РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.08.2024Справа № 910/4748/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В. розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Баніса Енерджі Юкрейн»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бітлоджик»

про стягнення 91409,65 грн

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Баніса Енерджі Юкрейн» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бітлоджик» про стягнення 91409,65 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем порушено умови укладеного між сторонами Договору №01-11/2021/ББЕЮ про постачання теплової енергії від 01.11.2021 в частині повної та своєчасної оплати наданих послуг, внаслідок чого за відповідачем утворилась заборгованість у розмірі 43800 грн, яку позивач просить суд стягнути з відповідача. Окрім того, позивачем заявлено до стягнення інфляційні втрати у розмірі 10759,44 грн та пеню у розмірі 36850,21 грн

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Визначено відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 16.05.2024, для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 27.05.2024 та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо такі будуть подані) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, але не пізніше 06.06.2024. Визначено позивачу строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання, але не пізніше 31.05.2024.

Копія зазначеної ухвали була отримана відповідачем 13.05.2024.

Проте ТОВ «Бітлоджик» в установлений строк відзиву на позов не подало, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не направило.

Таким чином, суд вказує на те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом його направлення на адресу суду поштовим відправленням, відтак, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч.9 ст.165, ч.2 ст.178, ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, а неподання відповідачем відзиву на позов не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 01.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Баніса Енерджі Юкрейн» (далі - Теплопостачальна організація) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бітлоджик» (далі - Споживач) укладено Договір №01-11/2021/ББЕЮ про постачання теплової енергії (далі - Договір).

За цим Договором Теплопостачальна організація зобов`язується постачати Споживачеві ДК 021-2015 код 09320000-8 Пара, гаряча вода та пов`язана продукція (теплова енергія) (далі - Теплова енергія) в потрібних йому обсягах, а Споживач зобов`язується прийняти і оплатити одержану Теплову енергію за встановленими цінами (тарифами) та у терміни передбачені цим Договором. (п.1.1. Договору)

Відповідно до п.1.4. Договору теплова енергія за цим Договором постачається Споживачу для опалення об`єктів та в таких обсягів - ТОВ «Бітложик», опалювальна площа - 1500 кв.м.; очікуваня кількість тепла - 200 Гкал.

Вартість 1 Гкал за цим Договором становить 3600 грн з урахуванням ПДВ. (п.3.1. Договору)

Загальна вартість (ціна) цього Договору складає 720000 грн з урахуванням ПДВ. (п.3.2. Договору)

Згідно з п.4.6. Договору оплата послуг здійснюється Споживачем на підставі виставлених Теплопостачальною організацією рахунків та актів в розмірі суми, вказаної в цих рахунках, протягом 5 календарних днів від дати виставлення рахунку-фактури. Виставлення рахунків Теплопостачальною організацією відбувається одночасно з оформленням актів приймання-передачі теплової енергії.

Відповідно до ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України визначено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Частинами 6, 7 статті 276 Господарського кодексу України встановлено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію.

В силу ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З матеріал справи вбачається, що за січень 2022 року позивачем було надано, а відповідачем прийнято теплової енергії на загальну суму 59184 грн, що підтверджується підписаним зі сторони позивача та відповідача Актом надання послуг №13 від 01.02.2022.

Також, позивачем до матеріалів справи додано підписаний представниками обох сторін Акт на зняття показників лічильника теплової енергії від 31.01.2022.

Суд зазначає, що строк виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо оплати отриманої теплової енергії за січень 2022 року, є таким, що настав.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було здійснено часткові оплати на загальну суму 20000 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними інструкціями №1215 від 04.05.2023 на суму 10000 грн та №1299 від 24.10.2023 на суму 10000 грн.

Таким чином, в порушення умов Договору та вимог чинного законодавства України надані позивачем послуги відповідач оплатив не в повному обсязі та з порушенням встановленого строку, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість у розмірі 39184 грн.

Листом №8 від 05.02.2024 позивач звертався до відповідача з претензією про сплату заборгованості за спірним Договором.

Відповіді на вказану претензію позивача матеріали справи не містять, так само як і не містять доказів погашення відповідачем заборгованості у розмірі 39184 грн.

Відтак суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 39184 грн основного боргу є доведеними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

В іншій частині позовних вимог про стягнення суми основної заборгованості, суд приходить до висновку про відсутність після для їх задоволення, з огляду на наступне.

З пояснень позивача та з наявного в матеріалах справи листа ТОВ «Бітлоджик» №02/02/02-24 від 27.02.2023 вбачається, що відповідачем протягом січня-лютого 2022 року було спожито теплової енергії за Договором на загальну суму 96300 грн, яку відповідачем було частково оплачено 20.12.2022, 24.02.2023 та заборгованість ТОВ «Бітлоджик» станом на 27.02.2023 становить 63800 грн.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять ані рахунків-фактури на оплату послуг за лютий 2022 року, ані актів приймання-передачі послуг за лютий 2022 року, ані доказів оплати послуг за вказаний період, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості перевірити та встановити факт надання послуг у лютому 2022 року, їх обсяг та вартість, так само як і позбавлений можливості встановити розмірі заборгованості з оплати послуг за вказаний період.

Тобто, позивачем не доведено наявність у відповідача заборгованості з оплати наданих послуг саме у заявленому ТОВ «Баніса Енерджі Юкрейн» розмірі.

Щодо заявлених позивачем до стягнення інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України визначено, що при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Перевіривши наданий позивачем та здійснивши власний розрахунок інфляційних втрат з урахуванням вищевикладеного, враховуючи межі заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати у розмірі 10759,44 грн.

Щодо заявленої позивачем до стягнення пені, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. (частина 3 статті 549 ЦК України).

Відповідно до п.7.3.1. Договору за порушення строків та розміру оплати за теплову енергію, згідно з умовами даного Договору, Споживач сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожен день такого прострочення.

Відповідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Судом встановлено, що позивачем розрахунок пені здійснено без урахування ч.6 ст.232 ГК України.

Здійснивши власний розрахунок пені з урахуванням вищевстановленого, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня у розмірі 12258,38 грн.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не надано суду доказів на спростування викладених у позові обставин.

Разом з тим, з урахуванням положень ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бітлоджик» (04655, м. Київ, вул. Полярна, буд. 20; ідентифікаційний код 39247982) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Баніса Енерджі Юкрейн» (04655, м. Київ, вул. Полярна, буд. 20, офіс 333; ідентифікаційний код 38916406) суму основної заборгованості у розмірі 39184 (тридцять дев`ять тисяч сто вісімдесят) грн, інфляційні втрати у розмірі 10759 (десять тисяч сімсот п`ятдесят дев`ять) грн 44 коп., пеню у розмірі 12258 (дванадцять тисяч двісті п`ятдесят вісім) грн 38 коп., а також витрат по сплаті судового збору у розмірі 2060 (дві тисячі шістдесят) грн 47 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата підписання: 15.08.2024.

Суддя Я.В. Маринченко