ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2024м. ДніпроСправа № 904/940/24

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Кшенської Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Максейф", м. Дніпро

до Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк", м. Київ

Третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_1 , м. Дніпро,

Третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Страхова компанія "ВУСО", м. Київ

про відшкодування майнової шкоди в розмірі 87 695,32 грн.

Представники:

від позивача: Макаренко С.С., посвідчення № ЗП002990 від 16.08.2022, адвокат

від відповідача: не з`явився

від третьої особи-1: не з`явився

від третьої особи-2: не з`явився

РУХ СПРАВИ В СУДІ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Максейф" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" про відшкодування майнової шкоди в розмірі 89 195,32 грн, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвалою від 11.03.2024 судом залишено позовну заяву без руху.

15.03.2024 через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою від 18.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 16.04.2024.

10.04.2024 від відповідача через систему "Електронний суд" надійшла заява проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, в якій він просить поновити строк для подачі клопотання про заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Справу №904/940/24 розглядати в порядку загального позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Також 10.04.2024 від відповідача через систему "Електронний суд" надійшла заява про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні ОСОБА_1 .

11.04.2024 від ОСОБА_1 надійшла заява про вступ у справу в якості третьої особи, оскільки, рішення суду у справі, що розглядається, може вплинути на його права та обов`язки в майбутньому.

16.04.2024 позивач в судове засідання не з`явився, направив через систему "Електронний суд" заперечення на заяву проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач зазначив, що Відповідач зареєстрований в системі електронного суду в ЄСІТС з 12.03.2019 року, а тому останнім було отримано позов з додатками від Позивача, що підтверджується матеріалами справи, ціна позову в даній справі становить 89 195,32 грн., що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, отже дана справа відноситься до малозначних.

Відповідач в судовому засіданні підтримав заяву проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та заяву про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_1 .

Ухвалою від 16.04.2024 заяву Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" про поновлення строку для подачі клопотання про заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та про розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням учасників справи відхилено.

Заяву Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" про залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_1 задоволено.

Заяву ОСОБА_1 про вступ у справу як третьої особи задоволено.

Залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .

Відкладено судове засідання з розгляду справи по суті позовних вимог на 06.05.2024.

22.04.2024 від позивача надійшло клопотання про залучення доказів направлення третій особі копії позовної заяви з додатками.

06.05.2024 в судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги.

Відповідач надав додаткові письмові пояснення у справі.

Третя особа в судове засідання не з`явилася.

Ухвалою від 06.05.2024 залучено в якості третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ВУСО", 03150, місто Київ, вул. Казимира Малевича, будинок 31. Здійснено перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи № 904/940/24 за правилами загального позовного провадження. Справу призначено до розгляду в підготовчому засіданні на 20.05.2024

09.05.2024 через систему "Електронний суд" від третьої особи-1 надійшла заява про внесення представника третьої особи

09.05.2024 через систему "Електронний суд" від Позивача надійшло клопотання про долучення доказів.

16.05.2024 через систему "Електронний суд" від третьої особи-1 надійшли пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

20.05.2024 через систему "Електронний суд" від Відповідача надійшла заява про відкладення судового засідання.

В судовому засіданні 20.05.2024 Позивач надав усні пояснення.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином.

Третя особа-1 в судове засідання свого представника не направила, про дату та час судового засідання повідомлена належним чином.

Третя особа-2 в судове засідання свого представника не направила, пояснень щодо неможливості бути присутнім в судовому засіданні суду не надала, про дату та час судового засідання повідомлена належним чином.

Ухвалою від 20.05.2024 внесено виправлення до ухвал Господарського суду Дніпропетровської області по справі № 904/940/24 від 16.04.2024 та від 06.05.2024. Вважати вірним зазначення третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: ОСОБА_1 . Відкладено підготовче засідання на 04.06.2024

27.05.2024 від третьої особи -2 через систему "Електронний суд" надійшли пояснення щодо позову.

27.05.2024 від третьої особи-1 через систему "Електронний суд" надійшли додаткові пояснення.

04.06.2024 від Позивача через систему "Електронний суд" надійшла заява про уточнення позовних вимог .

В судовому засіданні 04.06.2024 Позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, пояснень щодо не можливості бути присутнім в судовому засіданні суду не надав, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином.

Третя особа-1 в судове засідання свого представника не направив, пояснень щодо не можливості бути присутнім в судовому засіданні суду не надав, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином.

Третя особа-2 в судове засідання свого представника не направив, пояснень щодо не можливості бути присутнім в судовому засіданні суду не надав, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином.

Ухвалою від 04.06.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду в засіданні на 01.07.2024

01.07.2024 через систему "Електронний суд" від Відповідача надійшла заява про вступ у справу як представника.

01.07.2024 через систему "Електронний суд" від Відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні 01.07.2024 Позивач позовні вимоги підтримав повному обсязі. Суд заслухав в судовому засіданні вступне слово Позивача.

Відповідач свого представника не направив, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином.

Третя особа-1 в судове засідання свого представника не направив, пояснень щодо не можливості бути присутнім в судовому засіданні суду не надав, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином.

Третя особа-2 в судове засідання свого представника не направив, пояснень щодо не можливості бути присутнім в судовому засіданні суду не надав, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином.

Ухвалою від 01.07.2024 відкладено судове засідання з розгляду справи по суті на 06.08.2024.

31.07.2024 через систему "Електронний суд" від Відповідача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою від 01.08.2024 у задоволенні клопотання Відповідача про участь у режимі відеоконференції відмовлено. Призначено судове засідання на 06.08.2024.

Судове засідання 06.08.2024 не відбулося в зв`язку з відпусткою судді Назаренко Н.Г.

Ухвалою від 07.08.2024 призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 12.08.2024.

12.08.2024 в судовому засіданні продовжено розгляд справи по суті.

Позивач підтримав позовні вимоги.

Відповідач та треті особи в судове засідання свого представника не направили, пояснень щодо не можливості бути присутніми в судовому засіданні суду не надали, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання та подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Суд бере до уваги, що за змістом ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, розумні строки розгляду справи судом.

Наведені конституційні засади означають серед іншого неприпустимість таких дій суду щодо строку розгляду справи, що не мають об`єктивного та розумного обґрунтування.

Згідно ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави; суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі; розумність строків розгляду справи судом є одним з основних засад (принципів) господарського судочинства.

Відповідно до частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

При цьому, розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Розумним, зокрема вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс Проти Греції" від 05.02.2004).

Слід також відзначити, що з практики Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положення "розумний строк" вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ. Критеріями оцінки розумності строку є, зокрема складність справи та поведінка заявників.

Так, у справі "Хосце проти Нідерландів" 1998 суд вирішив, що тривалість у 8,5 років є розумною у контексті статті 6 Конвенції, у зв`язку зі складністю справи, а у справі "Чірікоста і Віола проти Італії", 15-річний строк розгляду визнано Європейським судом з прав людини виправданим, у зв`язку з поведінкою заявників.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

12.08.2024 в судовому засіданні, в порядку ст. 240 ГК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, встановив наступне.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що страхова компанія відповідно до умов страхування відшкодовує лише матеріальний збиток (за мінусом франшизи), завданий позивачу внаслідок ДТП за вини працівника відповідача, тому решту суми повинен сплачувати відповідач.

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач відзиву на позов не надав, надав письмові пояснення, в яких зазначив, що не погоджується з позовними вимогами позивача, вважає доводи та необґрунтованими.

Також відповідач зазначив, що позивачем не надано жодного належного доказу який підтверджує суму завданих збитків, а також, що ці збитки завдані у внаслідок ДТП, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

ПОЯСНЕННЯ ТРЕТЬОЇ ОСОБИ-1.

Третя особа-1 вважає позовні вимоги необґрунтованими, стверджує, що на Позивача покладається обов`язок доведення належними та допустимими доказами, зокрема, розмір заподіяної шкоди.

Позивач обґрунтовує розмір заподіяної шкоди «ремонтними калькуляціями» від 22.10.2022 р., однак документи ніким не підписані, щоб визначити суб`єкта їх складання та його компетентність; зі змісту цих документів не вбачається методика розрахунку; відсутні відомості у зв`язку з чим і з якою подією пов`язана ця ремонтна калькуляція; не зазначений предмет дослідження та оцінки.

ПОЯСНЕННЯ ТРЕТЬОЇ ОСОБИ-2.

Третя особа-2 зазначила, що між ПрАТ «СК «ВУСО» та АТ «КБ «Приватбанк» було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №210290844. Згідно умов даного договору, страховик взяв на себе зобов`язання у випадку настання страхової події відшкодувати завдану страхувальником або водієм забезпеченого транспортного засобу шкоду життю, здоров`ю та майну третіх осіб при експлуатації забезпеченого транспортного засобу Volkswagen Transporter д.н. НОМЕР_1 .

Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров`ю складає 320 000,00 грн.; за шкоду заподіяну майну - 160 000,00 грн.; франшиза - 0 грн.

У період дії вищевказаного договору страхування, а саме 07.10.2022 року у м. Дніпрі ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Volkswagen Transporter д.н. НОМЕР_1 скоїв зіткнення з транспортним засобом марки Toyota RAV4 д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 .

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01.12.2022 року по справі №201/8486/22 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

13.10.2022 року ТОВ «МАКСЕЙФ» звернулось до ПрАТ «СК «ВУСО» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, а також із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок пошкодження транспортного засобу марки Toyota RAV4 д.н. НОМЕР_2 у результаті ДТП, що сталася 07.10.2022 року.

Представником ПрАТ «СК «ВУСО» було здійснено огляд пошкодженого транспортного засобу марки Toyota RAV4 д.н. НОМЕР_2 за наслідками якого було складено акт огляду колісного транспортного засобу.

За результатами здійсненого огляду пошкодженого транспортного засобу марки Toyota RAV4 д.н. НОМЕР_2 працівниками ПрАТ «СК «ВУСО» було складено ремонтну калькуляцію №2258890 від 20.10.2022 року відповідно до якої вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки Toyota RAV4 д.н. НОМЕР_2 без ПДВ складає 207 662,77 грн.

Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки Toyota RAV4 д.н. НОМЕР_2 з урахуванням ПДВ складає 249 195,32 грн.

Враховуючи те, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки Toyota RAV4 д.н. НОМЕР_2 перевищує страхову за полісом ПрАТ «СК «ВУСО» було здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи в межах ліміту передбаченого полісом (160 000 грн.).

Таким чином, ПрАТ «СК «ВУСО» було виконано свій обов`язок по сплаті страхового відшкодування на користь потерпілої особи у повному обсязі.

ОБСТАВИНИ, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом доказування, відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Предметом доказування у даній справі є наявність/відсутність стягнення матеріальних збитків у сумі 87 695,32 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Як убачається з матеріалів справи, 07.10.2022 о 08-30 годині, ОСОБА_1 , працюючого водієм Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк", керуючи автомобілем "Фольксваген", д/н НОМЕР_3 , рухався в районі буд. № 20 по вул. Селянський узвіз в м. Дніпрі, де своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки або безпечного об`їзду перешкоди, внаслідок чого відбулось зіткнення з попутним попереду автомобілем "Тойота", д/н НОМЕР_2 , який належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Максейф", під керуванням водія ОСОБА_4 , після чого автомобіль "Тойота" продовжив некерований рух вперед та зіткнувся з автомобілем "Рено", д/н НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_3 . Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 12.3 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська по справі № 201/8486/22 (провадження № 3/201/3753/2022) від 01.12.2022 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн.

Позивач 13.10.2022 звернувся до ПрАТ "СК "ВУСО" з письмовою заявою про страховий випадок і підготовку документів про виплату страхового відшкодування.

Таким чином, позивач стверджує, що оскільки страхова компанія відповідно до умов страхування відшкодовує лише матеріальний збиток (за мінусом франшизи), а тому решту суми повинен сплачувати відповідач. Отже, ПрАТ "СК "ВУСО" повинна сплатити страхове відшкодування у розмірі матеріального збитку, завданого позивачу пошкодженням належного йому автомобіля, за вирахуванням франшизи (1 500,00 грн), а саме - у розмірі 158 500,00 грн., а відповідач суму відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля позивача - 87 695,32 грн.(249 195,32 - 160 000,00 - 1 500,00 = 87 695,32).

Вказане стало причиною звернення позивача до суду.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01.12.2022 року по справі №201/8486/22 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

В силу положень ч. 6 ст. 75 ГПК України обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Преюдиційні факти - це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі.

При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи справу, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування.

Отже наявність вини у діях ОСОБА_1 у настанні дорожньо-транспортної пригоди у даному випадку встановлена і не підлягає доказуванню.

Статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникли у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другої цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: інші справи у спорах між суб`єктами господарювання.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Також нею передбачено що збитками, які підлягають відшкодуванню у повному обсязі, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Так, між ПрАТ «СК «ВУСО» та АТ «КБ «Приватбанк» було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №210290844. Згідно умов даного договору, страховик взяв на себе зобов`язання у випадку настання страхової події відшкодувати завдану страхувальником або водієм забезпеченого транспортного засобу шкоду життю, здоров`ю та майну третіх осіб при експлуатації забезпеченого транспортного засобу Volkswagen Transporter д.н.BB3718CE.

Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров`ю складає 320 000,00 грн.; за шкоду заподіяну майну - 160 000,00 грн.; франшиза - 0 грн.

13.10.2022 року ТОВ «МАКСЕЙФ» звернулось до ПрАТ «СК «ВУСО» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, а також із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок пошкодження транспортного засобу марки Toyota RAV4 д.н. НОМЕР_2 у результаті ДТП, що сталася 07.10.2022. (а.с. 136-137).

Представником ПрАТ «СК «ВУСО» було здійснено огляд пошкодженого транспортного засобу марки Toyota RAV4 д.н. НОМЕР_2 за наслідками якого було складено акт огляду колісного транспортного засобу від 13.10.2022 (а.с. 138).

За результатами здійсненого огляду пошкодженого транспортного засобу марки Toyota RAV4 д.н. НОМЕР_2 працівниками ПрАТ «СК «ВУСО» було складено ремонтну калькуляцію №2258890 від 20.10.2022 року, відповідно до якої вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки Toyota RAV4 д.н. НОМЕР_2 без ПДВ складає 207 662,77 грн.

Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки Toyota RAV4 д.н. НОМЕР_2 з урахуванням ПДВ складає 249 195,32 грн.(а.с. 139-140).

Враховуючи те, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки Toyota RAV4 д.н. НОМЕР_2 перевищує страхову за полісом ПрАТ «СК «ВУСО» було здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи в межах ліміту передбаченого полісом в розмірі 160 000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 11.11.202 № 35816.

Таким чином, ПрАТ «СК «ВУСО» було виконано свій обов`язок по сплаті страхового відшкодування на користь потерпілої особи у повному обсязі.

Відповідно п. 4 Постанови № 4 від 01.03.2013 Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. В п. 5 Пленуму зазначено, що відповідно до частини першої статті 1187 ЦК джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену небезпеку завдання шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність, пов`язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану діяльністю, що є джерелом підвищеної небезпеки, настає у разі її цілеспрямованості (наприклад, використання транспортних засобів за їх цільовим призначенням), а також при мимовільному проявленні шкідливих властивостей об`єктів, що використовуються в цій діяльності (наприклад, у випадку завдання шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). В інших випадках шкода відшкодовується на загальних підставах, передбачених статтею 1166 ЦК, особою, яка її завдала (наприклад, коли пасажир, відчиняючи двері автомобіля, що не рухався, спричинив тілесні ушкодження особі, яка проходила поруч).

Згідно п. 6 Пленуму особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).

Не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК України.

На особу, яка перебувала в трудових відносинах на підставі трудового договору (контракту) і завдала шкоди життю чи здоров`ю у зв`язку з використанням транспортного засобу, що належить роботодавцю, відповідальність за завдання шкоди може бути покладена лише за умови, якщо буде доведено, що вона заволоділа транспортним засобом неправомірно (ч.ч. 3,4 ст. 1187 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України фізична чи юридична особа, яка відшкодувала шкоду, завдану її працівником при виконанні трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) чи цивільно-правового договору, має право зворотної вимоги (регресу) до такого працівника - фактичного завдавача шкоди - у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ч. 1 статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною 1 статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Положеннями ст. 1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідач у відзиві не спростовує факту дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 07.02.2022, внаслідок якої транспортний засіб позивача зазнав пошкоджень, однак не погоджується з порядком визначення розміру шкоди і тим самим, з розміром самої шкоди, який підлягає відшкодуванню, а тому вважає, що розмір шкоди, який заявлений до відшкодування позивачем не може вважатися доведеним.

Суд не приймає заперечення відповідача, оскільки вони не підтверджені жодними доказами та спростовуються письмовими поясненнями третьої особи-2 та наданими нею доказами.

З урахуванням встановленого, господарський суд визнає вимоги позивача про стягнення 87 695,32 грн матеріальних збитків, заподіяних в результаті ДТП, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

За змістом статті 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи здійснюється розподіл судових витрат.

З урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 250 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Максейф" до Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк", Третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_1 , Третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Страхова компанія "ВУСО" про відшкодування майнової шкоди в розмірі 89 195,32 грн. - задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1д., ідентифікаційний код 14360570) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Максейф" (49040, м. Дніпро, провул. Джинчарадзе, буд. 4, секція 1; ідентифікаційний код 37805721) майнову шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 87 695,32 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн., про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 15.08.2024.

Суддя Н.Г. Назаренко