ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" серпня 2024 р. м. Житомир Справа № 906/641/24

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Сікорської Н.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк"

до Приватного підприємства "Владмар-Тех"

про стягнення 118151,36 грн.

Процесуальні дії по справі.

Публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк" звернулося до суду з позовом про стягнення з Приватного підприємства "Владмар-Тех" 118151,36 грн., з яких: 98459,47 грн. авансового платежу, 19691,89 грн. штрафу.

Ухвалою від 13.06.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Вказаною ухвалою встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк відповідачем відзив на позовну заяву не подано.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором на послуги з капітального ремонту №13/10.2023 від 13.10.2023р. в частині виконання робіт, в зв`язку з чим позивач просить стягнути суму сплаченого авансового платежу.

Також, позивач на підставі п.6.3 договору нарахував до стягнення з відповідача 19691,89 грн. штрафу.

Відповідач, в порядку статей 165, 251 ГПК України, не скористався правом подачі письмового відзиву на позовну заяву, доводи позивача не спростував.

Копія ухвали суду від 13.06.2024, яка направлялась на адресу відповідача, повернулася до суду без вручення з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

З метою повідомлення відповідача, судом 16.07.2024р. здійснено дзвінок за номером телефону НОМЕР_1 та повідомлено ОСОБА_1 , який одночасно являється і власником і керівником ПП "Владмар-Тех", про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та про право подати відзив на позовну заяву.

Відповідно до частин 3, 7 статті 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання, ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Враховуючи вищевикладене, судом вжито всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

13 жовтня 2023 року між Публічним акціонерним товариством акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" (замовник) та Приватним підприємством "Владмар-Тех" (підрядник) було укладено договір на послуги з капітального будівництва №13/10.2023, відповідно до п.1.1 якого в порядку та на умовах, передбачених цим договором та додатками до нього, виконавець зобов`язується виконати роботи з капітального ремонту приміщення Банку в частині облаштування до потреб маломобільних груп населення за адресою: м. Бердичів, Житомирська область, вул. Житомирська, 23-А (відділення №42/05), у відповідності до Дефектного акту (додаток № 1 до договору), Договірної ціни (додаток № 2 до договору), Локального кошторису на будівельні роботи №02-01-01 (додаток № 3 до договору), Підсумкової відомості ресурсів до локального кошторису № 02-01-01 (додаток № 4 до цього договору), Календарного графіку робіт (додаток № 5 до договору) (далі - роботи), а замовник зобов`язується прийняти належним чином виконані роботи та оплатити їх вартість у строки та у порядку, що передбачені договором (а.с.5-9).

Відповідно до пункту 2.1. договору, ціна договору складається із загальної вартості робіт за договором, яка є твердою, включає в себе всі витрати виконавця при виконанні робіт та становить 196918,94 грн. без ПДВ. Договірна ціна наведена в додатку №2, що є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно п.2.3.1 договору замовник здійснює авансовий платіж, що становить 50% загальної вартості робіт за цим договором в сумі: 98459,47 грн. всього без ПДВ, протягом 10 операційних днів з дати підписання цього договору та на його підставі.

Відповідно до пункту 3.1 договору виконавець зобов`язаний виконати роботи, що визначені в предметі цього договору, у строк 30 робочих днів з дати отримання авансового платежу згідно з пп. 2.3.1 п. 2.3 договору та відповідно до календарного графіку виконання робіт (додаток №5 до договору).

Згідно п.п.4.4.4. п.4.4 договору замовник має право в односторонньому порядку розірвати договір у разі порушення, невиконання та/або відмови від виконання виконавцем своїх зобов`язань за цим договором, повідомивши про це в ОСЕД та/або письмово виконавцю у строк, не менш ніж 10 календарних днів до запланованої дати розірвання договору. У такому випадку договір вважається розірваним з дати, що визначена в такому повідомлення про розірвання, а для виконавця наступають наслідки, передбачені п.п.4.1.10. п.4.1. договору.

Відповідно до п.п.4.1.10 п.4.1 договору у разі дострокового розірвання договору виконавець зобов`язаний повернути замовнику кошти, перераховані в якості авансового платежу згідно п.п.2.3.1 п.2.3 договору впродовж 14 операційних днів.

Пунктом 6.3 договору передбачено, що за порушення виконавцем строків виконання робіт виконавець сплачує замовнику штраф у розмірі 10% від загальної вартості робіт, яка зазначена в п.2.1 цього договору, за кожен факт порушення.

Сторонами було підписано додатки до договору: дефектний акт, договірну ціну, локальний кошторис, підсумкову відомість (а.с.10-16).

Договірна ціна, наведена в додатку №2 до договору, становить 196918,94 грн.

На виконання підпункту 2.3.1 договору позивач 18.10.2023р. сплатив авансовий платіж в сумі 98459,47 грн. (платіжна інструкція №12637-7 на а.с.17).

У зв`язку з невиконанням відповідачем робіт з капітального ремонту, позивач 02.04.2024. направив відповідачу лист-повідомлення про дострокове розірвання з 08.04.2024р. договору №13/10.2023 та вказав про необхідність повернення протягом 14 операційних днів сплаченого авансового платежу в сумі 98459,47 грн., а також сплатити штраф в розмірі 10% від вартості робіт в сумі 19691,89 грн. (а.с.18-20). Вказаний лист залишений без відповіді.

Оскільки відповідач сплачений йому аванс не повернув, Публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк" звернулося до суду з позовом про стягнення з Приватного підприємства "Владмар-Тех" 118151,36 грн., з яких: 98459,47 грн. авансового платежу, 19691,89 грн. штрафу.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до ст.174 ГК України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Як встановлено судом, між сторонами виникли правовідносини підряду на підставі договору на послуги з капітального будівництва №13/10.2023 від 13.10.2023р.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

За приписами статті 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За нормами ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших умов, що звичайно ставляться (ст.526 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 3.1 договору сторони погодили, що виконавець зобов`язаний виконати роботи, що визначені в предметі цього договору, у строк 30 робочих днів з дати отримання авансового платежу згідно з пп. 2.3.1 п. 2.3 договору та відповідно до календарного графіку виконання робіт (додаток №5 до договору).

Судом встановлено факт виконання зобов`язань з боку позивача щодо перерахування попередньої оплати.

Так, авансовий платіж відповідач отримав 18.10.2023р. (платіжна інструкція №12637-7 на а.с.17), однак підрядні роботи протягом 30 робочих днів та в подальшому не виконав.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Згідно ст.849 ЦК України замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника.

Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника.

Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Як вже вказувалось, п.п.4.4.4. договору сторони визначили право замовника в односторонньому порядку розірвати договір у разі порушення, невиконання та/або відмови від виконання виконавцем своїх зобов`язань за цим договором.

Позивач, скориставшись наданим йому правом, надіслав відповідачу лист про дострокове розірвання договору та вимагав повернення сплаченої суми авансу (а.с.18-20).

Фактично з боку замовника відбулася від договору у зв`язку з тим, що підрядник своєчасно не розпочав роботу та не виконує її.

Обґрунтовуючи правові підстави звернення до суду з даним позовом, позивач посилається на приписи ст.ст. 611, 612, 615 ЦК України, які містять загальні положення щодо правових наслідків порушення зобов`язання.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019р. у справі №917/1739/17 (провадження №12-161гс19 ), висновки якої є обов`язковими для суду в силу ст.236 ГПК України, викладено позицію, згідно якої саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін, виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.

Велика Палата Верховного Суду в постановах від 25.06.2019 року у справі №924/1473/15 та від 04.12.2019 року у справі № 917/1739/17 висловила правову позицію про те, що суд згідно з принципом jura novit curia ("суд знає закони") під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін.

Виходячи з встановленого судом факту перерахування коштів позивачем та з огляду на те, що відповідачем роботи не виконані, суд вважає, що сплачені позивачем кошти є збитками, які останній поніс внаслідок невиконання відповідачем свого зобов`язання.

Відповідно до 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Статтею 225 ГК України передбачено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Відповідно до ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов`язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред`явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення.

З огляду на положення статті 224 ГК України, статей 22, 611, 614, 623 ЦК України, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

При цьому, на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Як вже вказувалося, матеріалами справи підтверджено факт перерахування позивачем відповідачу 98459,47 грн. авансового платежу за здійснення робіт з капітального ремонту. Докази в підтвердження виконання відповідачем робіт в матеріалах справи відсутні.

З огляду на викладене, має місце прямий причинно-наслідковий зв`язок між невиконанням зобов`язань, покладених на відповідача, та понесеними позивачем витратами на оплату робіт, які фактично є збитками.

Враховуючи, що тягар доказування виконання зобов`язання в частині виконання робіт з виготовлення металевих конструкцій в даному випадку покладено на відповідача, і останній не скористався правом подачі відзиву на спростування доводів позивача, не надав суду доказів виконання зобов`язання в частині виконання робіт, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача 98459,47 грн., які є збитками.

Відносно вимог позивача про стягнення з відповідача 19691,89 грн. штрафу, суд вказує наступне.

За змістом ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пунктом 6.3 договору сторони визначили, що за порушення виконавцем строків виконання робіт виконавець сплачує замовнику штраф у розмірі 10% від загальної вартості робіт, яка зазначена в п.2.1 цього договору, за кожен факт порушення.

Позивач нарахував до стягнення з відповідача 10% штрафу в сумі 19691,89 грн., обрахованого із загальної вартості робіт 196918,94 грн., визначено у п.2.1 договору.

Перевіривши розрахунок штрафу, суд встановив, що він є обґрунтованим та таким, що відповідає законодавству та умовам договору, тому позовні вимоги про стягнення 19691,89грн. штрафу підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі в сумі 118151,36 грн.

Судові витрати за результатами розгляду справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення позовних вимог, судовий збір в розмірі 3028,00 грн. покладається на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Владмар-Тех" (10001, м.Житомир, провул.Крилова, 12, кв.32, )

на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" (03087, м.Київ, вул.Єреванська, 1, ):

- 98459,47 грн. - збитків,

- 19691,89 грн. - штрафу,

- 3028,00 грн. - витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення рішення.

Повне рішення складено: 12.08.24

Суддя Сікорська Н.А.

1 - до справи

2 - відповідачу (рек. з повід.: АДРЕСА_1 )