ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

19.08.2024м. ДніпроСправа № 904/2612/24

за позовом Дніпропетровської обласної прокуратури, Дніпропетровська область, м. Дніпро в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради, Дніпропетровська область, м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аста", Дніпропетровська область, м. Дніпро

про зобов`язання вчинити певні дії

Суддя Мілєва І.В.

ВСТАНОВИВ:

Дніпропетровська обласна прокуратура в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради звернулась до господарського суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аста", в якій просить суд:

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Аста» повернути Дніпровській міській раді земельну ділянку площею 0,3046 га, кадастровий номер :01:185:0144, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка розташована на проспекті Слобожанському, 31Д у м. Дніпрі;

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Аста» повернути Дніпровській міській раді земельну ділянку площею 0,6179 га, кадастровий номер :01:185:0143, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка розташована на проспекті Слобожанському, 31Д у м. Дніпрі.

Суд ухвалою від 17.06.2024 позовну заяву Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради залишив без руху. Запропонував Дніпропетровській обласній прокуратурі усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду платіжного документу, який підтверджує факт сплати судового збору у встановленому чинним законодавством розмірі (сплатити 4844,80 грн) у строк до 01.07.2024 включно.

19.06.2024 до господарського суду від позивача надійшла заява на виконання вимог ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 17.06.2024 про залишення позовної заяви без руху. Разом із вказаною заявою позивач подав до суду платіжну інструкцію № 1842 від 17.06.2024 про сплату судового збору у розмірі 4844,80 грн.

Суд ухвалою від 20.06.2024 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Призначив підготовче засідання на 24.07.2024.

08.07.2027 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву.

15.07.2024 прокурор подав до суду заяву про забезпечення позову.

Суддя у справі №904/2612/24 (Мілєва І.В.) перебувала у щорічній додатковій відпустці з 15.07.2024 по 19.07.2024 (п`ятниця) включно.

Ухвалою від 23.07.2024 заяву Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради про забезпечення позову задоволено частково. Ухвалено: заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Аста» (ідентифікаційний код 32281016) та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним кадастровим реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження, у тому числі, шляхом укладання договору купівлі-продажу, дарування, міни, іпотеки, передачу в оренду, здійснення поділу та об`єднання тощо щодо земельної ділянки площею 0,6179 га з кадастровим номером :01:185:0143 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Аста» (ідентифікаційний код 32281016) та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним кадастровим реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження, у тому числі, шляхом укладання договору купівлі-продажу, дарування, міни, іпотеки, передачу в оренду, здійснення поділу та об`єднання тощо щодо земельної ділянки площею 0,3046 га з кадастровим номером :01:185:0144 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

В підготовче засідання 24.07.2024 з`явився прокурор, представники позивача та відповідача.

Суд ухвалою від 24.07.2024 відклав підготовче засідання на 12.08.2024.

06.08.2024 Дніпропетровська обласна прокуратура подала до суду відповідь на відзив.

08.08.2024 Дніпровська міська рада подала до суду пояснення.

В підготовче засідання 12.08.2024 з`явився прокурор, представники позивача та відповідача не з`явились. 08.08.2024 позивач подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату. 12.08.2024 відповідач подав до суду клопотання про відкладення підготовчого засідання.

Суд ухвалою від 12.08.2024 продовжив строк підготовчого провадження на тридцять днів до 18.09.2024 включно. Відклав підготовче засідання на 28.08.2024.

15.08.2024 прокурор подав до суду заяву про забезпечення позову.

В заяві про забезпечення позову прокурор зазначив, що між Дніпропетровською міською радою та ТОВ «Аста» 14.06.2016 укладено 2 договори оренди земельних ділянок, площами 0,9225 га та 1,5179 га, кадастрові номери :01:185:0131 та :01:185:0132 відповідно, які розташовані на проспекті Слобожанському, 31Д у м. Дніпро, надано по фактичному розміщенню будівель та споруд громадсько-торговельного комплексу. При цьому, на земельній ділянці площею 0,9225 га, кадастровий номер :01:185:0131, розташовано майно площею лише 17 кв. м (будівлі охорони літ. В-1 та Г-1). Продаж земельної ділянки, площа якої у 542 рази перевищує площу майна, яке на ньому розташовується, вказує на неспіврозмірність площі відчуженої у власність земельної ділянки порівняно з площею будівель. Про вказане відповідачеві було відомо як на момент подання документів для продажу земельної ділянки, так і на момент укладення спірного договору купівлі-продажу. Таким чином, отримання відповідачем у власність земельної ділянки з кадастровим номером :01:185:0131 відбулося з порушенням ним принципу добросовісності та на неконкурентних засадах. Після отримання у власність земельної ділянки з кадастровим номером :01:185:0131 ТОВ «Аста» в серпні 2021 року її поділено на 2 ділянки площею 0,3046 га, кадастровий номер :01:185:0144, та площею 0,6179 га, кадастровий номер :01:185:0143. Після отримання земельної ділянки у власність ТОВ «Аста» у листопаді 2021 році із ТОВ «Індастріал Сіті» оформлено право оренди на земельну ділянку площею 0,3046 га, кадастровий номер :01:185:0144, та на теперішній час на вказаній земельній ділянці розпочато будівництво багатофункціонального житлового комплексу «Indastrial». Відомості про знесення будь-якого нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні, що додатково вказує на те, що ТОВ «АСТА» використало пільговий порядок оформлення земельних ділянок у власність нібито під фактичним розташуванням майна, а фактично для нового будівництва. ТОВ «Аста», маючи зареєстроване право власності на спірні земельні ділянки, не обмежене у праві вчинити дії щодо будівництва об`єктів нерухомого майна на вільній від забудови спірній земельній ділянці площею 0,6179 га з кадастровим номером :01:185:0143, що у свою чергу може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених інтересів держави, за захистом яких прокурор звернувся до суду. Вказане фактично зведе нанівець усі намагання захистити порушені інтереси держави та призведе до повторного звернення до суду з новим позовом. Згідно з позицією Верховного Суду, висловленою в ухвалах Верховного Суду від 24.05.2021 у справі № 901/20/21 та від 25.07.2022 у справі № 640/4843/22 принцип процесуальної економії спрямований, у першу чергу, на пришвидшення розгляду судових справ та зменшення судових витрат. Метою заходу забезпечення є підтримання status quo, поки суд не визначиться щодо виправданості цього заходу. Тимчасовий захід спрямований на те, щоб протягом судового розгляду щодо суті спору суд залишався взмозі розглянути позов заявника за звичайною процедурою. Тимчасові забезпечувальні заходи мають на меті забезпечити протягом розгляду продовження існування стану, який є предметом спору (рішення ЄСПЛ у справі «Кюблер проти Німеччини»). На підставі викладеного прокурор просить суд:

- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Аста» () вчиняти будь-які дії, пов`язані із здійсненням будівництва на земельній ділянці площею 0,6179 га з кадастровим номером :01:185:0143, розташованій за адресою: пр-т Слобожанський, 31Д, м. Дніпро (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);

- заборонити Державній інспекції архітектури та містобудування України (місцезнаходження юридичної особи: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, ідентифікаційний код юридичної особи 44245840) та її структурним (територіальнимпідрозділам) вчиняти будь-які дії щодо реєстрації поданих Товариством з обмеженою відповідальністю «АСТА» () повідомлень про початок виконання підготовчих робіт, повідомлень про початок виконання будівельних робіт, видачі дозволів на виконання будівельних робіт, реєстрації декларацій про готовність об`єкта до експлуатації щодо будь-яких об`єктів, розташованих на пр-ті Слобожанському, 31Д у м. Дніпрі на земельній ділянці з кадастровим номером :01:185:0143.

Господарський суд, розглянувши заяву про забезпечення позову, всебічно та повно дослідивши фактичні обставини, на яких вона ґрунтується, дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Вказане узгоджується із позицією Верховного суду України, яка наведена у постанові від 24.05.2017 у справі № 6-640цс17, та яка зводиться до того, що метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до приписів ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

З огляду на закріплені в наведених положеннях принципи з урахуванням практики Європейського суду з прав людини щодо їх застосування (рішення від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України", від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії", від 17.07.2008 у справі "Каіч та інші проти Хорватії") вбачається, що Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

При цьому, позивач має право на превентивний захист судом свого права у випадку, коли ще немає порушення, однак є підстави передбачити можливість такого порушення. Однією з форм такого превентивного судового захисту, по суті, і є заходи забезпечення ефективності судового рішення.

Суд зазначає, що обрання належного, відповідного предмету спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвідношення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що, зрештою, дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

Відповідно до ч.1,5,6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, забезпечення позову - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволення вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Правова позиція Верховного Суду в питаннях забезпечення позову зводиться до того, що господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд не повинен надавати оцінку доказам в обґрунтування вимог чи заперечень проти позову, робити висновки про існування або відсутність підстав для задоволення позову. В першу чергу суд повинен оцінити доводи заявника на підтвердження того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надаються, зокрема, заявником. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 21.08.2020 по справі № 904/2357/20.

Враховуючи характер спору, суд вважає, що наведений спосіб забезпечення позову відповідає критеріям розумності, обґрунтованості та адекватності.

Суд вбачає наявність зв`язку між зазначеним заходом забезпечення позову і вказаним заявником предметом спору, співмірність заходу із вказаними позивними вимогами.

Вжиття наведеного заходу забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав позивача на час вирішення спору в суді, в разі задоволення позову - забезпечить можливість виконання рішення суду. Навпаки, невжиття зазначеного заходу забезпечення позову може унеможливити виконання рішення господарського суду в разі прийняття його на користь позивача.

За приписами ч. 6, 8 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 144 Господарського процесуального кодексу України ухвала господарського суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Керуючись ст. 136, 137, 140, 144, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Заяву Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Аста» () вчиняти будь-які дії, пов`язані із здійсненням будівництва на земельній ділянці площею 0,6179 га з кадастровим номером :01:185:0143, розташованій за адресою: пр-т Слобожанський, 31Д, м. Дніпро (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);

Заборонити Державній інспекції архітектури та містобудування України (місцезнаходження юридичної особи: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, ідентифікаційний код юридичної особи 44245840) та її структурним (територіальним підрозділам) вчиняти будь-які дії щодо реєстрації поданих Товариством з обмеженою відповідальністю «Аста» () повідомлень про початок виконання підготовчих робіт, повідомлень про початок виконання будівельних робіт, видачі дозволів на виконання будівельних робіт, реєстрації декларацій про готовність об`єкта до експлуатації щодо будь-яких об`єктів, розташованих на пр-ті Слобожанському, 31Д у м. Дніпрі на земельній ділянці з кадастровим номером :01:185:0143.

Ухвала з урахуванням п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України Про виконавче провадження має статус виконавчого документа.

Ухвала набирає законної сили з дати її підписання 19.08.2024.

Ухвала як виконавчий документ підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження" та може бути пред`явлена до виконання - до 20.08.2027.

Стягувач: Дніпровська міська рада (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, просп. Д. Яворницького, 75, ідентифікаційний код 26510514).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Аста» (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Собінова, буд. 1, ідентифікаційний код 32281016).

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.В. Мілєва