ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

15.08.2024 Справа № 914/2038/23

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерготехсервіс ТКР», м. Чернігів,

до відповідача: Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго», м. Львів,

про: стягнення заборгованості у розмірі 193 715,13 грн

Суддя Н.Є. Березяк

Секретар судового засідання Р.Р. Волошин

За участю представників сторін:

стягувача (позивача): не з`явився

боржника (відповідача): Шевченко Н.В.- представник

На розгляді Господарського суду Львівської області перебувала справа №914/2038/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерготехсервіс ТКР» до Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» про стягнення заборгованості у розмірі 193 715,13 грн.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 25.01.2023 у справі №914/2038/23 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 08.07.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерготехсервіс ТКР» від 20.02.2024 задоволено, рішення Господарського суду Львівської області від 25.01.2024 у справі № 914/2038/23 скасовано, позовні вимоги задоволено.

На розгляд Господарського суду Львівської області за вх. № 2746/24 від 18.07.2024 надійшла заява Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» про відстрочення виконання постанови Західного апеляційного господарського суду від 08.07.2024.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу заяви між суддями від 18.07.2024 подану заяву передано для розгляду судді Горецькій О.З.

Ухвалою суду від 22.07.2024 (суддя Горецька О.З.) відкладено вирішення питання про прийняття до розгляду заяви Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» про відстрочення виконання постанови Західного апеляційного господарського суду від 08.07.2024 до повернення матеріалів справи №914/2038/23 в Господарський суд Львівської області.

Матеріали справи №914/2038/23 30.07.2024 повернулись до Господарського суду Львівської області з суду апеляційної інстанції.

На виконання постанови апеляційної інстанції, Господарським судом Львівської області 01.08.2024 видано відповідні накази.

Згідно розпоряджень в.о. голови суду №12-«ГС» від 05.08.2024 матеріали заяви Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» про відстрочення виконання постанови Західного апеляційного господарського суду від 08.07.2024 у справі №914/2038/23 передано судді Березяк Н.Є., у провадженні якої перебувала справа № 914/2038/23.

Ухвалою суду від 08.08.2024 заяву Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» про відстрочення виконання постанови Західного апеляційного господарського суду від 08.07.2024 у справі №914/2038/23 - прийнято до розгляду, розгляд заяви призначено у судовому засіданні на 15.08.2024.

В судовому засіданні 15.08.2024 представник боржника подану заяву підтримав, просив відстрочити виконання постанови Західного апеляційного господарського суду від 08.07.2024 у справі № 914/2038/23 на 12 місяців.

Вказана заява обґрунтована тим, що внаслідок масованих комбінованих ударів по території України із застосуванням дронів, крилатих та балістичних ракет потрапляли під обстріли і зазнали значних ушкоджень усі відокремлені підрозділи Відповідача у даній справі (теплові електричні станції), зокрема, й ДТЕК ЛАДИЖИНСЬКА ТЕС.

Як зазначає заявник, через критичні ушкодження обладнання ДТЕК ЛАДИЖИНСЬКА ТЕС припинила генерацію і відпуск електричної і теплової енергії.

На даний час у Відповідача склалась важка фінансова ситуація, яка спричинена не лише завданими руйнуваннями і спрямуванням усіх ресурсів на відновлення працездатності обладнання, а й неналежною дисципліною розрахунків за вироблену електричну енергію. АТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» вчасно не отримує кошти від ДП «ЕНЕРГОРИНОК» за відпущену електричну енергію та кошти в повному обсязі від споживачів теплової енергії.

Згідно з даними балансу (звіту про фінансовий стан) АТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» на 31 березня 2024 р. на кінець звітного періоду дебіторська заборгованість за продукцію, товари, роботи послуги складає 5 651 609 тис. грн.

За твердженнями заявника, станом на 30.06.2024 заборгованість держави в особі НЕК «Укренерго» за відпущену в систему АТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» електроенергію складає 2 386 157 851,18 грн, а заборгованість ДП «Енергоринок» за відпущену в систему електроенергію становить 2 934 621 683,13 грн.

Зазначені вище обставини є обставинами, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, відтак, боржник просить суд відстрочити виконання постанови Західного апеляційного господарського суду від 08.07.2024 у справі № 914/2038/23 на 12 місяців.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, заслухавши пояснення представника боржника, суд дійшов висновку, що вимоги за заявою є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

При постановленні ухвали, суд виходив з такого.

Так, згідно зі ст. 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до статті 160 ГПК України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню або відстрочити чи розстрочити або змінити спосіб чи порядок його виконання в порядку, встановленому статтями 328, 331 цього Кодексу.

Статтею 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» також передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Правове регулювання підстав відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, зміни способу та порядку виконання судового рішення здійснюється ст. 331 ГПК України, згідно з якою за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Таким чином, законодавець у будь-якому випадку пов`язує відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Разом з тим необхідно враховувати, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012); відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II); за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 ст. 6 Конвенції права (див. рішення у справі «Іммобільяре Саффі проти Італії», № 22774/93, п. 74, ECHR 1999-V).

Враховуючи те, що існування заборгованості, підтверджене обов`язковими та такими, що підлягають виконанню, судовими рішеннями, надає особі, на чию користь воно було винесено, «легітимні сподівання» на те, що заборгованість буде йому сплачено та така заборгованість становить «майно» цієї особи у розумінні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції (рішення у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008), то з метою недопущення порушення гарантованих Конституцією України та Конвенцією права на справедливий суд та права на повагу до приватної власності суд, який надає відстрочку чи розстрочку у виконанні рішення, у кожному конкретному випадку повинен встановити: 1) чи затримка у виконанні рішення зумовлена особливими і непереборними обставинами; 2) чи передбачена домовленістю сторін чи у національному законодавстві компенсація «потерпілій стороні» за затримку виконання рішення, ухваленого на його користь судового рішення, та індексації присудженої суми; 3) чи не є період виконання рішення надмірно тривалим для стягувача як «потерпілої сторони»; 4) чи дотримано справедливий баланс інтересів сторін у спорі.

Тобто, у цьому контексті для виправдовування затримки виконання рішення суду недостатньо лише зазначити про відсутність у боржника коштів. Обов`язково мають враховуватися і інтереси іншої сторони спору, на користь якої прийнято рішення.

Водночас, оскільки п. 1 ст. 6 Конвенції захищає виконання остаточних судових рішень, вони, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (рішення ЄСПЛ у справі «Горнсбі проти Греції», у справі «Бурдов проти Росії», у справі «Ясюнієне проти Литви»).

У відповідності до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У своїй заяві АТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» посилається на те, що отримання відстрочки виконання рішення у даній справі надасть АТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» можливість його виконання після відновлення генерації і відпуску в мережу електричної енергії і отримання коштів на покриття витрат на відновлення обладнання.

Однак як вбачається з матеріалів справи обов`язок погашення заборгованості в АТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» виник задовго до початку військовою агресією російської федерації проти України, а саме: в 2019 році.

Крім того, боржник (заявник) жодним чином не обґрунтував та не надав доказів на підтвердження наявності у нього реальної можливості в майбутньому (через рік) виконати рішення суду у даній справі.

Крім того, з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника, при вирішенні питання щодо відстрочення виконання рішення, суд враховує принципи співмірності і пропорційності.

Стягувач у будь-якому випадку має отримати у законний спосіб все, присуджене за рішенням суду у дані справі.

Надання відстрочки виконання вказаного рішення судом не стимулює процедуру погашення заборгованості, а сприяє боржнику і в подальшому порушувати свої зобов`язання, оскільки надана відстрочка буде істотно порушувати майнові інтереси стягувача, внаслідок надзвичайно тривалого перенесення терміну виконання зобов`язання Відповідача у спірних правовідносинах, в тому числі враховуючі стрімкі інфляційні процеси в державі.

Відповідно до ч. 2 ст. 326 ГПК України невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відстрочення призводить до порушення прав стягувача на виконання судового рішення. Задоволення заяви боржника про відстрочення виконання рішення на один рік призведе до непропорційного порушення балансу майнових інтересів сторін та є невиправданим для досягнення мети - виконання судового рішення.

Відтак, суд розглянувши подану заяву, вважає, що остання є необґрунтованою та такою, що не підлягає до задоволення.

Враховую наведене, керуючись статтями 160, 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви АТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» про відстрочення виконання рішення у справі № 914/2038/23 відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя Березяк Н.Є.