СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2024 року м. Харків Справа № 922/4741/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Лакіза В.В., суддя Мартюхіна Н.О.

без участі представників сторін,

розглянувши у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" (вх.№293Х/2) на рішення Господарського суду Харківської області від 15.01.2024, ухвалене у приміщенні Господарського суду Харківської області суддею Аріт К.В., дата складання повного тексту рішення - 15.01.2024, у справі №922/4741/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут", м. Харків

до фізичної особи-підприємця Єрофєєва Сергія Анатолійовича, с. Руська Лозова, Харківська обл.,

про стягнення 62 817, 94грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до фізичної особи-підприємця Єрофєєва Сергія Анатолійовича про стягнення заборгованості за Договором постачання електричної енергії споживачу №60АР617-1884-21 від 14.07.2021 року у розмірі 62 817, 94грн, з яких: 42 667, 93грн - сума основного боргу; 7 022, 39грн - пеня; 2 183, 99грн - 3% річних; 10 943, 63грн - інфляційні втрати.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 15.01.2024 у позові відмовлено частково; стягнуто з фізичної особи-підприємця Єрофєєва Сергія Анатолійовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" заборгованість за спожиту електричну енергію за договором про закупівлю електричної енергії №60АР617-1884-21 від 14.07.2021 року в розмірі 42 667, 93грн, 1 823, 06грн судового збору та 3 396, 16грн витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що відповідач в порушення умов договору свої зобов`язання щодо своєчасної оплати у відповідності до положень договору не виконав, акти приймання передачі не підписав, вмотивовану відмову від підписання актів не надав, у зв`язку із чим у останнього утворився борг у розмірі 42 667, 93грн.

Місцевим господарським судом встановлено, що на підставі підпунктів 3.9. - 3.11. Договору позивач нараховував пеню, 3% річних та інфляційні, починаючи з 11.02.2022 та 11.03.2022 відповідно. Однак, враховуючи те, що матеріали справи не містять доказів направлення на адресу відповідача відповідно до пункту 6 Комерційної пропозиції рахунків на оплату вартості спожитої електроенергії, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для нарахування пені, 3% річних та інфляційних за період, зазначений позивачем у позовній заяві.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені у розмірі 7 022, 39грн, 3% річних у розмірі 2 183, 99грн та інфляційних у розмірі 10 943, 63грн.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, позивач звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 15.01.2024 у справі №922/4741/23 в частині відмови у стягненні 7 022, 39грн пені, 2 183, 99грн 3% річних, 10 943, 63грн інфляційних та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що хоча в додатку 2 "Комерційна пропозиція" до Договору й визначено термін надання рахунку за спожиту електричну енергію та строк його оплати, однак, за змістом статті 692 Цивільного кодексу України у поєднанні з правозастосуванням пункту 5.6. Договору така умова договору не змінює строк виконання грошового зобов`язання, який обраховується "з дня отримання товару за розрахунковий період", оскільки пунктом 5.4. Договору визначено, що розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць та відповідно до Додатку 2 "Комерційна пропозиція" до Договору в способі оплати визначено, що саме "після закінчення розрахункового періоду остаточний розрахунок (перерахунок) здійснюється за фактичним обсягом споживання електричної енергії з використанням середньозваженої ціни закупівлі електричної енергії, що фактично склалася для Постачальника на ринку "на добу наперед" за результатом розрахункового періоду".

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що у даному випадку апелянтом було подано апеляційну скаргу на рішення господарського суду у справі з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за таких підстав, відповідно до частини 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.

Крім того, дана справа не відноситься до категорії справ, зазначених у частині 4 статті 247 Господарського процесуального кодексу України, що не можуть бути розглянуті у порядку спрощеного провадження.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.01.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" на рішення Господарського суду Харківської області від 15.01.2024 у справі №922/4741/23 та постановлено здійснити її розгляд у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.02.2024 зупинено апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" на рішення Господарського суду Харківської області від 15.01.2024 у справі №922/4741/23 до закінчення перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №911/1359/22, та оприлюднення в Єдиному державному реєстрі судових рішень повного тексту постанови Верховного Суду у справі №911/1359/22.

Так, колегією суддів встановлено, що ухвалою Верховного Суду від 09.08.2023 справу №911/1359/22 передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Ухвала мотивована, зокрема, тим, що Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 25.02.2022 прийнято постанову №332 "Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії, під час особливого періоду", яку Постановою НКРЕКП від 27.02.2022 №333 доповнено пунктами 3-5, зокрема пунктом 5 рекомендовано учасникам ринку електричної енергії на період дії особливого періоду зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії".

В подальшому, до постанови НКРЕКП №332 вносились зміни та доповнення, зокрема постановою від 26.04.2022 №413 пункти 1-12 змінено пунктом 1, зміст якого змінено та доповнено підпунктом 16, відповідно до якого на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування надано настанови - зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії", між учасниками ринку електричної енергії.

На думку Верховного Суду у справі №911/1359/22, існує необхідність у відступленні від висновку Верховного Суду у справі №922/1948/22, оскільки положення постанови НКРЕКП №332 (підпункт 16 пункту 1), які містять рекомендації та настанови учасникам ринку електроенергії на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, не можуть мати наслідком відмову в задоволенні позову про стягнення штрафних санкцій, адже розглядаючи вимоги про стягнення штрафних санкцій, суд повинен встановити правомірність їх нарахування та заявлення до стягнення відповідно до умов укладеного договору та чинного законодавства (Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, як закону), норми якого не можуть бути нівельовані постановою НКРЕКП №332, як підзаконним актом.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що в Єдиному державному реєстрі судових рішень було оприлюднено повний текст постанови Верховного Суду від 19.04.2024 у справі №911/1359/22.

У зв`язку з відставкою судді Бородіної Л.І., на підставі розпорядження керівника апарату суду від 18.06.2024 призначено повторний автоматизований розподіл справи між суддями та визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Мартюхіна Н.О., суддя Лакіза В.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.06.2024 поновлено провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" на рішення Господарського суду Харківської області від 15.01.2024 у справі №922/4741/23; встановлено відповідачу строк до 03.07.2024 для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання апелянту; встановлено учасникам справи строк до 03.07.2024 для подання заяв і клопотань, пояснень з урахуванням правової позиції, викладеної Верховним Судом у справі №911/1359/22.

Від відповідача відзиву на апеляційну скаргу не надійшло; заяв і клопотань, пояснень від сторін також не надійшло.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається із доводів і вимог апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут", апелянт не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у стягненні 7 022, 39грн пені, 2 183, 99грн 3% річних, 10 943, 63грн інфляційних та просить ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю

Відтак, рішення Господарського суду Харківської області від 15.01.2024 у справі №922/4741/23 переглядається апеляційним господарським судом в частині відмови у стягненні 7 022, 39грн пені, 2 183, 99грн 3% річних, 10 943, 63грн інфляційних.

Дослідивши матеріали справи, які суд визнає достатніми для розгляду апеляційної скарги у спрощеному провадженні, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з такого.

Як встановлено місцевим господарським судом, 14.07.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" (далі - Постачальник) та фізичною особою-підприємцем Єрофєєвим Сергієм Анатолійовичем (далі - Споживач) укладено Договір про постачання електричної енергії споживачу №60АР617-1884-21 (далі - Договір).

Відповідно до пункту 2.1. Договору, Постачальник продає Споживачу електричну енергію для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використанні (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Відповідно до Додатку 3 до Договору про постачання електричної енергії споживачу №60АР617-1884-21 від 14.07.2021 року обсяги закупівлі електроенергії за цим Договором становлять - 30 000 кВт/год

Відповідно до пункту 13.1. Договору, він укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав Споживач, та набирає чинності з моменту погодження (акцептування) Споживачем заяви - приєднання, яка є Додатком 1 до цього Договору, та сплаченого рахунку (квитанції) Постачальника. Термін дії даного Договору не може бути більшим за термін дії Договору споживача про надання послуг розподілу електричної енергії, що укладений Споживачем з Оператором системи розподілу.

В заяві - приєднанні до Договору про постачання електричної енергії споживачу №60АР617-1884-21, початок постачання електроенергії Споживачу зазначено - з 01.08.2021 року.

Відповідно до Додатку 2 "Комерційна пропозиція фіксована ціна - 9Б" до Договору про постачання електричної енергії споживачу №60АР617-1884-21 від 14.07.2021 року, в розділі "Термін дії договору про постачання електричної енергії" Договір на умовах цієї комерційної пропозиції укладається на строк до 31.12.2021, а в частині розрахунків договір діє до повного їх виконання. Договір вважається продовженим кожний наступний календарний рік, якщо за 30 календарних днів до закінчення терміну дії Договору жодною із Сторін не буде заявлено про припинення його дії, і так щоразу.

Відповідно до пункту 5.1. Договору, Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до способу визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є Додатком 2 до цього Договору.

Згідно із пунктами 5.2. та 5.3. Договору, ціна електричної енергії має зазначатися Постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим Договором, у тому числі у разі її можливої зміни.

У випадках застосування до Споживача диференційованих цін електричної енергії суми, вказані в рахунках, відображають середньозважену ціну, обчислену на базі різних диференційованих цін.

Ціна за 1 кВт/год без урахування ПДВ, становить 3, 935640000грн, як зазначено в Актах № ХО382001985 від 31 січня 2022, та № ХО382003667 від 28 лютого 2022.

Згідно з підп. а п. 193.1 Податкового кодексу України загальна ставка ПДВ у 2022 році - 20 %.

Відповідно до пункту 5.4. Договору, розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

Згідно з пунктом 5.5. Договору, розрахунки Споживача за цим Договором, крім оплати за послугу з розподілу електричної енергії, здійснюються на поточний рахунок Постачальника. При цьому, Споживач не обмежується у праві здійснювати оплату за цим договором через банківську платіжну систему, он-лайн переказ, поштовий переказ та в іншій не заборонений законодавством спосіб.

Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок/рахунок Постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за куповану електричну енергію/за послугу з розподілу електричної енергії відповідно до умов цього договору. Спецрахунок/рахунок Постачальника зазначається у платіжних документах Постачальника у тому числі у разі його зміни.

Згідно з пунктом 5.6. Договору, порядок оплати за електричну енергію встановлюється згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є Додатком 2 до цього Договору, а саме: Споживач здійснює оплату за електроенергію до початку розрахункового періоду, в місяці, що передує розрахунковому, попереднім платежем 100% від загальної вартості заявленого в Повідомленні планового обсягу споживання електричної енергії, виходячи з фіксованої ціни та тарифу на послуги з передачі електричної енергії, на підставі рахунку Постачальника на попередню оплату або самостійно розрахованої, грошовими коштами на рахунок. Після закінчення розрахункового періоду остаточний розрахунок (перерахунок) здійснюється за фактичним обсягом споживання електричної енергії з використанням фактичної закупівельної вартості електричної енергії, що закуплена Постачальником за результатами розрахункового періоду.

Відповідно до пункту 5.8. Договору, обсяг проданої споживачу електроенергії визначається ОСР та підтверджується шляхом підписання Сторонами до 12 числа місяця наступного за розрахунковим, відповідного акту купівлі - продажу електричної енергії, акту приймання - передачі електричної енергії.

Згідно з Додатком 2 "Комерційна пропозиція" до Договору, після закінчення розрахункового періоду Постачальник надає Споживачу рахунок на оплату вартості спожитої електроенергії у розрахунковому періоді. Споживач здійснює оплату протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунку, безготівковими грошовими коштами на рахунок Постачальника, але не пізніше ніж до 15 числа місяця, що слідує за розрахунковим.

Звіряння фактичного обсягу спожитої електричної енергії проводиться в перший робочий день місяця, що слідує за розрахунковим місяцем.

Згідно з пунктом 6.2. Договору, Споживач зобов`язується: 1) забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього Договору.

За твердженнями позивача, згідно з Актом приймання-передачі електричної енергії №ХО382001985 від 31.01.2022 позивачем у січні 2022 році було поставлено відповідачу електричну енергію обсягом 5104 кВт год на суму 24 105, 01грн, згідно з Актом приймання-передачі електричної енергії №ХО382003667 від 28.02.2022 позивачем у лютому 2022 році було поставлено відповідачу електричну енергію обсягом 3 950 кВт год на суму 18 654, 94грн.

Відповідно до пункту 6 Комерційної пропозиції, після закінчення розрахункового періоду постачальник надає споживачу рахунок на оплату вартості спожитої електроенергії у розрахунковому періоді. Споживач здійснює оплату протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунку, безготівковими грошовими коштами на рахунок постачальника, але не пізніше ніж до 15 числа місяця, що слідкує за розрахунковим.

Як встановлено місцевим господарським судом, позивачем не надано доказів направлення на адресу відповідача рахунків на оплату вартості спожитої електроенергії.

Акти приймання-передачі №Х від 31.01.2022 та №ХО382003667 від 28.02.2022 до Договору про постачання електричної енергії споживачу №60АР617-1884-21 від 14.07.2021 року було направлено відповідачу цінним листом 13.10.2023, які було вручено особисто відповідачу 24.10.2023 року, про що свідчить інформація з платформи АТ Укрпошта щодо стану доставки відправлення № 737.

Згідно з пунктами 3.9. - 3.11. Договору, на підставі отриманих від Споживача даних та/або даних Постачальника послуг комерційного обліку (Оператора комерційного обліку) Постачальник до 10 числа місяця, наступного за місяцем поставки складає, підписує і скріплює печаткою Акт приймання - передачі електричної енергії та Акт прийому - передачі наданих послуг (компенсація) і направляє їх Споживачу.

Споживач протягом 2 (двох) робочих днів з дати одержання Актів приймання - передачі електричної енергії/прийому - передачі наданих послуг (компенсація) зобов`язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акту приймання - передачі, підписаний уповноваженим представником Споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання Акту.

У випадку, якщо протягом зазначеного періоду Постачальник не отримує підписаний Споживачем примірник Акту або обґрунтованої відмови, електрична енергія вважається поставленою та прийнятою Споживачем від Постачальника у відповідному розрахунковому періоді на підставі даних Постачальника та/або документів та/або інформації, які складаються та/або надаються Постачальником послуг комерційного обліку до врегулювання розбіжностей відповідно до Договору або в судовому порядку.

Фактичний (звітний) корисний відпуск електричної енергії постачальником ТОВ "ХАРКІВГАЗ ЗБУТ" (ЕІС - код 56X405) Споживачу по ідентифікаційному коду - 285962263 (фізична особа - підприємець Єрофєєв Сергій Анатолійович) за січень 2022 року підтверджений оператором розподілу AT "Харківобленерго", а саме, копією додатка №10 до договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії від 10 липня 2020 №303166, відповідно до якого ФОП Єрофєєву С.А. у січні 2022 року було поставлено електричну енергію обсягом 5104кВт у лютому 2022 року було поставлено електричну енергію обсягом 3950 кВт.

Місцевим господарським судом встановлено, що відповідач в порушення умов договору свої зобов`язання щодо своєчасної оплати у відповідності до положень договору не виконав, акти приймання-передачі не підписав, вмотивовану відмову від підписання актів не надав, у зв`язку із чим у останнього утворився борг у розмірі 42 667, 93грн.

Відповідно до умов Договору (пункт 5.7.), у разі порушення Споживачем строків оплати за цим Договором, Постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен день прострочення оплати. Споживач сплачує за вимогою учасника пеню у розмірі, що визначається цим Договором та зазначається в комерційній пропозиції, яка є додатком 2 до цього Договору.

Відповідно до Додатку 2 "Комерційна пропозиція", розмір пені та/або штрафу до Договору про постачання електричної енергії споживачу, у разі несвоєчасної оплати обумовлених даним Додатком платежів, Постачальник електричної енергії проводить Споживачу нарахування за весь час прострочення: пені у розмірі 0, 5 % за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу, що діяла в період, за який здійснюються нарахування; 3% річних з простроченої суми.

При цьому, сума грошового зобов`язання за договором повинна бути оплачена замовником із урахуванням встановленого індексу інфляції. Сума пені, 3% річних, інфляційних зазначається у розрахунковому документі окремим рядком та повинні бути оплачені протягом 5 днів від дня його отримання замовником.

Позивачем нараховано пеню у розмірі 7 022, 39грн, 3 % річних у розмірі 2 183, 99грн та інфляційні втрати у розмірі 10 943, 63грн за період з 11.02.2022 року по 07.11.2023 року на суму боргу 24 012, 99грн, та з 11.03.2022 року по 07.11.2023 року на суму боргу 18 654, 94грн, відповідно до наданого розрахунку.

Однак, враховуючи, що матеріали справи не містять доказів направлення на адресу відповідача відповідно до пункту 6 Комерційної пропозиції рахунків на оплату вартості спожитої електроенергії, суд першої інстанції дійшов висновку, що відсутні підстави для нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат за період, зазначений позивачем у позовній заяві.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в статті 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Таке ж положення міститься і в статті 173 Господарського кодексу України.

Спірні правовідносини виникли між сторонами у справі, у зв`язку із несвоєчасною оплатою відповідачем отриманої від позивача електричної енергії, що стало підставою, у тому числі, для нарахування позивачем пені, 3% річних та інфляційних відповідно до умов Договору та положень цивільного та господарського законодавства.

Приписами статті 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як встановлено місцевим господарським судом, позивачем не надано доказів направлення на адресу відповідача рахунків на оплату вартості спожитої електроенергії, внаслідок чого, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для нарахування 3% річних, інфляційних та пені.

Однак, суд апеляційної інстанції не погоджується з таким чином висновком суду першої інстанції, виходячи з такого.

Так, відповідно до пункту 6 Комерційної пропозиції, після закінчення розрахункового періоду постачальник надає споживачу рахунок на оплату вартості спожитої електроенергії у розрахунковому періоді. Споживач здійснює оплату протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунку, безготівковими грошовими коштами на рахунок постачальника, але не пізніше ніж до 15 числа місяця, що слідкує за розрахунковим.

Тобто, умовами договору визначено граничний строк оплати вартості спожитої електроенергії - не пізніше ніж до 15 числа місяця, що слідує за розрахунковим.

Поряд з цим, пунктом 5.6. договору передбачено, що оплата рахунка Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строк, визначений у рахунку. При цьому, Споживач не обмежується у праві здійснювати попередню оплату, оплату авансових та/або планових платежів за цим Договором без отримання рахунку Постачальника. З даними щодо складових цін на електричну енергію, необхідними для визначення величин авансових та/або планових платежів, Споживач може ознайомитися на веб-сайті Постачальника.

Не отримання Споживачем рахунку Постачальника не звільняє Споживача від виконання зобов`язань з оплати електричної енергії згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією.

Відтак, відповідач, навіть не отримавши рахунки за спожиту у січні та лютому 2022 року електричну енергію від позивача, не лише не був позбавлений права, а і мав відповідний обов`язок здійснити оплату за спожиту електричну енергію у строк не пізніше ніж до 15 числа місяця, що слідує за розрахунковим.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина 2 статті 625 Цивільного кодексу України).

Відтак, враховуючи положення частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, нарахування інфляційних на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Пунктом 4 комерційної пропозиції визначено, що у разі несвоєчасної оплати обумовлених даним додатком платежів, постачальник електричної енергії проводить споживачу нарахування за весь час прострочення: пені у розмірі 0,5% за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу, що діяла в період, за який здійснюються нарахування; 3% річних з простроченої суми. При цьому, сума грошового зобов`язання за договором повинна бути оплачена замовником із урахуванням встановленого індексу інфляції.

З огляду на викладене, судова колегія доходить висновку, що позивач має право на нарахування 3% річних та інфляційних на суму боргу 24 012, 99грн (25 105, 01грн нарахованої заборгованості за січень 2022 року - 92, 02грн переплати за попередній період) за період з 15.02.2022 по 07.11.2023 (у межах заявлених позовних вимог) та на суму 18 654, 94грн за період з 15.03.2022 по 07.11.2023 (у межах заявлених позовних вимог).

Отже, здійснивши перерахунок 3% річних та інфляційних на вказані суми боргу відповідача за відповідними періодами, колегія суддів апеляційного господарського суду доходить висновку, що вірними для стягнення з відповідача на користь позивача є 2 166, 00грн 3% річних та 10 943,63грн інфляційних.

В решті вимог 3% річних слід відмовити як таких, що заявлені безпідставно.

Щодо нарахованої позивачем пені, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до частини 4 статті 231 Господарського кодексу України, у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Згідно з пунктом 5 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332 (у редакції Постанови НКРЕКП від 27.02.2022 №333), рекомендовано учасникам ринку електричної енергії на період дії особливого періоду зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії".

Згідно з підпунктом 16 пункту 1 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 (у редакції Постанови НКРЕКП від 26.04.2022 № 413) на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування надати такі настанови - зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії", між учасниками ринку електричної енергії.

Отже, з урахуванням дії на території України воєнного стану, для учасників ринку електричної енергії, якими укладено типові договори відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та постанов НКРЕКП, пункт 5 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 (у редакції Постанови НКРЕКП від 27.02.2022 № 333) - це бажана з точки зору держави модель поведінки, яка має обов`язковий характер для учасників ринку електричної енергії.

Підпункт 16 пункту 1 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 (у редакції Постанови НКРЕКП від 26.04.2022 №413) - це імперативна норма, якою держава вказала учасниками ринку електричної енергії, що на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії".

Об`єднана палата Верховного Суду у постанові від 19.04.2024 у справі №911/1359/22 дійшла висновку, що рішення Регулятора щодо порядку застосування норм про відповідальність учасників на ринку електроенергії не суперечать нормам Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України про відповідальність у договірних відносинах з огляду на те, що Регулятор в силу Закону наділений повноваженнями унормовувати договірні відносини суб`єктів господарювання, що проводять свою діяльність у сфері енергетики, у тому числі в частині відповідальності за невиконання (неналежне виконання) договірних зобов`язань на ринку електричної енергії.

Відтак, відсутні підстави для нарахування пені з 24.02.2022.

Отже, позивач має право на нарахування пені на суму 24 012, 99грн за період з 15.02.2022 по 23.02.2022; сума до стягнення з відповідача на користь позивача за вказаний період складає 105, 26грн.

В решті вимог пені суд апеляційної інстанції відмовляє як таких, що заявлені безпідставно.

З огляду на викладене, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" слід задовольнити частково, рішення Господарського суду Харківської області від 15.01.2024 у справі №9224741/23 - скасувати в частині відмови у стягненні з фізичної особи-підприємця Єрофєєва Сергія Анатолійовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" 2 166, 00грн 3% річних, 10 943,63грн інфляційних та 105, 26грн пені і ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення цих позовних вимог; в решті рішення Господарського суду Харківської області від 15.01.2024 у справі №922/4741/23 слід залишити без змін.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати сторін зі сплати судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги покладаються на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись статтями 129, 256, 269-270, 273, п. 2 ч. 1 ст. 275, п. 1 ч. 1 ст. 277, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Харківської області від 15.01.2024 у справі №9224741/23 скасувати в частині відмови у стягненні з фізичної особи-підприємця Єрофєєва Сергія Анатолійовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" 2 166, 00грн 3% річних, 10 943, 63грн інфляційних, 105, 26грн пені та 564, 63грн судового збору за подання позовної заяви і ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення цих позовних вимог.

В решті рішення Господарського суду Харківської області від 15.01.2024 у справі №922/4741/23 залишити без змін.

Викласти пункт 2 резолютивної частини рішення в такій редакції:

"Стягнути з фізичної особи-підприємця Єрофєєва Сергія Анатолійовича (адреса: АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз збут" (адреса: 61093, м. Харків, вул. Болбочана Петра, 54; ) заборгованість за спожиту електричну енергію за договором про закупівлю електричної енергії №60АР617-1884-21 від 14.07.2021 року в розмірі 42 667, 93грн, 2 166, 00грн 3% річних, 10 943, 63грн інфляційних, 105, 26грн пені, 2 387, 69грн судового збору за подання позовної заяви та 3 396, 16грн витрат на професійну правничу допомогу".

Стягнути з фізичної особи-підприємця Єрофєєва Сергія Анатолійовича (адреса: АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз збут" (адреса: 61093, м. Харків, вул. Болбочана Петра, 54; ) 2 640, 35грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Л.М. Здоровко

Суддя В.В. Лакіза

Суддя Н.О. Мартюхіна