УХВАЛА

31.07.2024 Справа № 910/5853/24

За заявою Закритого акціонерного товариства "Українська будівельна компанія" (03062, м. Київ, пр-т. Перемоги, буд. 67)

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Валерія Лобановського, 4-В" (03037, м. Київ, просп. Валерія Лобановського, буд. 4-В; ідентифікаційний код 38855422)

про відкриття провадження у справі про банкрутство

Суддя Чеберяк П.П.

Представники сторін:

від заявника Лукомський П.В. - представник

від боржника Мельниченко С.О. - представник

арб. керуючий Леонов К.Ю.

від Ніколаюка О.Б. Іванчик Л.Б. - представник

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Закрите акціонерне товариство "Українська будівельна компанія" звернулось до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Валерія Лобановського, 4-В" (03037, м. Київ, просп. Валерія Лобановського, буд. 4-В; ідентифікаційний код 38855422) у зв`язку із наявною та непогашеною заборгованістю.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 20.05.2024 прийнято заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство до розгляду, підготовче засідання суду призначено на 10.07.2024.

09.07.2024 до Господарського суду м. Києва надійшов відзив боржника на заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство.

10.07.2024 до Господарського суду м. Києва надійшла заява членів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Валерія Лобановського, 4-В" про відмову у відкритті провадження у справі про банкрутство.

У судовому засіданні 10.07.2024 оголошено перерву до 31.07.2024.

У судовому засіданні 31.07.2024 представник заявника надав пояснення по суті заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство та підтримав подану заяву в повному обсязі.

Представник боржника подав клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів та щодо задоволення поданої заяви не заперечував.

Згідно приписів ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Звертаючись до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника, заявник вказав про наявність у боржника непогашеної заборгованості в загальному розмірі 659 461,77 грн. за договором про відшкодування витрат з оплати електроенергії у місцях загального користування № 15072021/1-1 від 15.07.2021.

На підтвердження своїх вимог до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство додано копії: договору про відшкодування витрат з оплати електроенергії у місцях загального користування № 15072021/1-1 від 15.07.2021, акт наданих послуг №13 від 30.04.2024, актів зняття показників лічильників електроенергії за період 2021 - 2024 роки, рахунків на оплату використаної електроенергії за період 2021 - 2024 роки, актів звіряння взаємних розрахунків за період липень 2021 - квітень 2024, листа ініціюючого кредитора №30/04/2024-8 від 30.04.2024, листа боржника №1/05 від 02.05.2024.

Так, як вбачається з матеріалів справи, 15.07.2021 між Закритим акціонерним товариством "Українська будівельна компанія" (виконавець) та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Валерія Лобановського, 4-В" (будинок) було укладено договір про відшкодування витрат з оплати електроенергії у місцях загального користування №15072021/1-1.

Згідно з п.1.1 договору ним регулюються правовідносини сторін щодо відшкодування витрат з оплати електроенергії у місцях загального користування (МЗК) об`єкту, тобто багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: м. Київ, проспект Валерія Лобановського, 4-В.

Відповідно до п.1.2 договору виконавець власними та залученими силами забезпечує відповідні електроустановки в МЗК об`єкту електроенергією на компенсаційній строковій основі.

На підставі п.1.3 договору будинок зобов`язується оплачувати (компенсувати) виконавцю вартість всієї фактично спожитої у всіх місцях загального користування об`єкту (крім місць загального користування нежитлових приміщень) електроенергії згідно з показаннями відповідних лічильників (з урахуванням вказаних в цьому договорі особливостей). Оплата (компенсація) здійснюється будинком згідно з чинними на момент сплати тарифами, затвердженими у встановленому законом порядку. Зміни затверджених тарифів не тягнуть за собою необхідності внесення змін у цей договір, який продовжує діяти для Сторін з урахуванням змінених тарифів.

П.1.5 договору передбачено, що виконавець щомісяця надає будинку рахунки (розшифровки) кількості спожитої електроенергії, що є підставою для проведення розрахунків згідно з цим договором.

Як вказує заявник, у період липень 2021 - квітень 2024 по місцям загального користування об`єкту відбувалося споживання електричної енергії, вартість якої згідно з договором повинна бути компенсована боржником на користь кредитора.

На підтвердження обсягів споживання сторони щомісяця фіксували показники лічильників, що також щомісяця відображувалося у підписаних сторонами актах зняття показників лічильників (додаються). Такі акти були підписані між сторонами по кожному місяцю у період липень 2021 - квітень 2024.

Для проведення компенсації використаної електроенергії кредитор щомісяця передавав боржнику рахунки на оплату. Такі рахунки надавалися у період липень 2021 - квітень 2024.

Усього за вищевказаний період боржнику було нараховано і виставлено рахунків на загальну суму 659 461,77 грн.

Оскільки боржник у вказаний період жодного разу так і не оплатив компенсації (в тому числі частково) спожитої електроенергії, що було порушенням умов договору, кредитор звернувся до боржника з листом №30/04/2024-8 від 30.04.2024, в якому вимагав вжити заходів для погашення заборгованості.

У відповідь на вказаний лист боржник передав ініціюючому кредитору лист-відповідь №1/05 від 02.05.2024, у якому підтвердив (визнав) існування боргу та узгодив його розмір.

Крім того, між сторонами також був підписаний акт звірки взаємних розрахунків за період з липня 2021 року по квітень 2024 року.

У відзиві на заяву про відкриття провадження справі про банкрутство боржник визнав існуючу заборгованість перед заявником у повному обсязі.

В свою чергу, в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 , в якій останній повідомив, що протоколом № 01-23 від 02.11.2023 засіданням правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Червонозоряний, 4-В", яке в подальшому було перейменовано на Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Валерія Лобановського, 4-В" його було обрано Головою правління боржника.

ОСОБА_1 також повідомив, що станом на 02.11.2023 договору про відшкодування витрат з оплати електроенергії у місцях загального користування № 15072021/1-1 від 15.07.2021 між Закритим акціонерним товариством "Українська будівельна компанія" та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Валерія Лобановського, 4-В" укладено, підписано та зареєстровано не було.

Крім того, на жодні збори Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Валерія Лобановського, 4-В" порядком денним не виносилось питання розгляду, погодження та підписання договору про відшкодування витрат з оплати електроенергії у місцях загального користування № 15072021/1-1 від 15.07.2021.

Також в матеріалах справи наявний лист слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління поліції у м. Києві від 17.07.2024 за вих. № в якому повідомлено, що слідчим відділу Солом`янського управління поліції Головного управління поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001710 від 09.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на даний час невстановлені досудовим розслідуванням особи, діючи за попередньою змовою групою осіб, підробили документи і незаконного змінили статутні документи Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Червонозоряний, 4-В", яке було перейменовано на Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Валерія Лобановського, 4-В", що розташований за адресою: 03037, м. Київ, просп. Валерія Лобановського, буд. 4-В, чим і захопили управління будинком Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Валерія Лобановського, 4-В" та рахунками вищезазначеного об`єднання.

Порядок подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, а також перелік документів, які мають бути додані до вказаної заяви, визначені статтею 34 Кодексу України з процедур банкрутства.

За змістом частини першої статті 35 Кодексу України з процедур банкрутства у разі відсутності підстав для відмови у прийнятті, залишення без руху або для повернення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство господарський суд приймає заяву до розгляду, про що не пізніше п`яти днів з дня її надходження постановляє ухвалу, в якій, серед іншого, зазначається дата проведення підготовчого засідання суду. Також ухвалою про прийняття заяви про відкриття провадження у справі господарський суд має право вирішити питання про зобов`язання заявника, боржника та інших осіб надати суду додаткові відомості, необхідні для вирішення питання про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Згідно правових висновків Верховного Суду у складі суддів палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, викладених у постанові від 22.09.2021 у справі 911/2043/20, процедура банкрутства щодо боржника переслідує публічний та приватний інтерес. Захист публічного інтересу, зокрема, знаходить свій вияв у недопущенні фіктивного банкрутства, а також недопущення доведення боржника до банкрутства.

Захист приватного інтересу, в свою чергу, полягає в максимальному задоволенні вимог кредиторів, відновленні платоспроможності боржника або його ліквідації та продажу його майна у ліквідаційній процедурі з метою погашення вимог кредиторів.

Отже, однією з основних функцій господарського суду під час провадження у справі про банкрутство є дотримання балансу захисту публічного та приватного інтересів.

Судова палата також зауважила, що провадження у справах про банкрутство характеризується особливим процесуальним порядком розгляду справ, специфічністю цілей і завдань, особливим суб`єктним складом, тривалістю судового провадження, що істотно відрізняють це провадження від позовного.

З огляду на положення процесуального закону, у справах позовного провадження господарський суд, здійснюючи правосуддя, обмежений принципами диспозитивності та змагальності сторін, водночас у справах про банкрутство судовий контроль є невід`ємною складовою цього провадження.

Згідно з частиною другою статті 8 Кодексу України з процедур банкрутства право на звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство мають боржник, кредитор.

Частинами першою, другою статті 34 Кодексу України з процедур банкрутства унормовано, що заява про відкриття провадження у справі про банкрутство подається кредитором або боржником у письмовій формі та повинна містити зокрема, виклад обставин, що є підставою для звернення до суду; перелік документів, що додаються до заяви, а також відомості про розмір вимог із зазначенням окремо розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає сплаті. До заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство додаються докази сплати судового збору, крім випадків, коли згідно із законом судовий збір не підлягає сплаті; довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником; докази авансування винагороди арбітражному керуючому трьох розмірів мінімальної заробітної плати за три місяці виконання повноважень; докази надсилання боржнику копії заяви і доданих до неї документів.

Наявність боргу при ініціюванні справи про банкрутство підтверджується доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором. Доказами на підтвердження наявності боргу можуть бути, зокрема, судові рішення, господарські правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення. Такими доказами можуть бути, зокрема, банківські виписки, платіжні доручення, видаткові накладні, довідки, листи, протоколи, та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань.

Порядок відкриття провадження у справі про банкрутство регламентований статтею 39 Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до частин першої - п`ятої статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом. Неявка у підготовче засідання сторін та представника державного органу з питань банкрутства, а також відсутність відзиву боржника не перешкоджають проведенню засідання. У підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи. Якщо провадження у справі відкривається за заявою кредитора, господарський суд перевіряє можливість боржника виконати майнові зобов`язання, строк яких настав. Боржник може надати підтвердження спроможності виконати свої зобов`язання та погасити заборгованість. У разі якщо до господарського суду до дня підготовчого засідання надійшло кілька заяв і одна з них прийнята судом до розгляду, інші ухвалою господарського суду приєднуються до матеріалів справи і розглядаються одночасно. У разі визнання вимог заявника необґрунтованими господарський суд оцінює обґрунтованість вимог інших заяв кредиторів, приєднаних до матеріалів справи, і вирішує питання про відкриття провадження у справі у порядку, передбаченому цією статтею. За результатами розгляду заяви про відкриття провадження у справі та відзиву боржника господарський суд постановляє ухвалу про: відкриття провадження у справі; відмову у відкритті провадження у справі.

Отже, завданням підготовчого засідання господарського суду у розгляді заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство є перевірка обґрунтованості вимог ініціюючого кредитора на предмет (1) наявності між заявником і боржником грошового зобов`язання в розумінні абзацу 5 частини першої статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства; (2) встановлення наявності спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження; (3) встановлення обставин задоволення таких вимог до проведення підготовчого засідання у справі.

Поряд з цим, у силу частини восьмої статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства в ухвалі про відкриття провадження у справі про банкрутство, серед іншого, зазначається про введення мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Згідно з частиною третьою статті 41 Кодексу України з процедур банкрутства протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах; забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій; не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій; зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію; не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Таким чином, стадія відкриття провадження у справі про банкрутство має своїми наслідками не лише заходи процесуального характеру, а й майнового. При цьому, внаслідок введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, ухвала про відкриття провадження у справі про банкрутство поширюється на майнові відносини між боржником та невизначеним на момент винесення ухвали підготовчого засідання колом осіб - конкурсних кредиторів.

За таких обставин, обов`язком ініціюючого кредитора є надання суду достатніх належних доказів існування непогашеного грошового зобов`язання боржника перед кредитором з метою виключення у майбутньому розумних сумнівів інших кредиторів боржника в обґрунтованості відкриття провадження у справі про банкрутство (постанова Верховного Суду від 18.02.2021 у справі № 904/3251/20).

Тож, важливим питанням при відкритті провадження у справі про банкрутство є питання обґрунтованості кредиторських вимог ініціюючого кредитора, за заявою якого відкривається провадження у справі.

Верховний Суд у постанові від 16.06.2022 у справі № 910/13242/21 вказав, що використання формального підходу при розгляді заяви з кредиторськими вимогами та визнання кредиторських вимог без надання правового аналізу поданій заяві з кредиторськими вимогами, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог створює загрозу визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника і відкриття на підставі такої заборгованості провадження у справі про банкрутство. Наведене порушує права кредиторів у справі про банкрутство з обґрунтованими грошовими вимогами, а також порушує права боржника у справі про банкрутство.

Для унеможливлення загрози визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника, суду слід розглядати заяви з кредиторськими вимогами із застосуванням засад змагальності сторін у справі про банкрутство у поєднанні з детальною перевіркою підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, розміру та моменту виникнення. У разі виникнення мотивованих сумнівів сторін у справі про банкрутство щодо обґрунтованості кредиторських вимог, на заявника таких кредиторських вимог покладається обов`язок підвищеного стандарту доказування задля забезпечення перевірки господарським судом підстав виникнення таких грошових вимог, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог (постанови Верховного Суду від 07.10.2020 у справі № 914/2404/19, від 28.01.2021 у справі № 910/4510/20).

Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справи про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі № 911/2043/20 також зазначив, що з моменту відкриття провадження у справі банкрутство боржник перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника (аналогічний за змістом правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 918/420/16 та в низці постанов Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справах про банкрутство).

Тому, з огляду на важливі правові наслідки відкриття провадження у справі про банкрутство, які, крім заявника та боржника, стосуються невизначеного кола осіб - потенційних кредиторів боржника, ухваленню відповідного рішення суду має передувати системний аналіз обставин, пов`язаних із правовідносинами, з посиланням на які заявник обґрунтовує свої вимоги до боржника, на підставі поданих доказів. Лише після з`ясування та перевірки таких обставин суд може встановити обґрунтованість вимог кредитора до боржника, а також наявність чи відсутність спору про право у цих правовідносинах, як передумови для відкриття провадження у справі (постанова Верховного Суду від 16.02.2021 у справі № 911/2042/20).

Отже, звернення кредитора до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство по суті є реалізацією кредитором права на судовий захист власних майнових прав за відсутності належного виконання грошового зобов`язання боржником. У зв`язку з цим, кредитор повинен надати суду докази на підтвердження наявності у нього права, яке підлягає захисту, та навести обставини, що є підставою для звернення до суду.

При цьому, на господарський суд покладається обов`язок перевірки обґрунтованості вимог ініціюючого кредитора та з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство, що, враховуючи принцип дотримання балансу захисту публічного та приватного інтересів, має здійснюватися судом незалежно від погодження боржником із заявленими вимогами чи, навпаки, пасивної процесуальної поведінки боржника у вигляді неподання ним відзиву на заяву про відкриття відповідного провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, додані до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство докази не свідчать про безспірність вимог заявника.

Відсутність спору про право, в розрізі процедури банкрутства, полягає у відсутності неоднозначності у частині вирішення питань щодо сторін зобов`язання, суті (предмету) зобов`язання, підстави виникнення зобов`язання, суми зобов`язання та структури заборгованості, а також строку виконання зобов`язання тощо.

Отже, встановлення судом у підготовчому засіданні наявності спору про право, характерного для справ позовного провадження, є однією із перешкод для відкриття провадження у справі про банкрутство. Разом з тим слід зазначити, що відсутність будь-яких заперечень боржника з приводу заявленої вимоги кредитора може свідчити про її визнання, а відтак і про відсутність між сторонами спору про право.

Вирішуючи питання чи свідчить вимога кредитора (кредиторів) про наявність спору про право, слід враховувати наступне.

Спір про право виникає з матеріальних правовідносин і характеризується наявністю розбіжностей (суперечностей) між суб`єктами правовідносин з приводу їх прав та обов`язків та неможливістю їх здійснення без усунення перешкод в судовому порядку.

Спір про право може мати місце також у випадку, коли на шляху здійснення особою права виникають перешкоди, які можуть бути усунуті за допомогою суду.

Таким чином, спір про право пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також не доведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права. Здійснюючи розгляд спорів про право, суд встановлює наявність чи відсутність певних обставин (юридичних фактів). За відсутності цих елементів не може бути й спору про право.

Отже, якщо у підготовчому засіданні буде з`ясовано, що між ініціюючим кредитором та боржником існують суперечки з приводу їх прав та обов`язків, що вочевидь ставить під сумнів вимогу кредитора, і їх вирішення можливе виключно шляхом встановлення об`єктивної істини, що, у свою чергу, покладає на суд обов`язок вжити всіх визначених законом заходів до всебічного, повного та об`єктивного з`ясування дійсних прав і обов`язків сторін, у тому числі із застосуванням інституту доказів і доказування, що притаманно саме для справ позовного провадження, господарський суд відмовляє у відкриті провадження у справі про банкрутство.

При цьому законодавство не містить переліку будь-яких критеріїв для висновку про існування спору про право, тому в кожному конкретному випадку в залежності від змісту правовідносин суд повинен оцінити форму вираження відповідної незгоди учасників провадження на предмет існування спору.

Методом встановлення таких фактів є дослідження господарським судом відзиву боржника, заслуховування пояснень представника боржника або дослідження Єдиного реєстру судових рішень, відомості з якого відкритими та загальнодоступними, на предмет наявності на розгляді іншого суду позову боржника до ініціюючого кредитора з приводу заявленої вимоги кредитора.

Правова позиція аналогічного змісту викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного суду у постановах від 13.08.2020 року у справі №910/4658/20, від 15.10.2020 року у справі №922/1174/20, від 16.09.2020 року справі №911/593/20 від 25.11.2020 року у справі №910/5799/20.

Про існування спору про право може свідчити, наприклад, заперечення боржника щодо дійсності правочину (договору), який є підставою виникнення грошового зобов`язання, або обґрунтоване ствердження про його нікчемність в силу закону, у тому числі заперечення боржника проти правочину, за умовами якого до заявника - кредитора перейшло право вимоги (зокрема, договору про відступлення права вимоги) тощо.

Також спір про право наявний у разі, коли боржник не погоджується із методикою (формулою) розрахунку заявленого боргу або взагалі висловлює незгоду з існуванням у нього заборгованості перед кредитором, стверджуючи про припинення зобов`язання зарахуванням тощо; заявляє про сплив позовної давності; заперечує настання строку виконання грошового зобов`язання з мотивів правомірності зупинення ним виконання свого обов`язку (ч.3 ст.538 ЦК України) або з мотивів прострочення кредитора (ст. 613 ЦК України), доводить про припинення поруки тощо.

Встановлення наявності або відсутності наведених обставин переходить в площину доказування, що вочевидь свідчить про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження.

При цьому, у суду першої інстанції під час проведення підготовчого засідання відсутня можливість вирішення такого спору про право, що в свою чергу пов`язано з особливостями позовного провадження, як то пред`явлення позову, можливості подання зустрічного позову, складу учасників справи у позовному провадженні, прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, а також диспозитивністю господарського судочинства тощо.

За вказаних обставин, на дату проведення підготовчого засідання судом з`ясовано, що між заявником та боржником існують суперечки з приводу їх прав та обов`язків, в тому числі щодо суті (предмету) зобов`язання, підстави їх виникнення, суми зобов`язання та структури заборгованості.

Разом з тим, оскільки в силу приписів чинного спеціального законодавства господарський суд, на розгляді якого перебуває заява про відкриття провадження у справі про банкрутство, не розглядає спір по суті (спір щодо кредиторських вимог, які стали підставою для подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство), вищенаведені суперечки підлягають вирішенню саме у порядку позовного провадження із застосуванням усього інструментарію, характерного такому провадженню, а тому вимоги кредитора в даному випадку не є безспірними та свідчать про наявність спору про право, що у відповідності до ч. 6 ст. 39 КУзПБ є самостійною підставою для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство боржника.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмету спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному зверненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

З огляду на викладені вище обставини та наведені норми, суд дійшов висновку щодо відсутності правових підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Валерія Лобановського, 4-В".

Керуючись ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд м. Києва

У Х В А Л И В:

1. Відмовити Закритому акціонерному товариству "Українська будівельна компанія" у відкритті провадження у справі про банкрутство Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Валерія Лобановського, 4-В" (03037, м. Київ, просп. Валерія Лобановського, буд. 4-В; ідентифікаційний код 38855422).

2. Копію ухвали направити заявнику, боржнику, органу державної виконавчої служби, державному реєстратору за місцезнаходженням боржника.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Кодексом України з процедур банкрутства та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя П.П. Чеберяк