ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2024 р. м. Київ Справа № 911/941/24

Господарський суд Київської області у складі судді Колесника Р.М., за участю секретаря судового засідання Тимошенка Д.Ю., розглянув в порядку загального позовного провадження справу за позовом

Броварської міської ради Броварського району Київської області (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Героїв України, буд. 15, код: 26376375)

до

Фізичної особи-підприємця Сом Оксани Віталіївни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 )

про розірвання договорів оренди землі та повернення майна,

за участю представників учасників справи:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

До Господарського суду Київської області 11.04.2024 надійшла позовна заява Броварської міської ради Броварського району Київської області (далі по тексту - позивач/Рада) до Фізичної особи-підприємця Сом Оксани Віталіївни (далі по тексту - відповідачка/ФОП Сом О.В.), в якій позивач просить суд:

- розірвати договір оренди землі, укладений між Фізичною особою-підприємцем Сом Оксаною Віталіївною та Требухівською сільською радою Броварського району Київської області, від 04.10.2006, нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Саверою М.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 2486;

- зобов`язати Фізичну особу-підприємця Сом Оксану Віталіївну повернути Броварській міській раді земельну ділянку розміром 0,6476 га, розташовану в межах села Требухів, вулиця Матросова, Броварського району Київської області, кадастровий номер :01:011:0027;

- розірвати договір оренди землі, укладений між Фізичною особою-підприємцем Сом Оксаною Віталіївною та Требухівською сільською радою Броварського району Київської області, від 03.10.2007, нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Саверою М.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 2802;

- зобов`язати Фізичну особу-підприємця Сом Оксану Віталіївну повернути Броварській міській раді земельну ділянку розміром 1,6524 га, розташовану в межах села Требухів, вулиця Матросова, Броварського району Київської області, кадастровий номер :01:011:0028.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на систематичну несплату відповідачем орендної плати за вказаними вище договорами оренди землі, що, на думку позивача, є підставою для розірвання договорів оренди землі та повернення вказаних вище земельних ділянок.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 15.04.2024 позовну заяву Ради прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 911/941/24, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 15.05.2024.

Ухвалою суду від 15.05.2024 підготовче засідання відкладено на 05.06.2024.

Ухвалою суду від 05.06.2024 підготовче провадження закрито та призначено справу до розгляду по суті на 03.07.2024.

До суду 03.07.2024 від позивача надійшло клопотання про проведення судового засідання буз участі представника позивача.

В судове засідання 03.07.2024 представники позивача та відповідачки не з`явились.

Відповідачка процесуальним правом на подання відзиву не скористалася, хоча щодо розгляду справи повідомлялася належним чином.

Враховуючи те, що відповідачка не скористалася наданими їй процесуальними правами, а наявних у матеріалах справи доказів достатньо для правильного вирішення спору, у зв`язку з чим суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній матеріалами відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Требухівською сільською радою (надалі також - орендодавець) та ФОП Сом О.В. (надалі також - орендар) 04.10.2006 та 03.10.2007 укладено два договори оренди земельної ділянки (надалі за текстом кожен окремо договір - договір-1, договір-2, а разом - договори)

Так, відповідно до умов вказаних договорів сторони домовились про таке:

- орендодавець надає, а орендар приймає в довгострокове платне володіння та користування, на умовах оренди, земельну ділянку площею 0,6476 га з них (0,3476 га - пасовища, 0,3000 га - під ставками), розташовану в межах села Требухів, вулиця Матросова, Броварського району Київської області, кадастровий номер :01:011:0027. Грошова оцінка вказаної вище земельної ділянки, площею 0,6476 га, становить 171671 (сто сімдесят одна тисяча шістсот сімдесят одна) гривня 76 коп., згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 2551/07-711 від 29.07.2014 (пункт 1.1. договору-1, в редакції договору про внесення змін від 12.11.2014);

- орендодавець надає, а орендар приймає в довгострокове платне володіння та користування, на умовах оренди, земельну ділянку площею 1,6524 га з них (0,3476 га - пасовища, 0,3000 га - вкрито лісовою (дерева та чагарники розслинністю), розташовану в межах села Требухів, вулиця Матросова, Броварського району Київської області, кадастровий номер :01:011:0028. Грошова оцінка вказаної вище земельної ділянки, площею 1,6524 га, становить 438051 (чотириста тридцять вісім тисяч п`ятдесят одна) гривня 24 коп., згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 2551/07-712 від 29.07.2014 (пункт 1.1. договору-2, в редакції договору про внесення змін від 12.11.2014);

- земельна ділянка надається на умовах оренди терміном на 49 років починаючи з дати його державної реєстрації (пункти 1.2. договорів);

- цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення (пункти 1.3. договорів, в редакції договорів про внесення змін від 12.11.2014);

- орендна плата справляється виключно у грошовій формі і складає 2374,98 гривень в рік, в тому числі ПДВ. Орендар вносить орендну плату на розрахунковий рахунок орендодавця в рівних частинах щомісячно (пункт 2.1. договору-1);

- орендна плата справляється виключно у грошовій формі і складає 5428,53 гривень в рік, в тому числі ПДВ. Орендар вносить орендну плату на розрахунковий рахунок орендодавця в рівних частинах щомісячно (пункт 2.1. договору-2);

- орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати (пункти 3.2. договорів);

- договір оренди земельної ділянки припиняється у разі: закінчення терміну, на який було укладено договір, розірвання договору оренди згідно зі статтею 28 Закону України «Про оренду землі», одержання орендарем земельної ділянки у власність, примусового викупу (вилучення) земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності (пункти 5.2. договорів);

- договір оренди земельної ділянки може бути розірвано за взаємною згодою сторін, якщо одна із сторін письмово повідомила про свій намір розірвати договір оренди за один місяць (пункти 5.3. договорів);

- на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами їх зобов`язань, передбачених у договорі, у разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке суттєво перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України (пункти 5.4. договорів);

- у разі припинення або розірвання договору оренди орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку у такому ж стані, в якому вона була отримана, про що складається відповідний акт передачі земельної ділянки за підписом обох сторін. Якщо недбале ставлення орендаря до земельної ділянки або іншої його дії призвели до її забруднення, він зобов`язаний відшкодувати орендодавцю завдані збитки (пункти 5.7. договорів).

Приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Савера М.В. договір-1 посвідчено 04.10.2006 та зареєстровано в реєстрі за № 2486, договір-2 03.10.2010 та зареєстровано в реєстрі за № 2862.

Договорами від 12.11.2014 про внесення змін до договору-1 та до договору-2, які посвідчено приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Савера М.В. 12.11.2014 та зареєстровано в реєстрі за № 1597 (щодо договору-1) та за № 1598 (щодо договору-2), сторони погодили внести зміни, зокрема, до умов пунктів 1.1., 1.3. договорів.

Листами від 14.05.2021 № 2-6/2311 та від 04.06.2021 № 2-6/2641, докази надсилання яких надано до матеріалів справи, Рада повідомила відповідачку про те, що відповідно до інформації Головного управління державної податкової служби у Київській області станом на 20.04.2021 сума боргу орендної плати за землю становить 239727,30 гривень. Зважаючи на наявність облікованої заборгованості відповідачці було запропоновано протягом 7 робочих днів погасити заборгованість.

Броварською міською радою Броварського району Київської області 22.06.2021 прийнято рішення № 296-08-08 про дострокове розірвання договорів оренди земельних ділянок площею 0,6476 га та площею 1,6524 га, розташованих по вул. Матросова в межах села Требухів Броварського району Київської області.

Вказане рішення на адресу відповідачки надіслано Радою супровідним листом від 25.06.2021 № 2-6/2974.

Листом від 04.01.2024 № 93/5/10-36-13-07 Головне управління ДПС у Київській області повідомило Раду про те, що в інформаційно-комунікаційній системі ДПС України у Київській області за відповідачкою станом на 03.01.2024 наявний податковий борг у сумі 440637,48 гривень, який утворився за період з 30.10.2017 по 01.01.2024.

Звертаючись до суду із розглядуваним позовом позивач зазначив, що відповідачка в порушення умов договору покладених на неї зобов`язань зі сплати орендної плати за земельні ділянки належним чином не виконує, внаслідок неналежного виконання відповідачкою своїх зобов`язань порушуються інтереси територіальної громади як складової держави, оскільки бюджет не отримує кошти за користування відповідачкою спірних земельних ділянок.

Зважаючи на те, що відповідачка допустила істотне порушення умов договорів, що проявилося у систематичному порушенні умов договорів щодо своєчасної сплати орендної плати, тому, посилаючись на приписи ст. 32 Закону України «Про оренду землі», п. д ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України, ст. 651 Цивільного кодексу України, позивач вважає, що наявні підстави для розірвання укладених договорів та зобов`язання відповідачку повернути позивачу земельні ділянки в судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з абз. 1 п. 7-1 розділу V «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до прийняття закону про адміністративно-територіальний устрій України визначення адміністративних центрів територіальних громад та затвердження територій територіальних громад здійснює Кабінет Міністрів України.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 № 715-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Київської області» відповідно до абзацу першого пункту 7-1 розділу V «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено адміністративні центри та затвердити території територіальних громад Київської області згідно з додатком, відповідно до п. 2 якого Требухівська територіальної громади увійшла до складу території Броварської територіальної громади.

Згідно із пунктом 1.10 постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 № 807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів», у Київський області утворено Броварський район (з адміністративним центром у місті Бровари) у складі територій Баришівської селищної, Березанської міської, Броварської міської, Великодимерської селищної, Зазимської сільської, Згурівської селищної, Калинівської селищної, Калитянської селищної територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо впорядкування окремих питань організації та діяльності органів місцевого самоврядування і районних державних адміністрацій» від 17.11.2020 № 1009-ІХ внесено зміни до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», розділ V «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктами 61 і 62 такого змісту:

6-1. До прийняття закону про адміністративно-територіальний устрій України закінчення повноважень сільських, селищних, міських рад, їхніх виконавчих органів, а також реорганізація сільських, селищних, міських рад, їхніх виконавчих органів як юридичних осіб у зв`язку із змінами в адміністративно-територіальному устрої України здійснюються з урахуванням таких положень:

1) у день набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною територіальною громадою, територія якої затверджена Кабінетом Міністрів України (далі - сформована територіальна громада), припиняються повноваження сільських, селищних, міських рад, сільських, селищних, міських голів, обраних територіальними громадами, територія яких включена до території сформованої територіальної громади (далі - розформовані територіальні громади);

4) сформована територіальна громада є правонаступником усього майна, прав та обов`язків розформованої територіальної громади з урахуванням особливостей, визначених підпунктами 5 і 6 цього пункту;

8) не пізніше завершення другої сесії новообраної ради у порядку, визначеному цим пунктом, починається реорганізація відповідних юридичних осіб - сільських, селищних, міських рад, обраних розформованими територіальними громадами та розміщених поза адміністративним центром сформованої територіальної громади, шляхом їх приєднання до юридичної особи - сільської, селищної, міської ради, розміщеної в адміністративному центрі сформованої територіальної громади. Після завершення реорганізації відповідні сільські, селищні, міські ради припиняються як юридичні особи з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом;

9) юридична особа - сільська, селищна, міська рада, розміщена в адміністративному центрі сформованої територіальної громади, є правонаступником прав та обов`язків усіх юридичних осіб - сільських, селищних, міських рад, обраних розформованими територіальними громадами, з дня набуття повноважень новообраною радою.

З викладених у позові обставин, позивач вказує, що рішенням Броварської міської ради Броварського району Київської області від 09.02.2021 № 14-01-08 проведена реорганізація Требухівської сільської ради Броварського району Київської області шляхом приєднання до Броварської міської ради Броварського району Київської області.

Отже, у даному випадку особою, яка здійснює повноваження від імені власника об`єкта оренди є Броварська міська рада.

За змістом ст. ст. 11, 509, 627 Цивільного кодексу України та ст. 179 Господарського кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, з правочинів. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

У відповідності до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Укладені договори за своїм змістом є договорами оренди землі та є належною правовою підставою для виникнення у сторін взаємних прав та обов`язків, обумовлених цим договором.

За змістом частини 2 статті 792 Цивільного кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Аналогічні положення викладено у частині 1 статті 93 Земельного кодексу України.

Згідно статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Істотними умовами договору оренди землі, зокрема, є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; відповідальність сторін (стаття 15 Закону України «Про оренду землі», в редакції чинній на момент укладення договорів).

Частинами 1-3 статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Згідно із статтею 22 Закону України «Про оренду землі», орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Розрахунки щодо орендної плати за земельні ділянки, що перебувають у державній і комунальній власності, здійснюються виключно у грошовій формі.

Відповідно до ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Положеннями статей 24, 25 Закону України «Про оренду землі» встановлено права та обов`язки орендодавця і орендаря, зокрема, орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку. Орендар, у свою чергу, зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.

Згідно зі статтею 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка.

Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Згідно пункту 288.1 статті 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України закріплено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що за умовами п. 2.1. договорів орендна плата справляється виключно у грошовій формі і складає 2374,98 гривень в рік (договір-1) та 5428,53 гривень в рік (договір-2), в тому числі ПДВ. Орендар вносить орендну плату на розрахунковий рахунок орендодавця в рівних частинах щомісячно.

Суд зазначає, що обов`язком сторін у господарському процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Так, за змістом положень статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема письмовими, речовими і електронними доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмета доказування.

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі № 914/1131/18, від 26.02.2019 у справі № 914/385/18, від 05.11.2019 у справі № 915/641/18.

При цьому, одним з основних принципів господарського судочинства є принцип змагальності.

Названий принцип, відповідно до змісту ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог, при цьому кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.11.2019 зі справи № 902/761/18, від 20.08.2020 зі справи № 914/1680/18).

Крім того, відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Стандарт доказування «вірогідність доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати саме ту їх кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Як вказує позивач та не заперечувалось відповідачкою, остання допустила порушення умов договору у зв`язку з чим станом на 01.01.2024 за відповідачкою обліковується заборгованість зі сплати орендної плати за користування землею у розмірі 440637,48 гривень, яка утворилась, починаючи з 2017 року, що підтверджується долученим до матеріалів справи листом Головного управління ДФС у Київській області від 04.01.2024 № 93/5/10-36-13-07.

Таким чином, твердження позивача щодо несплати відповідачкою орендної плати за користування земельними ділянками за договорами оренди підтверджується матеріалами справи.

Відповідачка в перебігу розгляду справи проти заперечень щодо розміру заборгованості з орендної плати не висловила, доказів на спростування наявності такої заборгованості не надала.

Встановлені судом обставини переконливо свідчать про систематичне порушення відповідачкою умов договору в частині повноти та своєчасності сплати орендної плати.

Згідно із пунктом "д" статті 141 Земельного кодексу України, підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Згідно з частинами 3, 4 статті 31 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України (ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі»).

Як встановлено судом п. 5.2., 5.4. договорів передбачено, що договір оренди земельної ділянки припиняється у разі: закінчення терміну, на який було укладено договір, розірвання договору оренди згідно зі статтею 28 Закону України «Про оренду землі», одержання орендарем земельної ділянки у власність, примусового викупу (вилучення) земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності; на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами їх зобов`язань, передбачених у договорі, у разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке суттєво перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України.

Частиною 1 статті 651 Цивільного кодексу України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Разом з тим, за частиною 2 статті 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Тож іншими підставами для зміни або розірвання договору в судовому порядку, крім істотного його порушення, відповідно до частини другої статті 651 Цивільного кодексу України є випадки, встановлені законом або договором, і саме настання таких випадків зумовлює право сторони договору ініціювати в судовому порядку питання зміни чи припинення відповідних договірних правовідносин (постанова Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2020 у справі № 920/418/19).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.11.2018 у справі № 912/1385/17 зазначила, що виходячи з системного аналізу наведених положень законодавства та враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення Цивільного кодексу України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 Цивільного кодексу України.

Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору. Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.03.2019 у справі № 183/262/17.

Аналіз положень статей 1, 13, 21, 32 Закону України «Про оренду землі», статті 141 Земельного кодексу України та статті 651 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що вказані положення Закону, які регулюють спірні правовідносини, вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди, а також докази того, чого позивач був позбавлений у значній мірі із-за істотності допущеного порушення відповідачем.

Судом встановлено, що відповідачка з 2017 року зобов`язання за договорами в частині сплати орендних платежів не виконує належним чином, внаслідок чого у відповідачки перед позивачем за договорами оренди утворилась заборгованість в загальному розмірі 440637,48 гривень.

Суд зазначає, що наведене порушення умов договору з боку відповідачки є істотним, оскільки позбавляє іншу сторону - орендодавця, права отримувати кошти за передану в оренду земельну ділянку, що й було основною метою укладення господарського договору оренди землі.

Таким чином, суд дійшов висновку, що систематична несплата відповідачкою орендних платежів є достатньою підставою для позивача вимагати дострокового розірвання договорів оренди земельних ділянок в судовому порядку відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України, тому суд дійшов висновку, що вимога позивача про розірвання договорів оренди землі, укладениих між ФОП Сом О.В. та Требухівською сільською радою Броварського району Київської області, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Окрім іншого, позивач також просить суд зобов`язати ФОП Сом О.В. повернути Раді земельні ділянки з кадастровим номером :01:011:0027, площею 0,6476 га та кадастровим номером :01:011:0028, площею 1,6524 га, які розташовані в межах села Требухів, вулиця Матросова Броварського району Київської області.

Наслідком розірвання договорів оренди є повернення земельних ділянок, переданих в оренду. Вимоги про розірвання договорів оренди та повернення земельної ділянки між собою нерозривно пов`язані. Вимога позивача про повернення земельних ділянок є похідною від його вимог про розірвання договорів оренди, укладених між Требухівською сільською радою та відповідачкою.

Статтею 34 Закону України «Про оренду землі» визначено, що у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Зважаючи на зазначене суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині повернення Раді земельних ділянок також підлягають задоволенню.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

А саме суд приймає рішення про розірвання договорів оренди землі, укладених між ФОП Сом О.В. та Требухівською сільською радою Броварського району Київської області, та зобов`язання ФОП Сом О.В. повернути Раді земельні ділянки з кадастровим номером :01:011:0027, площею 0,6476 га та кадастровим номером :01:011:0028, площею 1,6524 га.

Витрати по сплаті судового збору, у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 73-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Броварської міської ради Броварського району Київської області задовольнити повністю.

2. Розірвати договір оренди землі, укладений між Фізичною особою-підприємцем Сом Оксаною Віталіївною та Требухівською сільською радою Броварського району Київської області, від 04.10.2006, нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Саверою М.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 2486.

3. Зобов`язати Фізичну особу-підприємця Сом Оксану Віталіївну повернути Броварській міській раді земельну ділянку розміром 0,6476 га, розташовану в межах села Требухів, вулиця Матросова, Броварського району Київської області, кадастровий номер :01:011:0027.

4. Розірвати договір оренди землі, укладений між Фізичною особою-підприємцем Сом Оксаною Віталіївною та Требухівською сільською радою Броварського району Київської області, від 03.10.2007, нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Саверою М.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 2802.

5. Зобов`язати Фізичну особу-підприємця Сом Оксану Віталіївну повернути Броварській міській раді земельну ділянку розміром 1,6524 га, розташовану в межах села Требухів, вулиця Матросова, Броварського району Київської області, кадастровий номер :01:011:0028.

6. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Сом Оксани Віталіївни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) на користь Броварської міської ради Броварського району Київської області (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Героїв України, буд. 15, код: 26376375) 12112,00 гривень судового збору.

7. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення у відповідності до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 08.08.2024.

Суддя Р.М. Колесник