ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2024 року м. Дніпро Справа № 908/3015/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Дарміна М.О., Мороза В.Ф.

при секретарі судового засідання: Ліпинському М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Екотрейд компані

на рішення Господарського суду Запорізької області (суддя Корсун В.Л.) від 23.01.2024 р. у справі № 908/3015/23

за позовом Запорізької міської ради, 69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Екотрейд компані, 79026, м. Львів, вул. Сахарова, буд. 42, офіс 508

про стягнення 467 691,29 грн., -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 р. до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява з вимогами Запорізької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю Екотрейд компані (далі ТОВ Екотрейд компані) про стягнення доходу, отриманого від безпідставного набутого майна в розмірі 467 691,29 грн.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 23.01.2024 р. у справі № 908/3015/23:

- позов задоволено;

- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Екотрейд компані (79026, м. Львів, вул. Сахарова, буд. 42, офіс 508, ) на користь Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206, , отримувач: ГУК у Зап.обл/ТГ м. Запоріжжя/24060300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), номер рахунку (IBAN): UA0008479, код класифікації доходів бюджету: 24060300, найменування класифікації доходів бюджету: інші надходження) дохід отриманий від безпідставного набутого майна за період з 01.10.20 по 22.12.21 у розмірі 467 691 (чотириста шістдесят сім тисяч шістсот дев`яносто одну) грн 29 коп.;

- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Екотрейд компані (79026, м. Львів, вул. Сахарова, буд. 42, офіс 508, ) на користь Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206, ; розрахунковий рахунок UA0034816, отримувач Виконавчий комітет Запорізької міської ради, , банк: Державна казначейська служба України м. Київ) судовий збір у розмірі 7 015 (сім тисяч п`ятнадцять) грн 37 коп.

Не погодившись з даним рішенням господарського суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю Екотрейд компані, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 23.01.2024 р. у справі № 908/3015/23 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог позивача про стягнення з відповідача грошових коштів у сумі 233 842,49 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт, зокрема, зазначає наступне:

- вважає, що судом першої інстанції необґрунтовано відмовлено в задоволенні клопотання про залучення ТОВ Торгова фірма Запоріжнафтопродукт в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, оскільки саме ТОВ Торгова фірма Запоріжнафтопродукт здійснювало оплату за користування земельною ділянкою, визначеною в позовній заяві;

- стверджує, що матеріали справи містять докази сплати за спірну земельну ділянку у період 01.10.2020 по 22.12.2021 грошових коштів у сумі 233 842,49 грн. Так, після набуття права власності на об`єкт нерухомого майна, в т.ч. й у період, зазначений позивачем в позовній заяві, задля дотримання вимог законодавства щодо користування землею, ТОВ Екотрейд компані сплачувало орендну плату за вказану вище земельну ділянку, на підставі, зокрема, Угоди про компенсацію витрат з орендної плати № 117 від 01.06.17, укладеної з попереднім власником об`єкта нерухомого майна ТОВ Торгова фірма Запоріжнафтопродукт. Крім того, апелянт, зазначає, що з умов договору оренди землі не випливає обов`язок ТОВ Екотрейд компані виконати зобов`язання особисто, а тому виконання обов`язку з оплати орендної плати Товариством з обмеженою відповідальністю Торгова фірма Запоріжнафтопродукт є законним та таким, що здійснене на виконання умов Угоди, укладеної між сторонами. Апелянт стверджує, що компенсація орендної плати з боку ТОВ Екотрейд компані за період, зазначений в позовній заяві (01.10.20 22.12.21), підтверджується платіжними інструкціями від 27.10.20, 30.11.20, 28.12.20, 14.01.21, 26.01.21, 23.02.21, 12.03.21, 26.04.21, 26.05.21, 25.06.21, 27.07.21, 28.08.21, 14.09.21, 26.10.21, 12.11.21, 28.12.21. Згідно із зазначеними платіжними інструкціями в період з 01.10.20 по 22.12.21, щомісячно, товариством Екотрейд компані здійснювалась на користь ТОВ Торгова фірма Запоріжнафтопродукт оплата (компенсація) орендної плати за земельну ділянку, на якій знаходиться об`єкт нерухомого майна за адресою: Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 54.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.02.2024 для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючого судді-доповідача Чередка А.Є., суддів: Коваль Л.А., Мороза В.Ф.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.04.2024 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Екотрейд компані на рішення Господарського суду Запорізької області від 23.01.2024 р. у справі № 908/3015/23, розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 05.08.2024 р.

Представником Запорізької міської ради подано до Центрального апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, у відповідності до якої позивач заперечує проти її задоволення, вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, прийнятим з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а апеляційну скаргу відповідача безпідставною.

В обґрунтування своїх заперечень проти доводів апеляційної скарги позивач зазначає, зокрема, наступне:

- вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача про залучення до участі у справі ТОВ Торгова фірма Запоріжнафтопродукт в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача. Так, позивач стверджує, що Запорізька міська рада звернулась до суду з цим позовом саме до відповідача через невиконання останнім порядку обліку платників орендної плати за землю та порядку подачі звітності за користування земельними ділянками, у вигляді податкових декларацій, отже рішення у цій справі не може вплинути на права та обов`язки ТОВ Торгова фірма Запоріжнафтопродукт;

- наголошуючи на тому, що звернення Запорізької міської ради до суду з цим позовом до відповідача обумовлене саме невиконанням останнім порядку обліку платників орендної плати за землю та порядку подачі звітності за користування земельними ділянками, у вигляді податкових декларацій, позивач вважає обґрунтованим визнання судом першої інстанції безпідставними доводів відповідача щодо дотримання вимоги законодавства щодо здійснення оплати за користування земельною ділянкою.

На підставі розпорядження керівника апарату суду щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи, у зв`язку з перебуванням на лікарняному судді Коваль Л.А., та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.08.2024 р., для розгляду справи визначено колегію суддів у складі головуючого судді Чередка А.Є., суддів Дарміна М.О., Мороза В.Ф.

Представник апелянта у судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримала у повному обсягу та просила її задовольнити.

Представник Запорізької міської ради у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, прийнятим з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а апеляційну скаргу відповідача безпідставною, у зв`язку з чим просив залишити оскаржуване рішення без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, відповідно до акту прийому-передачі від 03.04.17, складеного та підписаного ТОВ ТФ Запоріжнафтопродукт та ТОВ Екотрейд компані, ТОВ Екотрейд компані набуло у власність в якості внеску у статутний капітал нерухоме майно за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 54.

Вказаний акт прийому-передачі було посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Буцикіною Л.О., зареєстровано в реєстрі за номерами 650, 651, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 330592499 від 28.04.23.

Земельна ділянка за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 54, площею 0,1275 га, кадастровий номер: :05:002:0347 належить територіальній громаді м. Запоріжжя в особі Запорізької міської раді на праві комунальної власності (номер відомостей про речове право: 2307036 від 12.08.13).

Запорізькою міською радою було прийнято рішення від 30.10.19 за № 37/46 Про надання у користування на умовах оренди ТОВ Екотрейд компані земельної ділянки по вул. Перемоги, 54 для розташування автозаправної станції.

Відповідно до п. 2 вказаного рішення, Запорізька міська рада вирішила надати у користування на умовах оренди строком на 19 років ТОВ Екотрейд компані земельну ділянку (кадастровий номер :05:002:0347) площею 0,1275 га (землі житлової та громадської забудови; для будівництва та обслуговування будівель торгівлі) по вул. Перемоги, 54 для розташування автозаправної станції, в межах раніше затверджених рішенням міської ради від 24.12.12 № 103/3, за рахунок земель Запорізької міської ради.

В п. 5.1 зазначеного рішення закріплено обов`язок ТОВ Екотрейд компані у чотиримісячний термін отримати витяг з технічної документації щодо нормативної грошової оцінки землі, укласти із Запорізькою міською радою відповідний договір оренди землі та здійснити державну реєстрацію права користування в установленому законодавством порядку.

Позивач в позовній заяві вказує, що лише 23.12.21 між Запорізькою міською радою та ТОВ Екотрейд компані було укладено договір оренди землі № 00147.

На думку позивача, наведене вище свідчить про безоплатне та безпідставне використання ТОВ Екотрейд компані земельною ділянкою комунальної форми власності площею 0,1275 га, кадастровий № :05:002:0347, з цільовим призначенням: для розташування автозаправної станції, без правовстановлюючих документів, за період часу з 03.04.2017 по 22.12.2021, що є порушенням вимог ст. 206 Земельного кодексу України щодо платності використання землі.

Вирішуючи цей спір суд першої інстанції, зокрема, з повідомлення ГУ ДПС у Запорізькій області № 5468/5/08-01-04-07 від 10.07.23, встановив, що ТОВ Екотрейд компані за період з 01.01.17 по 31.12.21 не надавало звітність та не сплачувало земельний податок, орендну плату за землю з юридичних осіб за земельну ділянку з кадастровим номером :05:002:0347. У зв`язку з чим, місцевий господарський суд дійшов висновку, що відповідачем порушено визначений законодавством порядок обліку платників податків та порядок подання відповідної звітності, а тому позовні вимоги позивача обґрунтовані, засновані на нормах чинного законодавства Україні та є такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Проте, судова колегія апеляційного суду не погоджується з такими висновками місцевого господарського суду, з огляду на наступне.

Статтею 14 Конституції України передбачено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно із ст. 206 Земельного кодексу України (далі ЗК України), використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Податковим кодексом України встановлено, що плата за землю обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

За змістом ст. 93 ЗК України та ст. 1 Закону України Про оренду землі, оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 96 ЗК України, землекористувачі зобов`язані, зокрема, своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ Екотрейд компані у період з 01.10.2020 по 22.12.2021 використовувало спірну земельну ділянку, яка перебуває у комунальній власності, без укладеного між ним та власником Запорізькою міською радою, договору оренди.

У відповідності до пп. 265.1.3 п. 265.1 ст. 265 Податкового кодексу України, податок на майно складається з плати за землю.

Підпунктом 10.1.1. п. 10.1 ст. 10 Податкового кодексу України встановлено, що податок на майно належить до місцевих податків.

Відповідно до пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, плата за землю обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно із п.п. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України, розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку: для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, у розмірі не більше 3 % їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування не більше 1 % їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 % та не більше 1 % їх нормативної грошової оцінки.

У відповідності до листа Головного управління ДПС у Запорізькій області за вих. № 5468/5/08-01-04-07 від 10.07.23, ТОВ Екотрейд компані у період з 01.01.17 по 31.12.21 не надавало звітність та не сплачувало земельний податок, орендну плату за землю з юридичних осіб за земельну ділянку з кадастровим номером -05-002-0347.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події

Статтею 1213 ЦК України унормовано, що набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Положення глави 83 цього Кодексу застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

За змістом положень глав 82 і 83 ЦК України, для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість, для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Отже, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна. Наведені висновки щодо застосування норм права викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц (провадження № 14-77цс18) та від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18).

Зі змісту ст. ст. 120, 125 ЗК України та положень ст. 1212 ЦК України вбачається, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без оформленого права на цю ділянку (без укладеного договору оренди тощо) та недоотримання її власником доходів у виді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.18 у справі № 629/4628/16-ц (провадження № 14-77цс18), від 20.11.18 у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18) та від 13.02.19 у справі № 320/5877/17 (провадження № 14-32цс19).

Для вирішення спору щодо стягнення з власника об`єкта нерухомого майна безпідставно збережених коштів орендної плати згідно із статтями 1212-1214 ЦК України, за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою комунальної власності, на якій цей об`єкт розташований, необхідно, насамперед, з`ясувати: а) чи наявні правові підстави для використання земельної ділянки; б) яка площа земельної ділянки та чи є вона сформованою відповідно до вимог земельного законодавства; в) в якому розмірі підлягають відшкодуванню доходи, пов`язані із безпідставним збереженням майна, розраховані відповідно до вимог земельного законодавства, а саме на підставі нормативної грошової оцінки землі. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 10.02.20 у справі № 922/981/18.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 28.04.23 № 330592499, Товариству з обмеженою відповідальністю Екотрейд компані на підставі акту прийому-передачі, виданого 03.04.17 ТОВ ТФ Запоріжнафтопродукт, належить нерухоме майно: будівля автозаправної станції літ. А, загальною площею 56,5 кв.м., що розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 54.

Земельна ділянка по вул. Перемоги, буд. 54 в м. Запоріжжя, загальною площею 0,1275 га, на якій розташоване дане майно, має кадастровий № :05:002:0347 та належить на праві власності територіальній громаді міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 28.04.2023 № 330592499.

Позивачем виконано розрахунок недоотриманих доходів за фактичне користування відповідачем земельною ділянкою площею 0,1275 кв.м. з кадастровим № :05:002:0347, розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 54, без оформлення правовстановлюючого документу, що посвідчує право оренди (користування) за період з 01.10.20 по 22.12.21 у розмірі 467 691,29 грн (розрахунок додано до матеріалів позовної заяви).

У постанові Верховного Суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05.04.23 у справі № 357/8975/20 викладено правові висновки про те, що фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг (заощадив) у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути такі кошти власникові земельної ділянки на підставі положень ч. 1 ст. 1212 ЦК України.

Ухвалюючи оскаржуване рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виснував, що відповідач не надав, а матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем позивачу недоотриманих грошових коштів в сумі 467 691,29 грн.

Проте, судова колегія апеляційного суду звертає увагу на наявні в матеріалах справи докази, які долучені відповідачем під час розгляду справи судом першої інстанції, та на які апелянт посилається в апеляційній скарзі.

Так, в матеріалах справи міститься Угода про компенсацію витрат з орендної плати № 117 від 01.06.2017, що укладена ТОВ Екотрейд компані з попереднім власником об`єкта нерухомого майна ТОВ Торгова фірма Запоріжнафтопродукт (надалі Угода).

Згідно з пунктом 1.1. Угоди, власник (ТОВ Екотрейд компані) зобов`язується здійснювати платнику (ТОВ Торгова фірма Запоріжнафтопродукт) компенсацію витрат, здійснених останнім у зв`язку із внесенням орендної плати.

Пунктом 1.2. Угоди передбачено, що під витратами з орендної плати в цій Угоді розуміється сума коштів (з урахуванням ПДВ), яку платник сплачує відповідно до договорів оренди земельних ділянок, які розташовані за адресами згідно Додатку № 1.

У Додатку № 1 до Угоди сторони визначили, зокрема, і земельну ділянку за адресою: Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 54, тобто, земельну ділянку, неотримання орендної плати за яку є предметом спору у цій справі.

Компенсація орендної плати з боку ТОВ Екотрейд компані на користь ТОВ Торгова фірма Запоріжнафтопродукт за період, зазначений в позовній заяві (01.10.2020 22.12.2021), підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними інструкціями:

- № 973 від 27.10.2020 на суму 19 076,59 грн з ПДВ;

- № 1185 від 30.11.2020 на суму 19 076,59 грн з ПДВ;

- № 1230 від 28.12.2020 на суму 19 076,59 грн з ПДВ;

- № 20 від 14.01.2021 на суму 10 682,86 грн з ПДВ;

- № 123 від 26.01.2021 на суму 8 393,73 грн з ПДВ;

- № 173 від 23.02.2021 на суму 8 393,73 грн з ПДВ;

- № 237 від 12.03.2021 на суму 15 285,14 грн з ПДВ;

- № 356 від 26.04.2021 на суму 48 025,33 грн з ПДВ;

- № 499 від 26.05.2021 на суму 4 602,28 грн з ПДВ;

- № 586 від 25.06.2021 на суму 19 076,63 грн з ПДВ;

- № 729 від 27.07.2021 на суму 19 076,63 грн з ПДВ;

- № 834 від 28.08.2021 на суму 19 076,63 грн з ПДВ;

- № 900 від 14.09.2021 на суму 19 076,63 грн з ПДВ;

- № 1025 від 26.10.2021 на суму 19 076,63 грн з ПДВ;

- № 1150 від 12.11.2021 на суму 19 076,63 грн з ПДВ;

- № 1342 від 28.12.2021 на суму 19 076,63 грн з ПДВ.

Згідно із зазначеними платіжними інструкціями в період з 27.10.2020 по 28.12.2021, щомісячно ТОВ Екотрейд компані здійснювалась на користь ТОВ Торгова фірма Запоріжнафтопродукт оплата (компенсація) орендної плати за земельну ділянку, на якій знаходиться об`єкт нерухомого майна за адресою: Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 54.

Здійснення ТОВ Торгова фірма Запоріжнафтопродукт оплати з орендної плати за землю за період жовтень 20220 р. грудень 2021 р. підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями: № 1446 від 27.11.2020, № 1495 від 28.12.2020, № 37 від 27.01.2021, № 71 від 24.02.2021, № 115 від 22.03.2021, № 148 від 20.04.2021, № 180 від 31.05.2021, № 209 від 18.06.2021, № 259 від 22.07.2021, № 288 від 18.08.2021, № 328 від 29.09.2021, № 363 від 21.10.2021, № 398 від 19.11.2021, № 429 від 23.12.2021, № 467 від 27.01.2022.

Матеріали справи містять лист № 47767/6/08-01-04-07 від 29.11.2023, у відповідності до якого Управління оподаткування юридичних осіб Головного управління ДПС у Запорізькій області надає ТОВ Торгова фірма Запоріжнафтопродукт інформацію щодо нарахування та сплати орендної плати з юридичних осіб за земельну ділянку за кадастровим номером :05:002:0347 за період з 01.01.2020 по 31.12.2021 та повідомляє про відсутність заборгованості по орендній платі станом на 23.11.2023.

Згідно із ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1). Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч. 2).

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1). У разі посилання учасника справи на не вчинення ін. учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою (ч. 2). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3).

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1). Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2).

Згідно із ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1). Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (ч. 2).

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (ст. 78 ГПК України).

Відповідно до ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування (ч. 1). Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 2).

У відповідності до вимог ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1). Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2). Суд надає оцінку (ч. 3) як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи наявні в матеріалах справи зазначені вище докази, судова колегія дійшла висновку, що апелянтом доведено належними та допустимими доказами здійснення оплати орендної плати за землю з юридичних осіб за земельну ділянку з кадастровим номером :05:002:0347 у період з 01.10.2020 по 22.12.2021 у розмірі 233 842,49 грн.

При цьому судова колегія звертає увагу, що заявлений у цій справі позов обґрунтований Запорізькою міською радою положеннями ч. 1 ст. 1212 ЦК України, у відповідності до якої особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Як вже було вище зазначено судовою колегією кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Отже, в даному випадку дійсно мав місце факт збереження (заощадження) фактичним користувачем земельної ділянки відповідачем, без достатньої правової підстави за рахунок власника Запорізької міської ради, коштів, які відповідач мав заплатити за користування земельною ділянкою, але на суму меншу, ніж заявлено в позові.

Так, оскільки, як встановлено судовою колегією, оплата за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :05:002:0347 у період з 01.10.2020 по 22.12.2021 була здійснена у розмірі 233 842,49 грн., і ця оплата фактично відбулась за рахунок відповідача, то користувач цієї земельної ділянки відповідач, не зберіг (заощадив) у себе кошти в зазначеній сумі, а власник цієї земельної ділянки позивач, їх не втратив.

Відповідно позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача коштів за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :05:002:0347 у період з 01.10.2020 по 22.12.2021 на підставі положень ч. 1 ст. 1212 ЦК України у сумі 233 842,49 грн. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

При цьому судова колегія відхиляє доводи позивача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу про те, що звернення Запорізької міської ради до суду з цим позовом до відповідача обумовлене невиконанням останнім порядку обліку платників орендної плати за землю та порядку подачі звітності за користування земельними ділянками у вигляді податкових декларацій, оскільки, як вже зазначалося вище, підставою позовних вимог у цій справі є саме недоотримання власником земельної ділянки доходу у вигляді орендної плати за землю, а позовні вимоги обґрунтовані саме положеннями ч. 1 ст. 1212 ЦК України.

Таким чином, судова колегія вважає, що висновок місцевого господарського суду про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі є помилковим та таким, що ґрунтується на неповному з`ясуванню обставин справи, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Судова колегія зауважує, що обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів, що запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених статтею 86 ГПК України щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.

Водночас судова колегія зауважує, що питання залучення або незалучення ТОВ Торгова фірма Запоріжнафтопродукт до участі у цій справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, не є значущим для правильного вирішення цього спору, оскільки матеріали справи містять усі необхідні докази. Тому судовою колегією не надається оцінка діям суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні клопотання відповідача про залучення до участі у справі ТОВ Торгова фірма Запоріжнафтопродукт в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, судова колегія констатує, що позовна вимога про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Екотрейд компані доходу, отриманого від безпідставного набутого майна у розмірі 233 842,49 грн., неправомірно визнана місцевим господарським судом доведеною та обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

З наведеного вбачається, що судом першої інстанції належно та всебічно не досліджено спірних правовідносин між сторонами з урахуванням усіх істотних обставин, що мали місце у цих правовідносинах та впливають на правильне застосування норм матеріального права, з огляду на що, судова колегія апеляційного суду вважає за необхідне оскаржуване рішення Господарського суду Запорізької області скасувати в частині задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача доходу, отриманого від безпідставного набутого майна у розмірі 233 842,49 грн. та розподілу судових витрат, як таке, що ухвалене з невідповідністю висновків суду обставинам справи та з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог.

Згідно з ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті сторонами судового збору за подання позову та апеляційної скарги слід розподілити між сторонами пропорційно задоволеним позовним вимогам та виходячи з результату розгляду апеляційної скарги.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Екотрейд компані на рішення Господарського суду Запорізької області від 23.01.2024 р. у справі № 908/3015/23 задовольнити.
Рішення Господарського суду Запорізької області від 23.01.2024 р. у справі № 908/3015/23 скасувати в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Екотрейд компані доходу, отриманого від безпідставного набутого майна у розмірі 233 842,49 грн. та судового збору, сплаченого за подання позову у сумі 3 507,64 грн.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

У задоволенні позову про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Екотрейд компані на користь Запорізької міської ради доходу, отриманого від безпідставного набутого майна у розмірі 233 842,49 грн. відмовити.
Судовий збір, сплачений за подання позову у сумі 3 507,64 грн. покласти на Запорізьку міську раду.

В решті рішення Господарського суду Запорізької області від 23.01.2024 р. у справі № 908/3015/23 залишити без змін.

Стягнути з Запорізької міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Екотрейд компані судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги у розмірі 5 261,46 грн.

Видачу наказів, на виконання даної постанови, у відповідності до ст. 327 ГПК України доручити Господарському суду Запорізької області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повна постанова складена та підписана 09.08.2024 року.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя М.О. Дармін

Суддя В.Ф. Мороз