ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2024м. ДніпроСправа № 904/2666/24

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Загинайко Т.В. за участю секретаря судового засідання Сидорової Є.О. розглянув за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу

за позовом керівника Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області (51200, м. Новомосковськ Новомосковського району Дніпропетровської обл., вул. Гетьманська, буд. 5) в інтересах держави в особі

позивача: Перещепинської міської ради (51220, м. Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської обл., вул. Шевченка, буд. 43; ідентифікаційний код 04338463)

до Приватного підприємства "Кредо" (49038, м. Дніпро, вул. Мудрого Ярослава Князя, буд. 68; ідентифікаційний код 22414251)

про скасування державної реєстрації речових прав та зобов`язання повернути земельну ділянку

Представники:

від прокуратури: Тавлеєв О.О. - прокурор відділу прокуратури;

від позивача: представник не з`явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином;

від відповідача: представник не з`явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

ПРОЦЕДУРА:

Керівник Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Перещепинської міської ради звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (вх.№2545/24 від 18.06.2024) до Приватного підприємства "Кредо", у якій просить:

- скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, площею 76,6886 га, кадастровий номер :01:065:1011, яка розташовується на території Перещепинської міської ради Новомосковського району, проведену за Приватним підприємством "Кредо" на підставі рішення державного реєстратора виконавчого комітету Зеленодольської міської ради Дніпропетровської області №70589870 від 01.12.2023 (номер запису про інше речове право 52849464);

- зобов`язати Приватне підприємство "Кредо" повернути земельну ділянку, площею 76,6886 га, кадастровий номер :01:065:1011, яка розташовується на території Перещепинської міської ради Новомосковського району Перещепинській міській об`єднаній територіальній громаді в особі Перещепинської міської ради;

- стягнути з відповідачів у справі на користь Дніпропетровської обласної прокуратури (реквізити отримувача: 49044, м. Дніпро, пр-т Дмитра Яворницького, 38, МФО 820172, р/р UA0000291 в ДКСУ в м. Київ код за , код класифікації видатків бюджету 2800) сплачений судовий збір;

- про час розгляду справи повідомити учасників справи.

Позовну заяву було подано без додержання вимог, встановлених статтею 164 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.06.2024 про залишення позовної заяви без руху позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків - 7 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У подальшому, прокурором подано заяву (вх.№30802/24 від 25.06.2024), відповідно до якої було усунуто недоліки позовної заяви, визначені ухвалою господарського суду від 24.06.2024.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, яке відбудеться 23.07.2024 о 16:00 год.

У судове засідання 23.07.2024 з`явився прокурор, представники позивача та відповідача у судове засідання не з`явились, запропоновані судом заяви по суті не надали, строк для подання таких заяв закінчився.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.07.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (загальне позовне провадження) на 06.08.2024 о 15:00 год.

Позивач у заявах (вх.№35381/24 від 24.07.2024 та вх.№35421/24 від 24.07.2024) про розгляд справи без участі представника просить у зв`язку з неможливістю прибути на судові засідання, розгляд справи здійснювати без участі представника Перещепинської міської ради та зазначає, що міська рада повністю підтримує позовні вимоги заявлені прокурором та просить їх задовольнити у повному обсязі.

У судове засідання 06.08.2024 з`явився прокурор, представники позивача та відповідача у судове засідання не з`явилися, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

З приводу дотримання прав відповідача під час розгляду даної справи судом, слід зазначити таке.

Відповідно до частини 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно з частиною 6 статті 242 цього Кодексу днем вручення судового рішення є, окрім іншого, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Судом до матеріалів справи долучено довідки про доставку електронного листа, з яких вбачається, що:

- ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 01.07.2024 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі була доставлена до електронного кабінету відповідача 01.07.2024 об 11:57 год. (а.с. 137);

- ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 23.07.2024 про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті була доставлена до електронного кабінету відповідача 25.07.2024 о 10:00 год. (а.с. 147);

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Також, суд наголошує, що за змістом статей 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" вбачається, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

З урахуванням наведеного, відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалами Господарського суду Дніпропетровської області по даній справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Більше того, права відповідача, як учасника справи, не можуть забезпечуватись судом за рахунок порушення прав позивача на своєчасне вирішення спору судом, що є безпосереднім завданням господарського судочинства, та яке відповідно до норм частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Так, ухвалою суду від 01.07.2024, з урахуванням вимог частини 8 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, судом було запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Судом також враховані Нормативи і нормативні строки пересилання поштових відправлень, затверджені наказом Міністерства інфраструктури України №958 від 28.11.2013, на випадок направлення відповідачем відзиву на позовну заяву або клопотання до суду поштовим зв`язком.

Однак, станом на 06.08.2024 строк на подання відзиву на позовну заяву, з урахуванням додаткового строку на поштовий перебіг, закінчився.

Будь-яких клопотань про продовження вказаного процесуального строку у порядку, передбаченому частиною 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, до суду від відповідача не надходило; поважних причин пропуску вказаного строку суду також не повідомлено.

Згідно із частиною 1 статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Слід також зауважити, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України).

Суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву та вважає можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Отже, суд дійшов висновку, що матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення, оскільки у відповідача було достатньо часу для подання відзиву на позову заяву, чого відповідачем зроблено не було, будь-яких заперечень чи відомостей щодо викладених у позовній заяві обставин відповідачем суду також не повідомлено.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Справа відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод розглядалася протягом розумного строку у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ

Як вбачається, на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 18.06.2019 №4-1563/15-19 СГ "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність" за актом приймання-передачі від 18.06.2019 земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність та додатку до нього від 18.06.2019 Перещепинській міській об`єднаній територіальній громаді в особі позивача - Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області передано із державної власності у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту загальною площею 7034,5501 га, зокрема, земельну ділянку з кадастровим номером :01:065:1011, площею 76,6886 га (пункт 26 у Додатку до Акту) (а.с. 71-87).

Рішенням Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 12.07.2019 №14-14/VII "Про прийняття земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність Перещепинської міської об`єднаної територіальної громади в особі Перещепинської міської ради" вирішено: - прийнято земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 7034,5501 га у комунальну власність Перещепинської міської об`єднаної територіальної громади в особі Перещепинської міської ради згідно з додатком до Акта; - затвердити акт приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної власності у комунальну власність від 18.06.2019; - провести державну реєстрацію права власності на земельніділянки, які зазначені в додатку до акта приймання-передачі від 18.06.2019 (а.с.87 звор. сторона).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 30.08.2019

право власності на земельну ділянку із кадастровим номером :01:065:1011, площею 76,6886 га зареєстровано за Перещепинською міською радою Новомосковського району Дніпропетровської області (номер відомостей про речове право: 33467344; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 232) (інформаційна довідка від 22.05.2024 №379635638) (а.с. 95).

Як вбачається, 01.12.2023 державним реєстратором виконавчого комітету Зеленодольської міської ради Дніпропетровської області Водяник О.О. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відомості про державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку із кадастровим номером :01:065:1011, площею 76,6886 га, яка розташовується на території Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області за відповідачем - Приватним підприємством "Кредо".

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно для державної реєстрації були подані: рішення органу місцевого самоврядування Перещепинської міської ради №89-27/УІІ від 16.10.2023 та договір оренди землі від 26.10.2023, укладений між Перещепинською міською радою та Приватним підприємством "Кредо".

Відповідно до наявної у справі копії договору оренди земельної ділянки від 26.10.2023, укладеного між Перещепинською міською радою, як орендодавцем, та Приватним підприємством "Кредо", як орендарем, орендодавець на підставі рішення сесії Перещепинської міської ради від 16.10.2023 №89-27/УІІ надав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку, загальною площею 76,6886 га, із кадастровим номером :01:065:1011, яка розташована за межами населених пунктів на території Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області (а.с. 91-94).

Договір укладено на 7 років (з 26.10.2023 по 26.10.2030 року) (пункт 5 Договору).

Відповідно до преамбули Договору від імені Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області Договір підписано міським головою Савєльєвим В.І.

Разом з цим, відповідно до листа Перещепинської міської ради від 03.01.2024 №2.25-11 міською радою 16.10.2023 сесія не проводилась, рішення сесії №89-27/УІІ від 16.10.2023 "Про передачу земельних ділянок в оренду на 7 років ПП "Кредо" не приймалось; також міською радою не приймалися рішення щодо передачі в оренду земельних ділянок, не укладалися та не підписувалися договори оренди земельних ділянок, зокрема, з Приватним підприємством "Кредо"; 29.12.2023 міській раді стало випадково відомо про існування завідомо підроблених рішеннях сесії та укладених фіктивних договорів оренди земельних ділянок. 29.12.2023 міська рада звернулася з заявою про скоєння кримінального правопорушення за статтями 190, 191, 358, 364, 366 Кримінального кодексу України до ВП №2 Новомосковського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області; 01.01.2024 ВП №2 Новомосковського РВ до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості та відкрито кримінальне провадження №0000001 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 366 Кримінального кодексу України; у разі наявності підстав міська рада не заперечує щодо застосування прокуратурою представництва інтересів держави в суді (а.с.19 звор. сторона).

В матеріалах справи міститься копія заяви Перещепинської міської ради від 29.12.2023 №2.25-3223 про скоєння кримінального правопорушення (а.с.40-41).

У вказаній заяві міська рада зазначає, що з 2020 міський голова Перещепинської міської ради - Цвіркун Ярослав Олексійович. Міській раді стало відомо, що 26.12.2023 між Перещипинською міською радою в особі колишнього міського голови Савельєва В.І. та Приватним підприємством "Кредо", використовуючи підроблену гербову печатку, укладено ряд фіктивних договорів оренди земельних ділянок, зокрема, земельної ділянки з кадастровим номером :01:065:1011, площею 76,6886 га.

З матеріалів справи вбачається, що 01.01.2024 за вказаним фактом внесено відомості до ЄРДР за №0000001 за частиною 1 статті 366 Кримінального кодексу України. На теперішній час досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває.

Окрім того, згідно з даними Державного земельного кадастру та публічної кадастрової карти, земельна ділянка площею 76,6886 га (кадастровий номер :01:065:1011) знаходиться в межах ландшафтного заказника загальнодержавного значення "Приорільський" (а.с. 98-101).

Зазначена інформація також підтверджується листом Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 10.04.2024 №2-1233/0/261-24 (а.с. 23-65).

Відповідно до вказаного листа Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації, на момент формування вказаної вище земельної ділянки, повноваження щодо передачі земель сільськогосподарського призначення облдержадміністрації, як суб`єкту владних повноважень, відповідно до ст. 122 п. 21 розділу Х Земельного кодексу України не належали і наразі не належать. Зазначений заказник створено на землях сільськогосподарського призначення. Згідно з інформацією Національної кадастрової системи земельна ділянка із кадастровим номером :01:065:1011, площею 76,6886 га відноситься до категорії земель "Землі сільськогосподарського призначення". Указом Президента України від 09.12.1998 №1341/98 "Про території та об`єкти природно-заповідного фонду загальнодержавного значення" з метою збереження та відтворення цінних природних комплексів, генофонду рослинного і тваринного світу оголошено заказниками і пам`ятками природи загальнодержавного значення території та об`єкти, що мають особливу природоохоронну, наукову, естетичну та пізнавальну цінність. Відповідно до статті 25 Закону України "Про природно-заповідний фонд" ландшафтний заказник загальнодержавного значення "Приорільський" створено без вилучення земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів у їх власників або користувачів - колективних сільськогосподарських підприємств Новомосковського району (КСП "Приорілля" - 709,0 га, КСП "Дружба" - 618,0 га, КСП "Зоря" - 435,0 га, АКП "Мир" - 467,0 га) та Магдалинівського району (КСП "Суворова" - 2028,0 га, КСП "Росія" - 679,0 га, КСП "Вікторія" - 456,0 га, КСП "Котівка" - 172,0 га, КСП "Оріль" - 744,0 га, КСП "Промінь" - 954,0 га, КСП "Ілліча" - 790,0 га) районів, а також Котівського лісництва Новомосковського ДЛГ - 325,0 га.

Прокурор зазначає, що земельна ділянка із кадастровим номером :01:065:1011, площею 76,6886 га перебуває у комунальній власності Перещепинської міської об`єднаної територіальної громади в особі Перещепинської міської ради, сформована за рахунок земель сільськогосподарського призначення, цільове призначення вказаної земельної ділянки не змінювалось, ландшафтний заказник загальнодержавного значення "Приорільський" створено без вилучення земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів у його користувачів; оскільки документами, наявними в матеріалах справи, спростовано факт автентичності та достовірності прийняття Перещепинською міською радою рішення №89-27/УІІ від 16.10.2023 "Про передачу земельних ділянок у оренду на 7 років ПП "Кредо" та укладання міською радою договору оренди земельної ділянок від 26.10.2023 з ПП "Кредо" державна реєстрація права оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, із кадастровим номером :01:065:1011, площею 76,6886 га, яка розташована на території Перещепинської міської ради Новомосковського району - є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, а земельна ділянка підлягає поверненню Перещепинській міській раді, що і стало причиною звернення з позовом до суду.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Відповідно до пункту 1 статті 1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав.

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (стаття 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

У Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення (частина 1 статті 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав (частина 1 статті 11 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (частина 2 статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

За результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав (частина 1 статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Відповідно до частини третьої статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню, крім випадків, передбачених пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються.

Зміст цієї правової норми вказує на те, що допускаються такі способи судового захисту порушених прав та інтересів особи:

1) судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав;

2) судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав;

3) судове рішення про скасування державної реєстрації прав.

Прокурор стверджує, що права власника земельної ділянки порушено внесенням до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про наявність права оренди за договором, який ним не укладався.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків (частина 2 статті 152 Земельного кодексу України).

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (частина 2 статті 116 Земельного кодексу України).

Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб (частина 4 статті 122 Земельного кодексу України).

Відсутні докази звернення відповідача з відповідною заявою про надання дозволу на розробку проекту відведення для надання в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення до Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, дозволу на розроблення такого проекту землеустрою відповідач не отримував; проектна документація щодо відведення спірної земельної ділянки відповідачу не розроблялася, проект землеустрою не погоджувався; рішення відповідного органу щодо передачі у користування відповідачу спірної земельної ділянки не приймалося. Відповідних доказів сторонами до суду не надано.

Право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (частина 1 статті 407 Цивільного кодексу України).

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (частина 1 статті 215 Цивільного кодексу України).

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (частина 3 статті 215 Цивільного кодексу України).

Істотні умови договору оренди визначені частини 1 статті 15 Закону України "Про оренду землі".

Так, істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

У разі ж, якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, в наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 202 Цивільного кодексу України). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина 4 статті 202 Цивільного кодексу України).

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. (частина 3 статті 203 Цивільного кодексу України).

У випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним не виникли.

Відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує з частиною 2,3 статті 215 Цивільного кодексу України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими. У випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення.

Наведене узгоджується з правовим висновком, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц.

З матеріалів справи вбачається, що сесія міської ради 16.10.2023 не проводилася, рішення сесії №89-27/УІІ від 16.10.2023 щодо передачі земельної ділянки з кадастровим номером 223210500:01:065:1011, площею 76,6886 га, яка розташована на території Перещепинської міської ради Новомосковського району в оренду на 7 років Приватному підприємстуву "Кредо", не приймалось, договір оренди земельної ділянки з Приватним підприємством "Кредо" від 26.10.2023 не укладався.

Таким чином, підстави для державної реєстрації права оренди на підставі рішення державного реєстратора були відсутні.

Відтак, вимоги прокурора про скасування державних реєстрацій прав оренди на підставі рішення державного реєстратора щодо спірної земельної ділянки відповідає належному способу захисту та є законною й обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо вимоги прокурора про зобов`язання Приватного підприємства "Кредо" повернути земельну ділянку площею 76,6886 га, кадастровий номер :01:065:1011, яка розташована на території Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (стаття 321 Цивільного кодексу України).

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (частина 1 статті 317 Цивільного кодексу України).

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (частини 1, 2 статті 319 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Зайняття земельної ділянки фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку. Тож, у цьому випадку ефективним способом захисту права є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення такої ділянки. Більше того, негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок.

Наведене узгоджується з правовим висновком, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі №145/2047/16-ц.

Доказів повернення спірної земельної ділянки відповідачем матеріали справи не містять, тому вимога прокурора про зобов`язання повернути земельну ділянку Перещепинській міській об`єднаній територіальній громаді в особі Перещепинської міської ради заявлена правомірно та підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо представництва прокуратурою інтересів держави у суді

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, визначеним законом.

Частиною 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з частиною 3 статті 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду із позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

За приписами частини 4 статті 53 Господарського процесуального кодексу України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Згідно зі статтею 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Частиною 2 статті 324 Цивільного кодексу України передбачено, що від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених Конституцією України.

Відповідно до частини 2 статті 327 Цивільного кодексу України управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Пунктом "б" статті 80 Земельного кодексу України визначено, що суб`єктами права власності на землю є: територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування - на землі комунальної власності.

Згідно з частинами 1, 2 статті 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: - усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; - земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" система місцевого самоврядування включає територіальні громади, сільські, селищні, міські ради, сільських, селищних, міських голів, виконавчі органи сільської, селищної, міської ради, районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, органи самоорганізації населення.

Частиною 1 статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України та іншими законами.

Статтею 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачені повноваження міської ради у сфері регулювання земельних відносин.

Відповідно до статей 12, 122 Земельного кодексу України до повноважень міських рад у галузі земельних відносин на території міст належить зокрема розпорядження землями територіальних громад, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Згідно з частиною 8 статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Таким чином, Перещепинська міська рада є органом, уповноваженим державою на здійснення відповідних функцій у спірних правовідносинах, а саме представляти територіальну громаду міста та здійснювати від її імені повноваження щодо розпорядження землями комунальної власності. Тобто інтереси територіальної громади є складовою частиною поняття "інтересів держави".

Наведена правова позиція викладена в ухвалах Верховного суду від 13.06.2018 у справі №687/379/17, від 07.05.2018 у справі № 910/18283/17 від 10.07.2018 у справі № 812/1689/16.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття "інтереси держави".

У рішенні від 08.04.1999 №3-рп/99 Конституційний Суд України визначив, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (пункт 3 мотивувальної частини).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Таким чином, "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необгрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (постанова Верховного Суду від 06.05.2021 у справі № 902/594/20).

Предметом спору у даному випадку є порушення встановленого законом порядку розпорядження земельною ділянкою внаслідок підміни природи укладеного між відповідачами договору, чим порушено інтереси територіальної громади у вигляді вільного використання та розпорядження землями комунальної власності.

Вказана позовна заява стосується питання права, яке становить значний суспільний інтерес, оскільки неправомірне, всупереч установленого законом порядку, розпорядження земельною ділянкою позбавляє Український народ загалом (стаття 13 Конституції України) або конкретну територіальну громаду правомочностей власника землі в тому обсязі, який дозволяє її розпоряджатись своїм майном.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 08.02.2019 у справі №915/20/18 дійшов однозначного висновку про можливість представництва органами прокуратури в суді органів місцевого самоврядування та зазначив, що інтереси держави полягають не тільки у захисті прав державних органів влади чи тих, які відносяться до їх компетенції, а також захисті прав та свобод місцевого самоврядування, яке не носить загальнодержавного характеру, але направлене на виконання функцій держави на конкретній території та реалізуються у визначеному законом порядку та способі, який відноситься до їх відання. Органи місцевого самоврядування є рівними за статусом носіями державної влади, як і державні органи.

Невжиття органом місцевого самоврядування, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження, заходів щодо захисту права власності міської ради на спірну земельну ділянку, свідчить про наявність підстав для вжиття прокуратурою представницьких повноважень в інтересах держави шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Перещепинською міською радою заходи, спрямовані на захист порушених інтересів держави, не здійснені, претензійно-позовна робота, спрямована на скасування незаконного користування земельними ділянками не проведена.

Так, Новомосковською окружною прокуратурою направлялися запити від 01.01.2024 №62- 3ВИХ-24, від 12.02.2024 №62-759ВИХ-24, від 08.05.2024 №62-2537ВИХ-24 до Перещепинської міської ради, у яких повідомлялося про встановлені факти (а.с. 13-19).

Згідно із відповідями міської ради від 03.01.2024 №2.25-11, від 10.05.2024 №2.25-1205 та від 21.05.2024 №2.25-1302 заходи претензійно-позовного характеру, спрямовані на захист порушених інтересів держави, спричинених незаконним вибуттям із комунального користування спірної земельної ділянки не здійснювалися (а.с. 19-20).

Невжиття органом державної влади, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження, заходів щодо захисту та поновлення права користування земельними ділянками у спірних правовідносинах свідчить про наявність підстав для вжиття прокуратурою представницьких повноважень в інтересах держави шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Варто зазначити, що дійсно інтереси держави повинні захищати насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, у тому числі шляхом подання відповідних позовних заяв, а не прокурор. Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Проте, для того, щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Наведена правова позиція викладена в постанові Великої палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, постановах Верховного Суду від 10.08.2021 по справі №923/833/20, від 20.07.2021 у справі № 908/2153/20.

Таким чином, зазначене свідчить про нездійснення уповноваженим органом захисту порушених інтересів держави в передбаченому законом порядку.

Враховуючи, що вказані інтереси до цього часу залишаються незахищеними, вбачаються виключні підстави для представництва прокурором інтересів держави в особі Перещепинської міської ради.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Щодо судового збору

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, стягненню з відповідача на користь Дніпропетровської обласної прокуратури підлягає 4 844 грн. 80 коп. - витрат на сплату судового збору.

Керуючись пунктом 19.1 Розділу ХІ Перехідних положень, статтями 123, 129, 232, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги керівника Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області (51200, м. Новомосковськ Новомосковського району Дніпропетровської обл., вул. Гетьманська, буд. 5) в інтересах держави в особі Перещепинської міської ради (51220, м. Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської обл., вул. Шевченка, буд. 43; ідентифікаційний код 04338463) до Приватного підприємства "Кредо" (49038, м. Дніпро, вул. Мудрого Ярослава князя, буд. 68; ідентифікаційний код 22414251) про скасування державної реєстрації речових прав та зобов`язання повернути земельну ділянку - задовольнити.

2. Скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, площею 76,6886 га, кадастровий номер :01:065:1011, яка розташовується на території Перещепинської міської ради Новомосковського району, проведену за Приватним підприємством "Кредо" (49038, м. Дніпро, вул. Мудрого Ярослава князя, буд. 68; ідентифікаційний код 22414251) на підставі рішення державного реєстратора виконавчого комітету Зеленодольської міської ради Дніпропетровської області №70589870 від 01.12.2023 (номер запису про інше речове право 52849464).

3. Зобов`язати Приватне підприємство "Кредо" (49038, м. Дніпро, вул. Мудрого Ярослава князя, буд. 68; ідентифікаційний код 22414251) повернути земельну ділянку, площею 76,6886 га, кадастровий номер :01:065:1011, яка розташовується на території Перещепинської міської ради Новомосковського району Перещепинській міській об`єднаній територіальній громаді в особі Перещепинської міської ради (51220, м. Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської обл., вул. Шевченка, буд. 43; ідентифікаційний код 04338463).

4. Стягнути з Приватного підприємства "Кредо" (49038, м. Дніпро, вул. Мудрого Ярослава князя, буд. 68; ідентифікаційний код 22414251) на користь Дніпропетровської обласної прокуратури (49044, м. Дніпро, пр-т Дмитра Яворницького, 38, МФО 820172, р/р UА0000291 в Державній казначейській службі України, м. Київ, код за , код класифікації видатків бюджету 2800) 4 844 (чотири тисячі вісімсот сорок чотири) грн. 80 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Видати накази.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Загинайко

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 238 ГПК України,

09.08.2024