УХВАЛА

14 серпня 2024 року

м. Київ

cправа № 910/12453/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Булгакової І. В.(головуючої), Ємця А.А. та Малашенкової Т.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз Ойл Трейдинг" (далі- Товариство)

на рішення господарського суду міста Києва від 20.12.2023 та

постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.06.2024

за позовом Товариства

до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів

про визнання односторонню відмову від договору управління недійсною,

ВСТАНОВИВ:

Товариство 26.07.2024 (через систему "Електронний суд") звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 20.12.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.06.2024, а справу № 910/12453/23 передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Водночас до скарги додано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Дослідивши матеріали поданої касаційної скарги, Суд дійшов висновку, що остання підлягає залишенню без руху, виходячи з такого.

Відповідно до частини першої та другої статті 288 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України; Кодекс) касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Права господарського суду при вирішенні питання, що виникають у зв`язку з відновленням пропущеного процесуального строку, унормовуються процесуальним законодавством, зокрема, відповідно до частини першої статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Оскаржувана постанова апеляційного господарського суду у даній справі ухвалена 19.06.2024 (повний текст складений 01.07.2024), а тому строк на її оскарження закінчився 22.07.2024 з урахуванням приписів частини четвертої статті 116 цього Кодексу.

Касаційну скаргу ж було подано скаржником до Верховного Суду 26.07.2024 через систему "Електронний суд", тобто з пропуском строку на касаційне оскарження зазначеної постанови апеляційного господарського суду від 19.06.2024.

Звертаючись з клопотанням про поновлення строку на подання касаційної скарги, скаржник посилається на те, що копію повного тексту оскаржуваної постанови від 19.06.2024 було отримано його представником лише 05.07.2024 від попереднього представника - адвоката Остапенка В.М., який представляв інтереси Товариства в суді апеляційної інстанції і відповідно мав доступ до підсистеми "Електронний суд", до якої й було надіслано копію оскаржуваної постанови 02.07.2024.

Однак адвокат Остапенко В.М. 07.05.2024 звільнився з підприємства за власним бажанням, що підтверджується відповідним наказом від 07.05.2024 №24-К, доданий до скарги, у зв`язку з чим повний текст постанови суду апеляційної інстанції, який надійшов на його електронну адресу 02.07.2024, він мав можливість переслати новому представнику Товариства лише 05.07.2024 із запізненням через зайнятість на новій посаді.

Разом з тим скаржник зазначає, що 30.06.2024 закінчився термін перебування на посаді директора Товариства ОСОБА_2 та відповідно до рішення учасника Товариства тимчасово виконуючим обов`язки директора призначено ОСОБА_1 з 01.07.2024 у зв`язку з чим копія постанови, яка надіслана апеляційним господарським судом на електронну адресу попереднього директора, новим керівником не була отримана.

З урахуванням наведених причин скаржник вважає, що має право на поновлення строків на касаційне оскарження.

Однак, розглянувши наведені доводи скаржника щодо поважності пропуску строку на касаційне оскарження Суд визнає їх необґрунтованими з огляду на таке.

Колегія суддів зазначає про те, що факт неможливості вчасного подання касаційної скарги, зокрема, через звільнення представника скаржника, який представляв його інтереси в суді апеляційної інстанції, а також зміна керівництва Товариства, не можуть вважатися поважними та непереборними обставинами, що призвели до пропуску строку на касаційне оскарження, оскільки такі обставини зумовлені суб`єктивною поведінкою сторони та зводяться до внутрішньої організації роботи підприємства.

Крім того, суд зауважує, що попередній представник Товариства був звільнений з посади ще 07.05.2024, як свідчить доданий до заяви наказ від 07.05.2024 №24 к, в той час як оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції ухвалена 19.06.2024 (повний текст складений 01.07.2024), а тому скаржник мав достатньо часу для залучення до розгляду справи іншого представника та реалізації свого права на звернення з касаційною скаргою у межах встановлених процесуальним законом строків.

Також Суд звертає увагу скаржника на ту обставину, що навіть після опублікування 04.07.2024 зазначеної постанови від 19.06.2024 в Єдиному державному реєстрі судових рішень та ознайомлення новим представником з повним текстом оскаржуваного судового рішення 05.07.2024 (як стверджує скаржник), останнім не обґрунтовано звернення з касаційною скаргою 26.07.2024, тобто навіть з пропуском двадцятиденного строку від вказаної дати (05.07.2024) та з дати опублікування судового рішення.

Разом з тим суд касаційної інстанції враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні у справі Пономарьов проти України, no. 3236/03, від 03.04.2008, згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи, що Товариство було скаржником в суді апеляційної інстанції, то останній не був позбавлений можливості відстежувати хід розгляду справи та в розумні інтервали часу вжити всіх необхідних заходів (зокрема, ознайомитись з матеріалами справи) для звернення з касаційною скаргою в межах строків, визначених ГПК України.

З огляду на викладене суд касаційної інстанції вважає, що підстави, неведені Товариством у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження є неповажними, оскільки скаржником не наведено належних обґрунтувань та не надано доказів на підтвердження наявності у нього непереборних обставин, що зумовили пропуск строку на касаційне оскарження.

Статтею 129 Конституції України визначено як одну із засад судочинства рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Право на звернення до суду не є абсолютним, оскільки воно реалізується тільки в порядку і спосіб, встановлених законом, у цьому разі ГПК України.

Частиною третьою статті 292 ГПК України передбачено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними.

Крім того відповідно до частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

Приписами пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України визначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права (якої саме) у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається норма права, щодо застосування якої відсутній висновок Верховного Суду.

Оскаржуючи в касаційному порядку судові рішення на підставі пункту 4 частини другої статті 287 ГПК України, слід зазначити, яке саме процесуальне порушення з передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу призвело до прийняття незаконного судового рішення.

Отже, системний аналіз наведених положень ГПК України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої статті 287 ГПК України у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Натомість у поданій скаржником касаційній скарзі зазначення підстави касаційного оскарження зводиться лише до цитування положень статті 287 ГПК України, проте скарга не містить чіткого посилання на відповідний пункт вказаної норми, а також належного обґрунтування підстав на яких подається касаційна скарга у цій справі, а окремі наведені у скарзі посилання скаржника на висновки Верховного Суду не формують чітких підстав касаційного оскарження судових рішень, а також не можуть автоматично ототожнюватись Судом з власної ініціативи як підстава для касаційного оскарження без прямої вказівки на це скаржника.

З огляду на викладене Суд доходить висновку, що касаційна скарга оформлена з порушенням вимог статті 290 ГПК України, оскільки не містить обґрунтування підстав, на яких подається касаційна скарга.

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Отже, суд касаційної інстанції зазначає, що скаржнику необхідно усунути недоліки касаційної скарги, а саме:

- навести Суду інші підстави, за їх наявності, та надати докази на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження;

- обґрунтувати неправильне застосування норм матеріального та/або порушення норм процесуального права у взаємозв`язку з посиланням на чітко визначений пункт (пункти) частини другої статті 287 ГПК України як підставу (підстави) для касаційного оскарження судового рішення та, в залежності від визначених пунктів, навести висновок Верховного Суду у подібних правовідносинах, викладений в постанові, який не був врахований судами попередніх інстанцій при вирішенні спору щодо застосування якої саме норми права (зазначити пункт, частину, статтю); або обґрунтувати необхідність відступлення від такого висновку; або зазначити про відсутність такого висновку щодо питання застосування норми права (зазначити пункт, частину, статтю) у подібних правовідносинах; та/або зазначити підставу касаційного оскарження з урахуванням частин першої, третьої статті 310 ГПК України з обґрунтуванням того, в чому, на думку скаржника, полягало порушення або неправильне застосування яких конкретно норм права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення у даній справі.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу скаржника на те, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто або відмовлено у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 174, 234, 290, 292 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз Ойл Трейдинг" на рішення господарського суду міста Києва від 20.12.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.06.2024 у справі № 910/12453/23 залишити без руху.

2. Надати товариству з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз Ойл Трейдинг" строк для усунення недоліків касаційної скарги, який становить не більше 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху. Повідомити скаржника про можливість подати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду документи про усунення недоліків через систему "Електронний суд" або поштою за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6.

3. Роз`яснити товариству з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз Ойл Трейдинг", що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто або відмовлено у відкритті касаційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Булгакова

Суддя А. Ємець

Суддя Т. Малашенкова