ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11 червня 2024 року м. Черкаси справа № 01/10/5026/779/2011

Вх.суду № 8212/24 від 20.05.2024
Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Хабазні Ю.А., із секретарем судового засідання Миколенко А.С.,
у судове засідання не з`явились: арбітражний керуючий Юдицький О.В. представники від АТ "Міжнародний резервний банк", Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ),
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси у приміщенні суду скаргу від 20.05.2024
заявника, арбітражного керуючого Юдицького О.В.,
про визнання неправомірними дій та рішення старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Полінкевича О.В. щодо винесення 25.04.2024 повідомлення про повернення наказу суду від 15.08.2022 у справі №01/10/5026/779/2011 стягувачу про прийняття без виконання
у справі за заявою
ініціюючого кредитора, Публічного акціонерного товариства "Дочірній банк Сбербанку Росії",
до боржника, Відкритого акціонерного товариства "Золотоноша м`ясо",
про банкрутство юридичної особи
УСТАНОВИВ:
1. Арбітражним керуючим Юдицьким О.В. подано скаргу від 20.05.2024 з вимогами:
прийняти до розгляду скаргу на протиправне рішення та дії старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Полінкевича Олександра Васильовича при виконанні наказу про примусове виконання ухвали Господарського суду Черкаської області від 15.08.2022 у справі №01/10/5026/779/2011;
визнати неправомірним рішення старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Полінкевича Олександра Васильовича щодо винесення 25.04.2024 повідомлення про повернення виконавчого документа - наказу Господарського суду Черкаської області від 15.08.2022 у справі №01/10/5026/779/2011 стягувачу без прийняття до виконання;
визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Полінкевича Олександра Васильовича щодо винесення 25.04.2024 повідомлення про повернення виконавчого документа наказу Господарського суду Черкаської області від 15.08.2022 у справі №01/10/5026/779/2011 стягувачу без прийняття до виконання;
зобов`язати старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Полінкевича Олександра Васильовича усунути порушення (поновити порушене право заявника) та винести постанову про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню наказу Господарського суду Черкаської області від 15.08.2022 у справі №01/10/5026/779/2011;
копію ухвали за результатами розгляду скарги на протиправне рішення та дії старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Полінкевича Олександра Васильовича при виконанні наказу Господарського суду Черкаської області від 15.08.2022 у справі №01/10/5026/779/2011 направити на поштову адресу арбітражного керуючого Юдицького Олександра Вікторовича вул.Героїв Дніпра, б.7, к.171, м.Черкаси, 18018.
2. Ухвалою суду від 24.05.2024 відкрито провадження за скаргою та призначено її до розгляду у спрощеному провадженні по суті.
3. Заявник у скарзі від 20.05.2024 №01/861/908-1946 на обґрунтування заявлених вимог пояснив,
що постановленою у цій справі ухвалою суду від 02.08.2022 (залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.12.2022) задоволено заяву арбітражного керуючого Юдицького О.В. від 13.07.2022 №02-01/112/779-2011 та стягнуто з АТ "Міжнародний резервний банк" на користь арбітражного керуючого Юдицького О.В. 162994,66 грн. грошової винагороди та витрат і 15.08.2022 на виконання вказаних вище судових рішень був виданий наказ суду;
що у подальшому Фонд гарантування вкладів фізичних осіб розпочав процедуру ліквідації АТ "Міжнародний резервний банк";
що заявник направив на адресу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк" Луньо І.В. (далі Банк) заяву №02-01/142/779-2011 від 17.08.2022 про прийняття до виконання наказу суду від 15.08.2022, на яку отримав відповідь про те, що вимоги заявника визнані конкурсними і включені до реєстру вимог кредиторів у порядку п.8 ч.1 ст.52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб";
що такі дії Банку не відповідають вимогам закону, суперечить висновкам у постановах Верховного Суду та Великої Палати Верховного Суду, виконання яких є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень (ч.5 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів");
що оскільки судове рішення та виданий на його виконання наказ суду Банком не виконані, виконавчий документ арбітражному керуючому Юдицькому О.В. на його вимогу не повернуто, 09.04.2024 останній звернувся до суду із заявою №02-01/821/779-2011 про видачу дублікату вказаного виконавчого документа;
що ухвалою суду від 11.04.2024 заяву задоволено та видано дублікат наказу Господарського суду Черкаської області від 15.08.2022;
що 11.04.2024 заявник звернувся до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (далі відділ ДВС) із заявою №02-01/823/779-2011 від 11.04.2024 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення на яку 17.05.2024 отримав повідомлення від 25.04.2024 старшого державного виконавця відділу ДВС Полінкевича О.В. про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання на підставі п.4 частини четвертої ст.4 Закону України "Про виконавче провадження" (Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника);
що зобов`язання з оплати послуг ліквідатора за своєю специфікою та природою походження не призводить до набуття таким ліквідатором статусу ані кредитора, ані статусу вкладника;
що оскільки надання послуг арбітражного керуючого відбувається виключно на платній основі, а законодавством не передбачено випадків здійснення своїх повноважень арбітражним керуючим безоплатно, то наявність норми п.4 ч.4 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження" не може суперечити принципу верховенства права, меті й завданням господарського судочинства, які спрямовані на захист порушеного права та виконання остаточного судового рішення;
що відмова Банку від здійснення оплати послуг арбітражного керуючого, а також повернення державним виконавцем виконавчого документа (наказу суду від 15.08.2022) стягувачу без його виконання слід розцінювати як відмову в можливості отримання гарантованої Конституцією України та Кодексом України з процедур банкрутства оплати послуг арбітражного керуючого і тим самим примушення його виконувати повноваження за відсутності оплати праці, що суперечить ст.43 Конституції України та ст.4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.07.2020 у справі №Б14/040-07/15-08);
що крім того, арбітражний керуючий вимушений нести додатковий тягар із повторного доведення своїх законних вимог відповідно до іншого механізму реалізації прав на захист своїх порушених прав та інтересів.
4. Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) у письмовому поясненні від 05.06.2024 (а.с.88 т.44) проти вимог заперечив, вважаючи рішення державного виконавця законним, для чого надав копії матеріалів виконавчого провадження №74797630.
5. АТ "Міжнародний резервний банк" у заяві від 05.06.2024 (а.с.126 т.44) пояснило,
що з 25.02.2022 банк перебуває у процедурі ліквідації, яка здійснюється Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, тобто банк перебуває під повним контролем держави;
що 19.05.2022 державою були примусово вилучені корпоративні права (акції) у розмірі 100 відсотків майна АТ "Міжнародний резервний банк", які належали ПАТ "Сбербанк Росії", тому єдиним власником (акціонером) Банку є держава Україна;
що оскільки на момент звернення арбітражного керуючого Юдицького О.В. до відділу ДВС Національним банком України вже було прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ "Міжнародний резервний банк", а Фондом гарантування вкладів фізичних осіб вже було прийнято рішення про ліквідацію АТ "Міжнародний резервний банк" і така інформація є публічною, у відділу ДВС не було правових підстав для відкриття виконавчого провадження відповідно до прямих приписів Закону України "Про виконавче провадження" тому відділ ДВС правомірно повернув стягувачу наказ суду 15.08.2022 без прийняття до виконання;
що грошові кошти (оплата праці ліквідатора), про стягнення яких з банку був виданий наказ суду від 15.08.2022, не можуть бути витратами, пов`язаними із здійсненням ліквідаційної процедури, оскільки не вносились до кошторису витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури АТ "Міжнародний резервний банк", та не затверджувались Фондом, а арбітражний керуючий Юдицький О.В. не залучався Фондом або уповноваженою особою Фонду, оскільки ліквідатором банкрута він був призначеним ще до початку ліквідації банку.
6. Учасники провадження у справі про банкрутство боржника були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, однак участі своїх повноважних представників у судове засідання не забезпечили, про причини неявки до суду не повідомили.
Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, у зв`язку з чим суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами без участі учасників справи, які не з`явились.
7. При вирішенні поданої на розгляд заяви судом застосовуються положення Кодексу України з процедур банкрутства.
Відповідно до ст.233 ГПК України у судовому засіданні приєднано до матеріалів справи вступну та резолютивну частини судового рішення.
8. Дослідивши наявні у справі докази суд установив наступні обставини.
08.04.2011 ухвалою суду відкрито провадження у справі про банкрутство боржника.
18.12.2012 постановою суду боржника визнано банкрутом.
02.08.2022 ухвалою суду затверджено звіт ліквідатора банкрута від 09.04.2022 №02-01/628 про проведення ліквідаційної процедури банкрута та доданий до нього ліквідаційний баланс станом на 17.02.2022, ліквідовано ВАТ "Золотонощам`ясо" як юридичну особу-банкрута, провадження у справі закрито.
02.08.2022 ухвалою суду (залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.12.2022) з АТ "Міжнародний резервний банк" пропорційно на користь арбітражного керуючого Юдицького О.В. стягнуто 162 994,66 грн. грошової винагороди та витрат арбітражного керуючого.
15.08.2022 на виконання вказаного вище судового рішення видано наказ суду.
17.08.2022 арбітражний керуючий Юдицький О.В. направив Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ліквідатору ПАТ "Міжнародний резервний банк" Луньо І.В. (Банку) заяву №02-01/142/779-2011 про прийняття наказу суду від 15.08.2022 до виконання (а.с.48,96 т.44).
12.05.2023 арбітражний керуючий Юдицький О.В. направив Банку заяву №02-01/412/779-2011, у якій просив виконати позачергово, у межах кошторису витрат Банку, ухвалу суду від 02.08.2022 у цій справі, яка набрала законної сили, та виданого на її виконання наказу від 15.08.2022; у разі відмови у позачерговому погашенні вимог, повернути виконавчий документ (наказ суду від 15.08.2022) заявнику (а.с.52 ,97 зворот т.44).
22.05.2023 Банк листом №2010 у відповідь на заяву арбітражного керуючого Юдицького О.В. від 12.05.2023 №02-01/412/779-2011 повідомив про те, що оскільки стягнута з АТ "Міжнародний резервний банк" грошова винагорода виникла за період з 22.11.2018 до 30.11.2020, тобто до початку процедури ліквідації банку (25.02.2022), то вимоги є конкурсними і включені до реєстру вимог кредиторів АТ "Міжнародний резервний банк" у порядку п.8 ч.1 ст.52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (а.с.57, 103 зворот т.44).
11.04.2024 ухвалою суду задоволено заяву арбітражного керуючого Юдицького О.В. від 09.04.2024 №02-01/821/779-2011 та видано дублікат наказу суду від 15.08.2022. Вказаним судовим рішенням, зокрема, встановлено, що "Наказ було надіслано до виконання особі, яка є зобов`язаною його виконати, на вимогу Заявника не було повернено, тому Наказ слід вважати втраченим у зв`язку з відмовою його повертати".
11.04.2024 арбітражний керуючий Юдицький О.В. направив Шевченківському відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) заяву №02-01/823/779-2011 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу суду від 18.08.2022 (а.с.58,92 зворот,т.44).
25.04.2024 відділом ДВС винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання на підставі п.4 ч.4 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження", мотивоване тим, що "розпочато процедуру ліквідації на підставі рішення Правління Національного банку України від 25.02.2022 року №91-рш/БТ "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Акціонерного товариства "Міжнародний Резервний Банк" (Код ) та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 25 лютого 2022 року №131 "Про початок процедури ліквідації АТ "МР Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку" (а.с.66,110 зворот т.44).
20.05.2024 за вх.№8112/24 до суду надійшла скарга, що розглядається.
9. При вирішенні спору судом застосовано наступні норми законодавства.
Відповідно до Кодексу України з процедур банкрутства:
ч.1 ст.2 Провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до Господарського процесуального кодексу України:
ч.6 ст.12. Господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом";
ч.1 і 3 ст.13. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом;
ч.1 ст.73. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи;
ч.1, 3 і 4 ст.74. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів;
ч.4 ст.75. Обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом;
ч.1 і 2 ст.86. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності;
ч.1,3 ст.327. Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (...);
ч.1 ст.339. Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права;
ч.1,2 ст.342. Скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду;
ч.1 і 2 ст.343. За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу; у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника); якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
Згідно із Законом України "Про виконавче провадження":
ч.1 ст.13. Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами;
п.4 ч.4 ст.4. Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;
ч.1 ст.74. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Згідно з ч.5 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно - правовий акт, що містить відповідну норму права.
Відповідно до ч.3 ст.46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.
10. Аналізуючи установлені обставини справи та норми чинного законодавства суд прийшов до таких висновків.
За змістом ст.1 і 2 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; справедливості, неупередженості та об`єктивності.
Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 19.04.2023 у справі №5002-17/1718-2011 зобов`язання з оплати послуг ліквідатора за своєю специфікою та природою походження не призводить до набуття таким ліквідатором статусу ані кредитора, ані статусу вкладника, зокрема:
п.5.4. (...) відповідно до частини третьої статті 46 Закону № 4452-VI у ході ліквідаційної процедури здійснюється фінансування витрат, безпосередньо пов`язаних зі здійсненням ліквідаційної процедури банку, а компенсація оплати праці ліквідатора може бути віднесена ліквідатором банку до витрат, пов`язаних зі здійсненням ліквідаційної процедури, з метою отримання активів банку. Аналогічну правову позицію викладено в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26 січня 2021 року у справі № 10/Б-5022/1359/2011 та в постанові Верховного Суду від 23 вересня 2021 року в цій справі;
п.7.36. Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо НБУ прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку - боржника (пункт 4 частини четвертої статті 4 Закону № 1404-VIII);
7.37. Велика Палата Верховного Суду бере до уваги зазначену правову норму та вважає, що вона має застосовуватися імперативно щодо всіх конкурсних вимог кредиторів неплатоспроможного банку, оскільки Закон №4452-VI визначає спеціальні процедури задоволення конкурсних вимог неплатоспроможного банку у відповідній черговості;
7.38. Разом з тим, якщо існують судові рішення, які набрали законної сили, щодо зобов`язання до вчинення ліквідатором банку певних дій з погашення вимог, які виникли як поточні в ліквідаційній процедурі до неплатоспроможного банку, і такий ліквідатор відмовляється в добровільному порядку виконати такі рішення, стягувач не може бути позбавлений конституційного права на виконання судового рішення. З огляду на таке повернення державним виконавцем без прийняття до виконання виконавчого документа стягувачу буде незаконним".
У ході ліквідаційної процедури боржника здійснюється фінансування витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури Банку, тому компенсація оплати праці ліквідатора може бути віднесена ліквідатором банку до витрат, пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури з метою одержання активів банку. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.01.2021 у справі №10/Б-5022/1359/2011.
Тобто, у даному випадку ліквідатор банкрута не є конкурсним кредитором Банку, а оплата його послуг є витратами, пов`язаними з належним проведенням ліквідаційної процедури самого Банку, тому Банк не мав права включати вимоги ліквідатора банкрута боржника у цій справі до реєстру вимог кредиторів, а зобов`язаний був включити ці вимоги до кошторису тих витрат, які затверджені Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (так як Банку надано право залучати до своєї роботи інших осіб, оплата праці яких здійснюється за рахунок Банку, що ліквідується).
У зв`язку з цим, включення вимог арбітражного керуючого Юдицького О.В. до складу конкурсних є незаконним, а тому фактично є відмовою у виконанні судового рішення в законному порядку.
Отже, оплата послуг ліквідатора банкрута у цій справі відноситься до витрат, пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури Банку, а закон не виключає можливість примусового стягнення боргу органами державної виконавчої служби згідно із судовим рішенням з банківської установи, яка перебуває в процедурі ліквідації.
З огляду на викладені обставини, суд вважає, що повідомлення державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання є незаконним.
За таких обставин, скарга підлягає задоволенню.
Суд відхиляє доводи АТ "Міжнародний резервний банк", оскільки саме ним не виконано обов`язок внести витрати на компенсацію оплати праці ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Юдицького О.В., до кошторису витрат Банку, пов`язаних зі здійсненням ліквідаційної процедури Банку, при затвердженні такого кошторису.
Керуючись ст.234, 235, 342 ГПК України, суд
УХВАЛИВ:
1. Скаргу арбітражного керуючого Юдицького О.В. від 20.05.2024 задовольнити повністю.
визнати дії старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Київ) Полінкевича Олександра Васильовича, які вчинені шляхом винесення повідомлення від 25.04.2024 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання неправомірними та скасувати повідомлення від 25.04.2024;
зобов`язати Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Київ) відкрити виконавче провадження за заявою арбітражного кеурючого Юдицького Олександра Вікторовича від 11.04.2024 №02-01/823/779-2011 з примусового виконання наказу Господарського суду Черкаської області від 15.08.2022 у справі №01/10/5026/779/2011, виданого на виконання ухвали Господарського суду Черкаської області від 02.08.2022 у цій справі.

Ухвала суду набрала законної сили 05.08.2024. Ухвала суду може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду в порядку та у строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.
Повне судове рішення складено і підписано 05.08.2024.
Направити цю ухвалу заявнику, АТ "Міжнародний резервний банк", Шевченківському відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ)

Суддя Ю.А. Хабазня
Я-4