УХВАЛА

14 серпня 2024 року

м. Київ

cправа № 910/10551/23

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Кібенко О.Р.,

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.06.2024

у справі за позовом ОСОБА_1

до відповідачів:

1) Всеукраїнської профспілки військових, працівників правоохоронних органів та учасників бойових дій (далі - Профспілка)

2) державного реєстратора департаменту реєстрації Міністерства юстиції України Заєць Юлії Анатоліївни (далі - Державний реєстратор)

3) Міністерства юстиції України (далі - Мін`юст)

про визнання частково недійсним протоколу, скасування державної реєстраційної дії про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

1. ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом (враховуючи заяву про уточнення позовних вимог від 06.09.2023) до:

- Профспілки про визнання недійсним протоколу №2/1 другого з`їзду Профспілки від 01.10.2022 про зміну керівника Профспілки з ОСОБА_1 на ОСОБА_2 ;

- Державного реєстратора про скасування реєстраційної дії про проведення в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) державної реєстрації змін до відомостей щодо Профспілки запис №001087054 від 15.12.2022 о 10:42:30, а саме: зміна відомостей про членів керівних органів громадського формування; зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи; зміни до установчих документів, які не пов`язані з внесенням змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в ЄДР; зміну керівника Профспілки з ОСОБА_1 на ОСОБА_2 ;

- Мін`юсту про зобов`язання скасувати запис №001087054 від 15.12.2022 о 10:42:30 в ЄДР державної реєстрації змін до відомостей щодо Профспілки;

- про стягнення з відповідачів у рівних частинах моральної шкоди у розмірі 20 000,00 грн.

2. Господарський суд міста Києва рішенням від 20.02.2024 позов задовольнив частково:

1) визнав недійсним п.3 рішення другого з`їзду Профспілки від 01.10.2022 щодо питання третього порядку денного про обрання головою Профспілки Свистулу О.В., оформленого протоколом № 2/1 від 01.10.2022;

2) скасував реєстраційну дію державного реєстратора департаменту державної реєстрації Мін`юсту Заєць Ю.А. про проведення в ЄДР державної реєстрації змін до відомостей щодо Профспілки запис №001087054 від 15.12.2022 (10:42:30), а саме: зміна відомостей про членів керівних органів громадського формування; зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи; зміни до установчих документів, які не пов`язані з внесенням змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в ЄДР; зміну керівника Профспілки з ОСОБА_1 на ОСОБА_2 ;

3) зобов`язав Мін`юст скасувати запис №001087054 від 15.12.2022 (10:42:30) в ЄДР проведення державної реєстрації змін до відомостей щодо Профспілки;

4) у задоволенні решти позову відмовив (щодо стягнення з відповідачів у рівних частинах моральної шкоди у розмірі 20 000,00 грн);

5) стягнув з Профспілки на користь ОСОБА_1 8 052,00 грн судового збору за подання позову.

3. Північний апеляційний господарський суд постановою від 17.06.2024 рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2024 скасував в частині задоволених позовних вимог та прийняв нове рішення в цій частині - про відмову у задоволенні позову.

4. 24.07.2024 ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.06.2024, в якій просив її скасувати та залишити в силі рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2024.

5. Перевіривши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху з огляду на таке.

6. Частиною 2 ст.292 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) передбачено, що якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, передбачених ст.290 цього Кодексу, то така скарга залишається без руху.

7. Відповідно до п.5 ч.2 ст.290 ГПК у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) ст.287 цього Кодексу підстави (підстав).

8. Відповідно до ч.2 ст.287 ГПК підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 ч.1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 1, 3 ст.310 цього Кодексу.

9. У разі подання касаційної скарги на підставі п.1 ч.2 ст.287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні (абз.2 п.5 ч.2 ст.290 цього Кодексу).

10. У цьому випадку необхідно чітко вказати:

- норму права (з посиланням на статтю, частину, абзац тощо), яку суд неправильно застосував в оскаржуваному судовому рішенні;

- навести висновок щодо застосування цієї норми права в оскаржуваному судовому рішенні;

- навести висновок щодо її застосування у постанові Верховного Суду, зазначити дату її прийняття та номер справи;

- обґрунтувати подібність правовідносин у справі, що розглядається, та у справі, в якій Верховний Суд виклав свій висновок.

11. У разі подання касаційної скарги на підставі п.2 ч.2 ст.287 ГПК в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду (абз.3 п.5 ч.2 ст.290 цього Кодексу). Скаржник повинен чітко вказати норму права, висновок про застосування якої був сформований Верховним Судом, дату прийняття відповідного судового рішення та номер справи, навести сам висновок і змістовно обґрунтувати необхідність відступлення від нього.

12. Якщо підставою для відкриття касаційного провадження скаржник вважає наявність випадку, передбаченого п.3 ч.2 ст.287 ГПК, він повинен зазначити норму права, єдину практику застосування якої необхідно сформувати, обставини справи, до яких ця норма повинна застосовуватись, який висновок зробили суди попередніх інстанцій з цього питання та обґрунтувати, в чому полягає непогодження із ним.

13. Оскаржуючи в касаційному порядку судові рішення на підставі п.4 ч.2 ст.287 ГПК, необхідно зазначити, яке саме процесуальне порушення з передбачених частинами 1, 3 ст.310 цього Кодексу призвело до прийняття незаконного судового рішення.

14. При цьому необхідно враховувати, що за змістом п.1 ч.3 ст.310 ГПК відкриття касаційного провадження через недослідження зібраних у справі доказів можливе лише за умови наявності у касаційній скарзі інших обґрунтованих підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 ч.2 ст.287 цього Кодексу.

15. Системний аналіз наведених положень ГПК дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 ч.1 ст.287 ГПК, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) ч.2 ст.287 ГПК як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

16. Отже, процесуальний закон покладає на скаржника обов`язок зазначати у касаційній скарзі про неправильне застосування конкретних норм матеріального та/або допущене судом порушення норм процесуального права та чітко визначити конкретну підставу (підстави) касаційного оскарження судового рішення, передбачену (передбачені) ст.287 ГПК, з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку.

17. Обґрунтовуючи подібність правовідносин, як обов`язкової умови для виникнення підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених пунктами 1- 3 ч.2 ст.287 ГПК, необхідно враховувати, що подібність правовідносин визначається за відповідними критеріями.

18. Велика Палата Верховного Суду виходить з того, що подібність правовідносин потрібно оцінювати за змістовим, суб`єктним та об`єктним критеріями. З-поміж цих критеріїв змістовий (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків учасників) є основним, а два інші - додатковими. У кожному випадку порівняння правовідносин і їхнього оцінювання на предмет подібності слід насамперед визначити, які правовідносини є спірними. А тоді порівнювати права й обов`язки сторін саме цих відносин згідно з відповідним правовим регулюванням (змістовий критерій) і у разі необхідності, зумовленої цим регулюванням, - суб`єктний склад спірних правовідносин (види суб`єктів, які є сторонами спору) й об`єкти спорів (пункти 25, 26, 31 постанови від 12.10.2021 у справі №233/2021/19).

19. У касаційній скарзі ОСОБА_1 посилається на підставу касаційного оскарження, передбачену п.1 ч.2 ст.287 ГПК, та зазначає таке:

"суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовою у рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку (Постанова КГС ВС від 20.06.2023 у справі №554/10517/16-ц, постанови ВП ВС від 30 червня 2021 року у справі № 9901/172/20 від 1 липня 2021 року у справі № 9901/381/20, від 26 жовтня 2021 року у справі № 766/20797/18 від 1 лютого 2022 року у справі № 750/3192/14 від 22 вересня 2022 року у справі № 462/5368/16-ц від 4 липня 2023 року у справі № 233/4365/18, Постанова КЦС ВС від 20.05.2020 року по справі № 200/17947/16-ц, Постанова КГС ВС від 22.06.2023 року по справі № 908/119/22)".

20. Втім, скаржник чітко не зазначає, які саме норми права (з посиланням на статтю, частину, абзац тощо) суд апеляційної інстанції неправильно застосував в оскаржуваному судовому рішенні, а також не обґрунтовує подібності правовідносин у справі, що розглядається, та у справах, в яких Верховний Суд виклав свої висновки та на які посилається скаржник.

21. Крім того, скаржник у тексті касаційної скарги також зазначає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права та вказує, зокрема, таке:

- при ухваленні оскаржуваної постанови, суд апеляційної інстанції не врахував та надав належної оцінки доказам, які містяться в матеріалах справи, не дослідив повно, всебічно та об`єктивно усі наявні обставини у цій справі;

- суд апеляційної інстанції не прийняв до уваги долучені позивачем докази (матеріали реєстраційної справи щодо змін відомостей стосовно Профспілки), проте позивач в повній мірі аргументував неможливість долучення таких доказів раніше, вказував про винятковість цього випадку та причини, що об`єктивно не залежали від позивача;

- надані до суду першої інстанції заяви свідків не відповідають нормам чинного законодавства, а з наданих роздруківок екрану щодо здійснення телефонних дзвінків неможливо встановити їх зміст;

- посилання на здійснення вихідних дзвінків на номер телефону позивача є абсолютно недоречними, оскільки встановити дійсний неможливим, а тому такі роздруківки не можуть бути належними та достатніми доказами в розумінні статей 77 та 79 ГПК;

- стосовно порушень дій державного реєстратора суд апеляційної інстанції обрав позицію відповідачів, а не досліджував повно та всебічно усі матеріали справи.

22. Зазначене може розцінюватися як підстава касаційного оскарження, передбачена п.4 ч.2 ст.287 ГПК, однак скаржник не посилається на відповідну підставу.

23. У такому разі касаційна скарга має містити зазначення, яке саме процесуальне порушення з передбачених частинами 1, 3 ст.310 ГПК призвело до прийняття незаконного судового рішення, та вказати, яким чином це порушення впливає на встановлення обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

24. У зв`язку із вищезазначеним, скаржнику необхідно уточнити підстави касаційного оскарження судових рішень, врахувавши вимоги щодо їх обґрунтування, які описані, зокрема, у пунктах 7-23 цієї ухвали.

25. Верховний Суд звертає увагу на те, що відповідно до приписів ГПК учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно форми та змісту подання касаційної скарги.

26. Враховуючи викладене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху.

27. З огляду на залишення касаційної скарги без руху, заява про заміну позивача його правонаступником залишається без розгляду до усунення недоліків.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 287, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.06.2024 у справі №910/10551/23 залишити без руху.

2. Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

3. Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя О. Кібенко