УХВАЛА

м. Київ

22.07.2024Справа № 910/2160/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., розглянувши скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» на бездіяльність Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Українська дистрибуційна компанія»

до товариства з обмеженою відповідальністю «В.В.С. ПЛЮС»

про стягнення 34871,16 грн,

Представники:

від органу виконання рішень Савчук К.П.

від інших учасників процесу не прибули

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська дистрибуційна компанія» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «В.В.С. ПЛЮС» про стягнення 34871,16 грн.

20 травня 2019 року Господарський суд міста Києва ухвалив стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «В.В.С. Плюс» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Українська дистрибуційна компанія» 34871,46 грн заборгованості та витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00 грн.

10 червня 2019 року суд видав наказ.

Господарський суд міста Києва своєю ухвалою від 16.12.2021 замінив стягувача - товариство з обмеженого відповідальністю «Українська дистрибуційна компанія», найменування якого змінено на товариство з обмеженого відповідальністю «Сайнеко», на його правонаступника - товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС».

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» подало скаргу на бездіяльність Шевченківського ВДВС у м. Києві Центрального МРУ Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - Відділ), в якій скаржник просить:

- визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 10.06.2019 у справі № 910/2160/19;

- зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) усунути допущене порушення шляхом дотримання порядку та умов вчинення виконавчих дій.

Представник Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) у наданих суду поясненнях зазначив, що в межах наданих повноважень вжив всіх необхідних заходів до виконання рішення суду.

Наразі виконавче провадження № НОМЕР_1 перебуває на виконанні.

Також представник органу виконання рішень послався на таке.

За наслідками розгляду скарги на дії державного виконавця Господарським судом міста Києва 21.06.2022 винесено ухвалу, якою задоволено скаргу та скасовано постанову Відділу від 09.08.2021 про повернення виконавчого документа стягувачу.

Таким чином, дії державного виконавця щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 10.06.2019, який видано у справі № 910/2160/19, за період з 29.07.2019 (дата відкриття виконавчого провадження) по 09.08.2021 (дата винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу) вже оскаржувались стягувачем до суду та за наслідком розгляду такої скарги судом прийнято відповідне рішення. А тому стягувач може оскаржувати дії державного виконавця виключно з 25.07.2022 (дата скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу).

Крім того строки вчинення виконавчих дій перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Доводи скаржника щодо порушення державними виконавцем порядку вчинення виконавчих дій є загальними, чітко не сформульованими та не конкретизованими.

Наводячи перелік виконавчих дій, які, на його думку, не були вчинені виконавцем, стягувач не враховує принципи доцільності та розумності вчинення таких дій.

Натомість виконавець при виконанні рішення суду має не формально вчиняти всі передбачені Законом дії за переліком, а вчиняти саме ті дії, які реально можуть забезпечити виконання судового рішення.

За твердженням представника органу виконання рішень, зобов`язання державного виконавця або іншої посадової особи Відділу усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання порядку та умов вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 є втручанням у дискреційні повноваження державного виконавця.

Дослідивши наявні матеріали скарги, заслухавши пояснення представника органу виконання рішень, суд дійшов таких висновків.

29 липня 2019 року державний виконавець відкрив виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання рішення Господарський суд міста Києва від 20.05.2019 (наказ Господарського суду міста Києва від 10.06.2019). Копію вказаної постанови надіслано боржнику для виконання та стягувачу до відома.

Одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження відомості про боржника внесено до Єдиного реєстру боржників.

Під час виконання було встановлено таке.

- за боржником не зареєстровані транспортні засоби (відповідь МВС на запит державного виконавця);

- за боржником не зареєстроване нерухоме майно (інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна);

- боржник має два рахунки у АТ КБ «Приватбанк» та один рахунок у Казначействі України (ел. адм. подат.) та примусове звернення стягнення на який Законом заборонено (відповіді на запит державного виконавця про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами - підприємцями).

04 жовтня 2019 року державний виконавець виніс постанову про арешт коштів боржника, якою наклав арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику - ТОВ «В.В.С. ПЛЮС» у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження (40871,7 грн).

Копію вказаної постанови надіслано до АТ КБ «Приватбанк» для виконання та сторонам до відома.

АТ КБ «Приватбанк» повідомив, що відповідно до гл. 9 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління НБУ № 22 від 21.01.2004, 28-10-2019 арешт накладений.

09 серпня 2021 року державний виконавець, керуючись пунктом 2 частини першої статті 37 Закону, виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Господарський суд міста Києва своєю ухвалою від 21.06.2022 скасував постанову від 09.08.2021.

25 липня 2022 року державний виконавець на виконання вказаної ухвали скасував постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 09.08.2021.

У порядку подальшого примусового виконання виконавчого документа встановлено таке.

- у МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби (відповідь Міністерства внутрішніх справ України на запити державного виконавця щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів);

- інформація про номери рахунків, відкриті у банках та інших фінансових установах боржниками - юридичними особами та/або фізичними особами - підприємцями, до ДФС не надходила (відповідь Державної фіскальної служби України на запити державного виконавця про наявні рахунки у боржників - юридичних осіб та/або фізичних осіб - підприємців, а також рахунки, відкриті боржником - юридичною особою через свої відокремлені підрозділи);

- рахунки боржника, які було відкрито у банківській установі, закрито (відповідь АТ КБ «Приватбанк» на запит державного виконавця на отримання інформації, що становить банківську таємницю);

- за боржником нерухомого майна не зареєстровано (інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо боржника);

- згідно з відомостями, які містяться в Єдиному реєстрі для ведення автоматизованого обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів, за боржником зазначеного майна не зареєстровано;

- згідно з довідкою про власників пакетів голосуючих акцій (5 відсотків і більше) акціонерних товариств боржник не є власником акцій;

- боржник не є засновником (учасником) інших юридичних осіб (витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;

- згідно з інформацією, яка міститься в Державному реєстрі цивільних повітряних суден України, за боржником вказаного майна не зареєстровано;

- згідно з інформацією, яка міститься в Судновій книзі Україні, за боржником вказане майно не зареєстровано.

Виходом державного виконавця за адресою реєстрації боржника: м. Київ, Шевченківський район, вулиця Зоологічна, 4-А, оф. 139, не виявлено ні боржника, ні належного йому майна.

Отже, твердження скаржника, що орган виконання рішень не вчинив жодних виконавчих дій спростовуються наявними матеріалами виконавчого провадження.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За нормами статті 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а також здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Водночас, зобов`язуючи виконавця ефективно вчиняти виконавчі дії, закон наділяє його правом самостійно визначатись з ефективністю застосування того чи іншого заходу виконавчого характеру.

З огляду на викладене, невжиття виконавцем інших заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», не свідчить про неповний обсяг вичинених виконавцем виконавчих дій.

Крім того, відповідно до пункту 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», доповненого Законом України від 15 березня 2022 року №2129-ІХ, який набрав чинності з 26 березня 2022 року, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Враховуючи викладене, на період воєнного стану на території України встановлено переривання строків, визначених вказаним Законом, до яких, зокрема, належать строки перевірки майнового стану боржника, а тому доводи скаржника щодо порушення державним виконавцем строків вчинення виконавчих дій є необґрунтованими та безпідставними.

За таких обставин суд відмовляє у задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись статтями 234, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити повністю у задоволенні скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» на бездіяльність Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ).

Ухвала набрала законної сили 22.07.2024.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст ухвали складений 14.08.2024.

Суддя С. А. Ковтун