвоєчасне внесення плати за тимчасове користування місцями розташування спеціальних конструкцій розповсюджувачу нараховується пеня в розмірі 1,5 % від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу. При надходженні коштів до міського бюджету першочергово погашається пеня, а після цього - основна сума заборгованості (п. 3.5. Договору).

Згідно п. 3.7. Договору, сторони погодились, що плата за тимчасове користування місцями, які перебувають у комунальній власності, для розташування спеціальних конструкцій автоматично підлягає перерахуванню щорічно в січні кожного року на поточний рік шляхом коригування плати за попередній рік на рівень інфляції за цей же рік.

Відповідно до ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом строку дії наданого дозволу (п. 7.1. Договору).

Вказаний Договір підписаний повноважними представниками сторін та скріплений відбитком печатки управління.

Прокурор зазначає, що Дворжак Т. О. взяті на себе обов`язки за вказаними договорами належним чином не виконала, у зв`язку з чим, згідно поданих суду розрахунків, загальна сума заборгованості становить 60 649,97 грн, а саме:

- за Договором № 55/195 від 26.11.2019 року за період з січня 2020 року по травень 2024 року включно утворилась заборгованість у розмірі 28 677,10 грн, з яких 25472,19 грн. основна заборгованість, 3204,91 грн. пеня;

- за Договором № 36/71 від 18.09.2020 за період з січня 2020 року по травень 2024 року утворилась заборгованість на суму 31 972,87 грн., з яких 28442,80 грн основна заборгованість, пеня 3530,07 грн.

Управління архітектури, будівництва та земельних питань Дубенської міської ради зверталося до Дворжак Т. з листом № 1/12-18/20 від 22.01.2020 р. в якому просило при здійсненні розрахунків за користування місцями розташування спеціальних конструкцій взяти до уваги нову щомісячну плату. З 01.01.2020 року щомісячна плата за користування місцями розташування спеціальних конструкцій, нарахована з врахуванням індексу інфляції за 2019 р., зокрема, по договору № 55/135 від 26.11.2019 р. в сумі 429,00 грн та по договору № 71 від 31.08.2015 р. в сумі 165,00 грн.

Управління архітектури, будівництва та земельних питань Дубенської міської ради зверталося до Дворжак Т. з листом № 01-25-4/22 від 12.01.2022 р. в якому просило при здійсненні розрахунків за користування місцями розташування спеціальних конструкцій з 01.01.2022 року брати до уваги нову щомісячну плату, зокрема, по договору № 55/135 від 26.11.2019 р. в сумі 495,00 грн та по договору № 71 від 31.08.2015 р. в сумі 594,00 грн. При цьому, у вказаному листі управління повідомило про наявність заборгованості по сплаті за користування місцями розташування спеціальних конструкцій станом на 01.01.2022 року, яку просило терміново погасити. Вказаний лист отримано Дворжак Т. 21.01.2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 857.

Дубенська міська рада зверталася до Дворжак Т. з листом № 1327/05-02-26/22 від 18.04.2022 р. в якому зазначила, що: з 01.01.2020 року щомісячна плата за користування місцями розташування спеціальних конструкцій, нарахована з врахуванням індексу інфляції за 2019 р., що дорівнює 104,1 %; з 01.01.2021 року щомісячна плата за користування місцями розташування спеціальних конструкцій, нарахована з врахуванням індексу інфляції за 2020 р., що дорівнює 105 %; з 01.01.2022 року щомісячна плата за користування місцями розташування спеціальних конструкцій, нарахована з врахуванням індексу інфляції за 2021 р., що дорівнює 110 %. Разом з тим, у вказаному листі міською радою зазначено про наявність заборгованості, а саме: за 2020 рік (з 18.09.2020 р. по 31.12.2020 р.) - по договору № 55/135 від 26.11.2019 р. у розмірі 3319,00 грн та по договору № 36/71 від 18.09.2019 р. у розмірі 1765,00 грн; за 2021 рік - по договору № 55/135 від 26.11.2019 р. у розмірі 5064,00 грн та по договору № 36/71 від 18.09.2019 р. у розмірі 6480,00 грн; з 01.01.2022 р. по 31.03.2022 р. - по договору № 55/135 від 26.11.2019 р. у розмірі 1485,00 грн та по договору № 36/71 від 18.09.2019 р. у розмірі 1782,00 грн. При цьому, у вказаному листі міська рада просила терміново погасити вказану заборгованість до 25.04.2022 року. Вказаний лист отримано Дворжак Т. 23.04.2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 183.

Управління архітектури, будівництва та земельних питань Дубенської міської ради зверталося до Дворжак Т. з листом № 14-21/01-25/23 від 27.01.2023 р. в якому просило при здійсненні розрахунків за користування місцями розташування спеціальних конструкцій з 01.01.2023 року брати до уваги нову щомісячну плату, зокрема, по договору № 55/135 від 26.11.2019 р. в сумі 626,67 грн та по договору № 36/71 від 18.09.2020 р. в сумі 752,00 грн. При цьому, у вказаному листі управління повідомило про наявність заборгованості по сплаті за користування місцями розташування спеціальних конструкцій станом на 01.01.2023 року, яку просило терміново погасити до 20.02.2023 року. Вказаний лист отримано Дворжак Т. 10.02.2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 931.

Управління архітектури, містобудування, житлово - комунального господарства та земельних відносин Дубенської міської ради зверталося до Дворжак Т. з листом № 289/01-25/23 від 29.09.2023 р. в якому зазначило, що станом на 01.10.2023 року заборгованість по сплаті за користування місцями розташування спеціальних конструкцій складає, зокрема, по договору № 55/135 від 26.11.2019 р. в сумі 16 980,00 грн (рахунок - фактура № 1 від 29.09.2023 року) та по договору № 36/71 від 18.09.2020 р. в сумі 20 376,00 грн (рахунок - фактура № 2 від 29.09.2023 року). При цьому, у вказаному листі управління просило терміново погасити борг до 10.10.2023 року з поданням управлінню копії відповідних квитанцій, що підтверджують проведення оплати. Вказаний лист отримано Дворжак Т. 13.10.2023 року, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 358.

Докази сплати позивачу відповідачем заборгованості за тимчасове користування місцями розташування спеціальних конструкцій в сумі 53 914,99 грн суду не подано.

Відповідачем подано суду лист Дубенської міської ради № 07-02-30/1042-Д-1292 від 23.11.2021 року в якому зазначено, що у зв`язку з тим, що встановлення Кабінетом Міністрів України карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID - 19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 є обставиною непереборної сили, Дворжак Т. на період дії таких обставин, звільняється від відповідальності за невиконання своїх зобов`язань, які виникли на підставі договорів на тимчасове користування місцями розташування спеціальних конструкцій для розміщення зовнішньої реклами.

Враховуючи, що відповідач припустився прострочення оплати за користування місцями розташування спеціальних конструкцій відповідно до Договорів на тимчасове користування місцями розташування спеціальних конструкцій № 55/135 від 26.11.2019 року та № 36/71 від 18.09.2020 року, позивач відповідно до п. 3.5. Договорів, просить суд стягнути з Дворжак Т.О. пеню у розмірі 6 734,98 грн: згідно Договору № 55/135 від 26.11.2019 року за період з 01.12.2023 року по 31.05.2024 року у розмірі 3 204,91 грн; згідно Договору № 36/71 від 18.09.2020 року за період з 01.12.2023 року по 31.05.2024 року у розмірі 3 530,07 грн.

Щодо участі прокурора у цій справі, оцінка обґрунтованості порушення інтересів держави в особі органу, визначеного прокурором позивачем.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 3 частини 1 статті 1311 Конституції України передбачено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює: представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Частинами 3 та 5 статті 53 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 53 ГПК України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

За змістом ч. 1, ч. 3, ч. 4 та ч. 7 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень. У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження.

З системного аналізу вказаних правових норм вбачається, що виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття "інтерес держави".

У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.1999 р. № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття "інтереси держави" висловив позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (п. 3 мотивувальної частини).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте, держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

З урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Таким чином, "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 р. зі справи № 806/1000/17).

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Нездійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 року у справі № 912/2385/18 викладено таку правову позицію:

- прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу;

- бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк;

- звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення;

- невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо;

- прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26.05.2020 р. у справі № 912/2385/18 дійшла висновків, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду, у спірних правовідносинах судам необхідно дослідити: чи знав або повинен був знати компетентний орган про допущені порушення інтересів держави, проте всупереч цим інтересам за захистом до суду не звернувся; чи дотримано прокурором розумного строку для надання уповноваженому органу можливості відреагувати на виявлене прокурором порушення та самостійно звернутися до суду з відповідним позовом або ж надати аргументовану відповідь на звернення прокурора.

При цьому самого лише посилання прокурора про виявлення ним порушення інтересів держави та невжиття органом державної влади (позивачем у справі), на який покладено обов`язок щодо судового захисту інтересів держави, відповідних дій для такого захисту, недостатньо для прийняття судом рішення в такому спорі по суті, оскільки за змістом п. 2 ч. 4 ст. 23 Закону "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом правових підстав для представництва.

Дубенська окружна прокуратура листом № 51-2075ВИХ-24 від 11.06.2024 року звернулася до Управління архітектури, містобудування, житлово - комунального господарства та земельних відносин Дубенської міської ради, в якому зазначила про наявні підстави для захисту інтересів держави управлінням, як уповноваженого органу здійснювати відповідні функції у даних правовідносинах шляхом звернення до суду з позовом про стягнення з ФОП Дворжак Т.О. заборгованості за тимчасове користування місцями розташування спеціальних конструкцій та просила надати інформацію про вжиті заходи з вказаного питання, а у разі їх невжиття - повідомити про причини, зазначивши реквізити рахунку для сплати відповідних сум коштів.

У відповідь на вказаний лист прокуратури, Управління архітектури, містобудування, житлово - комунального господарства та земельних відносин Дубенської міської ради листом № 4325-24 від 13.06.2024 року повідомило, що управлінням було надіслано листи про наявну заборгованість за тимчасове користування місцями розташування спеціальних конструкцій та стосовно договору № 37/73 від 18.09.2020 р. подано позов до суду.

Дубенська окружна прокуратура листом № 51/2-707ВИХ-24 від 08.07.2024 року звернулася до Управління архітектури, містобудування, житлово - комунального господарства та земельних відносин Дубенської міської ради, в якому повідомила, що на виконання ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", Дубенською окружною прокуратурою підготовлено прийнято рішення про звернення до Господарського суд Рівненської області з позовом в інтересах держави в особі Управління архітектури, містобудування, житлово - комунального господарства та земельних відносин Дубенської міської ради до ФОП Дворжак Т.О. про стягнення заборгованості за тимчасове користування місцями розташування спеціальних конструкцій у загальному розмірі 60 649,97 грн.

У постановах Верховного Суду від 23.03.2021 р. у справі № 917/665/20, 07.04.2021 р. у справі № 913/124/20, 09.06.2021 р. у справі № 916/1674/18 (у цих справах суди встановили, що проміжок часу між повідомленням органу, здійсненого прокурором в порядку ст. 23 Закону "Про прокуратуру", та зверненням до суду з позовом є незначним) зроблено наступні висновки:

- суд зобов`язаний дослідити: чи знав або повинен був знати відповідний орган про допущені порушення інтересів держави, чи мав відповідні повноваження для їх захисту, чи існував факт не звернення вказаного органу до суду при наявності для цього підстав;

- така обізнаність має бути підтверджена достатніми доказами, зокрема, але не виключно, повідомленням прокурора на адресу відповідного органу про звернення до суду від його імені;

- суди попередніх інстанцій при наданні висновків про недотримання прокурором розумного строку зосередилися на часовому проміжку, який минув між повідомленням, яке прокурор надіслав органу, та поданням позову у справі, проте не приділили достатньої уваги тому, що такий проміжок не завжди є вирішальним у питаннях дотримання прокурором приписів ст. 23 Закону "Про прокуратуру"; такий підхід є занадто формалізованим, критерій "розумності" строку має визначатися з урахуванням великого кола чинників і не може бути оцінений виключно темпорально.

У п. 55-56 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 р. у справі № 912/2385/18. Так, у п. 55 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 р. у справі № 912/2385/18 зазначено, що при вирішенні питання про необхідність звернення до суду з позовом компетентний орган може діяти в умовах конфлікту інтересів - коли порушення інтересів держави, про яке стверджує прокурор, може бути пов`язане з раніше вчиненими протиправними діями цього органу чи бездіяльністю. Для врахування цих обставин стаття 55 ГПК передбачає такі правила:

- якщо особа, яка має процесуальну дієздатність і в інтересах якої подана заява, не підтримує заявлених позовних вимог, суд залишає заяву без розгляду, крім позову прокурора в інтересах держави;

- відмова компетентного органу від поданого прокурором в інтересах держави позову (заяви), подання ним заяви про залишення позову без розгляду не позбавляє прокурора права підтримувати позов (заяву) і вимагати розгляду справи по суті.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що, звертаючись до суду із позовом у даній справі, прокурор відповідно до вимог статті 23 Закону України "Про прокуратуру" обґрунтував наявність у нього підстав для представництва інтересів держави в суді, визначив, у чому саме полягає порушення інтересів держави та правильно визначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Норми права, що підлягають до застосування, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів, наведених сторонами.

Між сторонами у справі виникли цивільно-правові відносини на підставі укладених Договорів на тимчасове користування місцями розташування спеціальних конструкцій в силу статті 11 Цивільного кодексу України, які за своєю правовою природою є договорами оренди, судом враховано законодавство що встановлює та регулює договірні зобов`язання, які виникають на підставі договору оренди.

Частиною 1 статті 143 Конституції України встановлено, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; встановлюють місцеві податки і збори відповідно до закону; забезпечують проведення місцевих референдумів та реалізацію їх результатів; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.

Органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території (ч. 1 ст. 144 Конституції України).

Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Відповідно до п. п. 1 та 2 п. а) ст. 29 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: власні (самоврядні) повноваження: 1) управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад; 2) встановлення порядку та здійснення контролю за використанням прибутків підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідних територіальних громад.

Згідно з ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 3 Господарського кодексу України (далі - ГК України), під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України та ч. 1 ст. 173 ГК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). Особливості найму (оренди) державного і комунального майна встановлюються Законом України "Про оренду державного та комунального майна".

Згідно ч. 1 - ч. 5 ст. 762 ЦК України, за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за найм (оренду) майна. Наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі (ч. 1 та ч. 4 ст. 286 ГК України).

Положеннями ст. 525, ч. 1 ст. 526 ЦК України, ч. 1 ст. 193 ГК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Закон України "Про рекламу" визначає засади рекламної діяльності в Україні, регулює відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами.

За змістом ст. 1 Закону України "Про рекламу", зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

За змістом ч. 1 ст. 16 Закону України "Про рекламу", розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Зовнішня реклама на територіях, будинках та спорудах розміщується за згодою їх власників або уповноважених ними органів (осіб).

Згідно з ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За частиною 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (ч. 1 та ч. 2 ст. 614 ЦК України).

Як унормовано положеннями частини 2 статті 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Статтею 216 ГК України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання. Господарсько-правова відповідальність базується на принципах, згідно з якими: потерпіла сторона має право на відшкодування збитків незалежно від того, чи є застереження про це в договорі; передбачена законом відповідальність виробника (продавця) за недоброякісність продукції застосовується також незалежно від того, чи є застереження про це в договорі; сплата штрафних санкцій за порушення зобов`язання, а також відшкодування збитків не звільняють правопорушника без згоди другої сторони від виконання прийнятих зобов`язань у натурі; у господарському договорі неприпустимі застереження щодо виключення або обмеження відповідальності виробника (продавця) продукції.

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання (ч. 1 ст. 218 ГК України).

Згідно ч. 2 ст. 218 ГК України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Частиною 1 статті 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з положеннями пункту 6 статті 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину (ч. 7 Прикінцевих положень ГК України).

Статтями 546, 549 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Умовами п. 3.5. Договорів визначено, що за несвоєчасне внесення плати за тимчасове користування місцями розташування спеціальних конструкцій розповсюджувачу нараховується пеня в розмірі 1,5 % від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу. При надходженні коштів до міського бюджету першочергово погашається пеня, а після цього - основна сума заборгованості.

Відповідно до ст. 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Висновки суду за результатами вирішення спору.

За результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст.ст. 75-79, 86 ГПК України, враховуючи, що відповідач відповідно до умов договору № 55/135 на тимчасове користування місцями розташування спеціальних конструкцій від 26.11.2019 року та договору № 36/71 на тимчасове користування місцями розташування спеціальних конструкцій від 18.09.2020 року неналежно виконав обов`язку щодо оплати за право тимчасового користування місцем розташування спеціальних конструкцій, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та стягнення з фізичної особи - підприємця Дворжак Тамари Олександрівни 53 914,99 грн заборгованості.

Посилання відповідача на лист Дубенської міської ради яким звільнено останнього від сплати за тимчасове користування місцями розташування спеціальних конструкцій, не приймається судом, оскільки, як вбачається з даного листа, міською радою звільнено від відповідальності за невиконання своїх зобов`язань, які виникли на підставі договорів, а не від зобов`язань щодо оплати за тимчасове користування місцями розташування спеціальних конструкцій. При цьому, даним листом міською радою звільнено від відповідальності на період дії встановленого Кабінетом Міністрів України карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів. Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 р. "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", (із наступними змінами і доповненнями) установлено з 12.03.2020 року на всій території України карантин, та постановою Кабінету Міністрів України № 383 від 25.04.2023 р. продовжено на території України дію карантину до 30.06.2023 р.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок пені (нарахування пені було здійснено за період після закінчення дії карантину), суд визнає його арифметично вірним, а відтак правомірним та обґрунтованим стягнення з відповідача на користь позивача 6 734,98 грн пені.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на зазначене, враховуючи, що позов визнано обґрунтованим судом в повному обсязі, судові витрати у справі по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн покладаються на відповідача у справі.

Керуючись ст. ст. 129, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Дворжак Тамари Олександрівни ( АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Управління архітектури, містобудування, житлово - комунального господарства та земельних відносин Дубенської міської ради (35603, Рівненська обл., м. Дубно, вул. Замкова, 4, ; р/р UA0017509, отримувач ГУК у Рівн.обл./Дубенс.міс.отг/24060300, код отримувача 38012494, банк одержувача казначейство України (ЕАП), МФО 899998) 53 914,99 грн (п`ятдесят три тисячі дев`ятсот чотирнадцять гривень 99 копійок) заборгованості та 6 734,98 грн (шість тисяч сімсот тридцять чотири гривні 98 копійок) пені.

3. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Дворжак Тамари Олександрівни ( АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Рівненської обласної прокуратури (33028, Рівненська обл., м. Рівне, вул. 16 липня, буд. 52, ; р/р UA0015371, МФО 820172, , банк одержувач - Державна казначейська служба України, м. Київ, код класифікації видатків бюджету - 2800) 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок) витрат по сплаті судового збору.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Позивач (стягувач): Управління архітектури, містобудування, житлово - комунального господарства та земельних відносин Дубенської міської ради (35603, Рівненська обл., м. Дубно, вул. Замкова, 4, ).

Стягувач щодо судового збору: Рівненська обласна прокуратура (33028, Рівненська обл., м. Рівне, вул. 16 липня, буд. 52, ).

Відповідач (боржник): Фізична особа - підприємець Дворжак Тамара Олександрівна ( АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно - західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені статтями 256 - 257 Господарського процесуального кодексу України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 08 серпня 2024 року.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Р.В. Романюк