РІШЕННЯ

09 серпня 2024 року м. ТернопільСправа № 921/211/24

Господарський суд Тернопільської області у складі судді Сидорук А.М.

за участі секретаря судового засідання Дика Л.Б.

розглянув матеріали справи

за позовом Приватного агропромислового підприємства "Агро Інвест", с. Коцюбинці, Чортківський р-н, Тернопільська обл., 48271

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "БМ ЛТД", пров. Галицький, 3, м. Тернопіль, 46000

про визнання укладеним договору купівлі-продажу та визнання права власності на транспортний засіб

За участі представників сторін:

позивача: Чорняк М.П.;

відповідача: не прибув.

Суть справи: В провадженні Господарського суду Тернопільської області знаходиться справа №921/211/24 за позовом Приватного агропромислового підприємства "Агро Інвест" до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "БМ ЛТД" про:

- визнання укладеним договору купівлі - продажу №2021-10/01-1 від 01 жовтня 2021 року транспортного засобу - вантажний сідловий тягач DAF XF95.380, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , білого кольору, 2006 року випуску, між Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "БМ ЛТД" () та Приватним агропромисловим підприємством "Агро Інвест" ();

- визнання права власності на транспортний засіб - вантажний сідловий тягач DAF XF95.380 реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , білого кольору, 2006 року випуску, за Приватним агропромисловим підприємством "Агро Інвест" (48271, Тернопільська обл., Чортківський р-н, с. Коцюбинці, ).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на безпідставне проведення Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "БМ ЛТД" вибракування транспортного засобу - вантажного сідлового тягачя DAF XF95.380, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , білого кольору, 2006 року випуску, який був придбаний позивачем відповідно до Договору купівлі - продажу№2021-10/01-1 від 01жовтня 2021 року.

Ухвалою суду від 06.06.2024 /суддя Сидорук А.М./ прийнято до свого провадження справу №921/211/24; призначено у справі №921/211/24 підготовче засідання на 20.06.2024.

Представник відповідача в судове засідання 20.06.2024 не з`явився, про місце, день та час судового засідання був належним чином повідомлений, про що свідчить довідка про доставку електронного листа в його електронний кабінет.

Ухвалою суду від 20.06.2024 продовжено строк підготовчого провадження у справі №921/211/24 на тридцять днів та відкладено підготовче засідання у справі №921/211/24 на 09 серпня 2024 року.

08.08.2024 на адресу господарського суду Тернопільської області від Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "БМ ЛТД" надійшла заява б/н та б/д /вх. №6538/, в якій просить прийняти заяву про визнання позовних вимог та розглянути справу без участі представника товариства. Разом з тим, у заяві відповідач повідомляє, що погоджується з обставинами, які викладені в позовній заяві та є такими, які відповідають фактичним обставинам справи, та підтверджуються у справі доказами. Окрім того, відповідач вказав про відомі та зрозумілі йому наслідки щодо визнання позову.

Уповноважений представник позивача в судовому засіданні 09.08.2024 підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 09.08.2024 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарським судом встановлено наступне:

Як вбачається з матеріалів справи, 01.10.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "БМ ЛТД" (Постачальник) та Приватним агропромисловим підприємством "Агро Інвест" (Покупець) укладено Договір купівлі-продажу №2021-10/01-1, відповідно до умов якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупцеві транспортні засоби (Товар), визначені у п. 1.2 цього Договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити переданий Товар.

Постачальник передає, а Покупець приймає наступний Товар: спеціалізований вантажний сідловий тягач - Е - DAF XF95.380, номер шасі НОМЕР_2 .

Відповідно до п. 1.5 даного правочину, підписання цього Договору Постачальник гарантує, що Товар, який буде поставлений Покупцю, належить Постачальнику на праві власності, не перебуває під забороною відчуження, арештом, не є предметом застави та іншим засобом забезпечення виконання зобов`язань перед будь-якими фізичними або юридичними особами, державними органами і державою, а також не є предметом будь-якого іншого обтяження чи обмеження, передбаченого чинним в Україні законодавством.

Згідно з п. 2.1 Договору, передача Товару, що є предметом цього Договору, Покупцю проводиться підписання представниками Сторін видаткової накладної та/або Акту приймання-передачі техніки.

Право власності на Товар та ризики виникають у Покупця в момент передачі товару Покупцю, що фіксуються видатковою накладною (п. 2.4 Договору).

Відповідно до п. 2.9. Договору, Постачальник зобов`язується передати Покупцю всі необхідні документи для експлуатації та подальшої реєстрації техніки.

Сторони домовились, що вартість Товару в гривні встановлюється на день здійснення оплати: спеціалізований вантажний сідловий тягач - Е - DAF XF95.380, номер шасі НОМЕР_2 30 000,00 грн (тридцять тисяч гривень 00 копійок).

Пунктом 7.1 даного правочину сторони встановили, що цей Договір вважається укладеним і набирає чинності, з моменту його підписання Сторонами та його скріплення печатками Сторін.

Строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п.7.1 цього Договору та закінчується 31.10.2021 (п. 7.2 Договору).

Згідно з п.7.3 Договору, закінчення строку цього правочину не звільняє Сторони від виконання обов`язків, взятих на себе за даним Договором та відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору. У випадку, якщо Сторін на момент закінчення дії зобов`язання, дія Договору продовжується до повного виконання таких зобов`язань.

Відповідно до умов Договору, позивач оплатив вартість Товару згідно видаткової накладної №34 від 01.10.2021 в сумі 30 000,00 грн.

05 жовтня 2021 року відповідач передав, а позивач прийняв техніку, а саме: спеціалізований вантажний сідловий тягач - Е DAF XF95.380, рік випуску 2006 рік, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який зареєстрований за Продавцем 12.12.2015 в (ТСЦ 6141) ВРЕР ДАІ УМВС України в Тернопільській області та належить продавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , що підтверджується Актом приймання-передачі до Договору купівлі-продажу №2021-10-01/1 від 01.10.2021.

В подальшому, як зазначає позивач, відповідачем здійснено проведення вибракування транспортного засобу - вантажного сідлового тягачя DAF XF95.380, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , білого кольору, 2006 року випуску, який був придбаний позивачем відповідно до Договору купівлі - продажу№2021-10/01-1 від 01жовтня 2021 року, а саме процедура вибракування була здійснена в порушення Правил державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів.

Враховуючи те, що позивач позбавлений права користуватися та розпоряджатися транспортним засобом, у зв`язку з неможливістю його зареєструвати у встановленому законодавством порядку, дана обставина стала підставою для звернення позивача з відповідним позовом до суду.

Дослідивши норми чинного законодавства, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних міркувань.

Статтею 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Позивач виконав свої зобов`язання за Договором і сплатив на користь відповідача передбачений Договором платіж.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ч.1). Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом (ч. 2).

За приписами ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

На відміну від нерухомого майна, ЦК України не передбачає переходу права власності на рухоме майно за наслідком державної реєстрації переходу права на підставі правочину, навіть якщо реєстрація рухомого майна є обов`язковою виходячи з нормативного регулювання (ч. 4 ст. 334 ЦК України).

Процедуру відомчої реєстрації, перереєстрації, тимчасової реєстрації (далі - реєстрація) та зняття з обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів (далі - машини) здійснення інших заходів, пов`язаних з реєстрацією та веденням обліку машин визначено Порядком відомчої реєстрації та зняття з обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів, затверджених постановою КМУ від 08.07.2009 № 694 (далі - Порядок).

Згідно з п. 3 Порядку власники, крім суб`єктів господарювання, визначених у пп. 5 п. 8 цього Порядку, зобов`язані зареєструвати в територіальному органі Держпродспоживслужби машину протягом 10 діб від дня придбання, митного оформлення або виникнення інших обставин, що є підставою для реєстрації.

Машина реєструється протягом семи днів на підставі зареєстрованої в установленому порядку державним інспектором заяви власника або уповноваженої ним особи у разі, коли документи, що додаються до заяви, подані у повному обсязі. До заяви додаються, зокрема, документи, що підтверджують право власності або правомірність використання машини (п. 4 Порядку).

Експлуатація машини, не зареєстрованої в територіальному органі Держпродспоживслужби, забороняється (п. 27 Правил).

Отже, як положеннями ч. 1 ст. 334 ЦК України щодо переходу права власності на рухоме майно, так і спеціальним законодавством, що регулює порядок обліку та реєстрації машин, не передбачено в імперативному порядку, що право власності на таке рухоме майно переходить до набувача з моменту здійснення його державної реєстрації. Порушення приписів про державну реєстрацію машин має наслідком заборону його експлуатації (користування рухомим майном). Право власності на рухоме майно переходить до набувача відповідно до умов укладеного договору, що узгоджується з принципом свободи договору відповідно до ст. 6, 627, 628 ЦК України. Якщо договором не передбачено особливостей переходу права власності у конкретному випадку шляхом вчинення певних дій, воно переходить з моменту передання майна.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові ВП ВС від 05.04.2023 у справі №911/1278/20 (п. 7.13.), яку суд враховує відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України.

Суд встановив, що позивач придбав транспортний засіб на підставі Договору, і це майно було йому передано за видатковою накладною №34 від 01.10.2021та Акту приймання-передачі до Договору купівлі-продажу №2021-10-01/1 від 01.10.2021.Умови Договору передбачають набуття права власності на майно з моменту передачі, а тому позивач набув право власності на нього. Правомірність набуття права власності не заперечена.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Господарського суду Тернопільської області передувала справ №921/154/23 за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "БМ ЛТД" до відповідача: Головного сервісного центру МВС в особі філії Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Тернопільській області про визнання права власності на автомобіль та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: Приватного агропромислового підприємства "Агро Інвест" до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "БМ ЛТД" про визнання права власності на автомобіль.

Ухвалою господарського суду від 26.02.2024 у справі №921/154/23 позовну заяву від 30.01.2023 (вх. № 168 від 02.03.2023) у справі №921/154/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "БМ ЛТД" до відповідача Головного сервісного центру МВС в особі філії Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Тернопільській області про визнання права власності на автомобіль залишено без розгляду, згідно пункту 5 частини 1 статті 226 ГПК України та позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - Приватного агропромислового підприємства "Агро Інвест" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "БМ ЛТД" про визнання права власності на автомобіль залишено без розгляду.

Так, в ухвалі суду від 26.02.2024 у справі №921/154/23 зазначено, що предметом спору у даній справі є визнання за ТОВ виробничо-комерційною фірмою "БМ ЛТД" права власності на транспортний засіб - сідловий тягач-Е DAF XF95.380, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , білого кольору, 2006 року випуску, нам підставі статті 391 ЦК України, через помилкове зняття з обліку такого транспортного засобу, у зв`язку з вибракуванням.

Разом з тим, відповідно до Висновку експертного дослідження №20/6145/3241 від 28.11.2023, проведеного Тернопільським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром, номер двигуна НОМЕР_4 , номер рами (шасі) НОМЕР_2 , ідентифікатор НОМЕР_2 , наданого для дослідження транспортного засобу DAF XF95.380 номерний знак НОМЕР_1 , не змінювалися.

Також, у матеріалах справи міститься Сертифікат №UA.021.100043-23 відповідності колісного транспортного засобу, а саме: вантажного сідлового тягача DAF XF95.380, реєстраційний номер НОМЕР_1 , виданий 29.11.2023 ТОВ "Мустанг Транс".

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності через наявність таких сумнівів. Відповідачем у позові про визнання права власності виступає будь-яка особа, яка сумнівається в належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності володіння, користування і розпорядження таким майном, або має власний інтерес у межах існуючих правовідносин. Така правова позиція викладена в постанові ВП ВС від 14.12.2021 у справі №344/16879/15-ц.

Вирішуючи спір про визнання права власності на підставі ст. 392 ЦК України належить враховувати, що за змістом вказаної норми права судове рішення не породжує права власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його (постанова ВП ВС від 23.06.2020 у справі №909/337/19).

Відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, враховуючи подані учасниками справи докази, які оцінені судом у порядку статті 86 ГПК України, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд приходить до висновку, що позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 3 028,00 грн.

Враховуючи приписи щодо покладення судового збору на учасників судового процесу в залежності від результату вирішення спору, передбачені ст.129 ГПК України та відсутність правових підстав для звільнення відповідача від його сплати, з відповідача на користь позивача належить стягнути 3 028,00 грн судового збору за результатами розгляду позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 4, 11, 42, 46, 53, 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 185, 191, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2. Визнати укладеним Договір купівлі-продажу №2021-10/01-1 від 01 жовтня 2021 року транспортного засобу: вантажний сідловий тягач DAF XF95.380 реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_5 , білого кольору, 2006 року випуску, між товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "БМ ЛТД"() та приватним агропромисловим підприємством "Агро Інвест" ().

3. Визнати право власності на транспортний засіб вантажний сідловий тягач DAF XF95.380 реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_5 , білого кольору, 2006 року випуску, за Приватним агропромисловим підприємством "Агро Інвест" (48721, Тернопільська область, Чортківський район, с. Коцюбинці, ).

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "БМ ЛТД" (46000, м. Тернопіль, пров. Галицький, 3, ) на користь Приватного агропромислового підприємства "Агро Інвест" (48721, с. Коцюбинці, Чортківський район, Тернопільська область, ) 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп. судового збору.

5. Повернути Приватному агропромисловому підприємству "Агро Інвест" (48721, с. Коцюбинці, Чортківський район, Тернопільська область, ) з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп., сплаченого відповідно до платіжних інструкцій №1201 від 30.11.2023, №1244 від 16.01.2024 та квитанції від 05.04.2024, наявних в матеріалах справи.

Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення підписано 14.08.2024.

Суддя А.М. Сидорук