ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.08.2024 Справа №905/928/24

Господарський суд Донецької області у складі судді Аксьонової К.І., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги», м.Дніпро, Дніпропетровська область,

до відповідача Комунального дошкільного закладу «Ясла-садок №85 «Якірець» Маріупольської міської ради Донецької області, м. Маріуполь, Донецька область,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Комунального закладу Департаменту освіти міської ради «Централізована бухгалтерія департаменту освіти», м. Маріуполь, Донецька область,

про стягнення заборгованості у сумі 18023,36грн, 3% річних у сумі 1233,33грн, інфляційних втрат у сумі 5611,22грн, всього 24867,91грн,

без виклику учасників

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги», м. Дніпро, Дніпропетровська область, звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Комунального дошкільного закладу «Ясла-садок №85 «Якірець» Маріупольської міської ради Донецької області, м. Маріуполь, Донецька область, про стягнення заборгованості у сумі 18023,36грн, 3% річних у сумі 1233,33грн, інфляційних втрат у сумі 5611,22грн, всього 24867,91грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за договором про постачання (закупівлю) електричної енергії №3789 від 06.01.2021 в частині здійснення повної та своєчасної оплати за отриману електроенергію.

Провадження у справі відкрито ухвалою суду від 04.07.2024, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін в порядку ч.5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України.

Відкриваючи провадження у справі, суд в порядку ст.50 Господарського процесуального кодексу України залучив до участі у справі Комунальний заклад Департаменту освіти міської ради «Централізована бухгалтерія департаменту освіти», м.Маріуполь, Донецька область, як платника за договором постачання (закупівлю) електричної енергії споживачу №3789 від 06.01.2021 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Повідомлення відповідача та третьої особи про відкриття провадження у справі №905/928/24 суд здійснив шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті судової влади України в порядку ст.12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Крім того, суд здійснив направлення ухвали від 04.07.2024 на електронну адресу відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1, зазначену в комерційній пропозиції до договору №3789 від 06.01.2021, та на електронну адресу третьої особи, зазначену в позовній заяві, . Ухвала доставлена до електронних скриньок учасників 11.07.2024 та 08.07.2024, про що свідчать довідки про доставку електронного листа. Отже суд вчинив всі можливі дії з метою повідомлення відповідача та третьої особи про судове провадження у справі. Учасники також мали можливість ознайомитись з процесуальними документами у справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua), який є відкритим для доступу на офіційному вебпорталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Третя особа пояснень по справі не надала.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Зважаючи на те, що під час розгляду справи судом було створено необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених ст.ст. 42, 46 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу по суті.

Враховуючи ненадання відповідачем відзиву у встановлений ухвалою про відкриття провадження у справі строк, суд згідно з положеннями ст.178 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» (постачальник), Комунальним дошкільним закладом «Ясла-садок №85 «Якірець» Маріупольської міської ради Донецької області (споживач) та Комунальним закладом Департаменту освіти міської ради «Централізована бухгалтерія департаменту освіти» (платник) укладено договір про постачання (закупівлю) електричної енергії №3789 від 06.01.2021 шляхом приєднання споживача до умов договору №3789 на підставі поданої та підписаної заяви-приєднання (додаток №1 до договору) на умовах комерційної пропозиції постачальника «Тендерна-РКМ», яка є додатком до договору №3789 від 06.01.2021.

З моменту акцептування цієї заяви-приєднання в установленому Правилами роздрібного ринку порядку споживач та постачальник набувають всіх прав та обов`язків за договором і несуть відповідальність за їх невиконання (неналежне виконання) згідно з умовами договору та чинним законодавством України.

За умовами заяви-приєднання (додаток №1 до договору) початок постачання визначений з 01.01.2021.

Згідно з п.1.1 договору постачальник продає електричну енергію для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору.

Відповідно до п.1.3 договору очікуваний обсяг постачання електричної енергії на період до 31.12.2021 становить 44923 кВт*год ( за рахунок місцевого - 25923 кВт*год , за рахунок відшкодування орендарів - 19000 кВт*год) та відповідає очікуваному обсягу закупівлі послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у оператора системи. Обсяги закупівлі електричної енергії можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків.

Розділом 2 договору визначені умови постачання. Строк (термін) поставки товару: до 31.12.2021 (п.2.1). Місце поставки (передачі) товару: м. Маріуполь, проспект Будівельників, 47 (п.2.2).

За змістом п.4.1 договору спосіб визначення ціни за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції постачальника. Споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за ціною, що на дату укладання договору становить 3,3860572грн з ПДВ. Загальна вартість договору становить 152111,85грн, в тому числі 20% ПДВ: за рахунок місцевого бюджету - 87776,76грн, в тому числі 20% ПДВ; за рахунок відшкодування орендарів - 64335,09грн, в тому числі 20% ПДВ.

Ціна електричної енергії має зазначатися постачальником у рахунках про оплату електричної енергії (актах прийняття-передавання товарної продукції чи актах прийому- передачі проданих товарів та/або наданих послуг) за цим договором (п.4.2 договору).

Розрахунковим періодом за договором є календарний місяць (п.4.3 договору).

Згідно з п.4.4 договору оплата вартості електричної енергії здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за куповану електричну енергію відповідно до умов договору.

Відповідно до п.4.5 договору оплата рахунка постачальника за договором здійснюється споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 10 (десяти) робочих днів з моменту отримання споживачем рахунку та акту приймання-передачі електричної енергії, або в строк, визначений у комерційній пропозиції, прийнятій споживачем.

Згідно з п.4.7 договору споживач здійснює плату за послугу з розподілу електричної енергії через постачальника.

Споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього договору (пп.1 п.5.2 договору).

За умовами п.6.1. договору постачальник має право отримувати від споживача оплату за поставлену електричну енергію.

Відповідно до п.4.2 комерційної пропозиції «Тендерна-РКМ», яка є додатком №2 до договору постачання (закупівлю) електричної енергії №3789 від 06.01.2021 оплата за спожиту електричну енергію має бути здійснена споживачем у строк не більше 10 робочих днів після закінчення розрахункового періоду.

За умовами п.5.1 комерційної пропозиції «Тендерна-РКМ» споживач самостійно формує розрахункові документи (рахунок, акт приймання-передання) в сервісі «Особовий кабінет» не пізніше 24 годин після закінчення розрахункового періоду. В інших випадках, виставлення рахунків за спожиту електроенергію здійснюється не пізніше 20 числа місяця наступного за розрахунковим, за умови отримання даних про обсяги споживання споживача/оператора системи/адміністратора комерційного обліку. Виставлення рахунку здійснюється шляхом його формування в програмному комплексі Постачальника з можливістю перегляду в сервісі «Особистий кабінет». У разі неотримання споживачем рахунку, споживач здійснює оплату за спожиту електричну енергію у встановлені цією комерційною пропозицією строки, за платіжним документом самостійно оформленим споживачем.

У п.5.2 комерційної пропозиції «Тендерна-РКМ» зазначено, що у випадку неотримання споживачем акта прийняття-передавання або не повернення постачальнику отриманого та підписаного з боку споживача акта прийняття-передавання протягом десяти днів з дня його формування, він вважається підписаним та узгодженим сторонами, якщо у той же строк споживачем не буде надано обґрунтованих заперечень.

У відповідності до пункту 13.4 комерційної пропозиції «Тендерна-РКМ» умови користування сервісом «Особистий кабінет» публікуються на офіційному веб-сайті постачальника.

Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2021, якщо інше не встановлено комерційною пропозицією, а в частині проведення розрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (п.12.1 договору).

Згідно з п.10.1 комерційної пропозиції договір набирає чинності з дати його підписання та укладається на строк до 31.12.2021, якщо інший термін не визначений умовами закупівлі. Договір в частині виконання зобов`язань споживача щодо оплати діє до повного виконання споживачем таких зобов`язань.

Між сторонами договору №3789 від 06.01.2021 було укладено додаткову угоду №11 від 30.12.2021 якою погоджено продовжити дію договору від 06.01.2021 №3789 на строк до 15.03.2022 достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, раніше укладеного договору, а саме на суму 30116,40грн, у тому числі ПДВ 5019,40грн.

Договір про постачання (закупівлю) електричної енергії №3789 від 06.01.2021, комерційна пропозиція «Тендерна-РКМ», яка є додатком №2 до договору постачання (закупівлю) електричної енергії №3789 від 06.01.2021, підписані з боку всіх сторін.

За наслідком поставки електроенергії відповідачу за договором №3789 від 06.01.2021 у січні 2022 у кількості 3307кВт*год на загальну суму 18023,36грн позивачем складено та підписано зі свого боку акт прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за січень 2022 від 31.01.2022 на суму 18023,36грн з ПДВ.

Позивач виставив відповідачу рахунок №3789 за січень 2022 на суму 18023,36грн з ПДВ.

Як пояснив позивач, акт та рахунок були направлені на вказану в комерційній пропозиції електронну адресу відповідача.

Відомостей щодо підписання акту з боку відповідача або його обґрунтованої відмови від підписання матеріали справи не містять.

Докази сплати відповідачем вартості поставленої позивачем електричної енергії в матеріалах справи відсутні.

Розглядаючи спір по суті позовних вимог, суд виходить з такого.

Згідно з ст.129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

Відповідно до ч.1 ст.2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Частиною другою цієї статті встановлено, що суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

З огляду на вимоги ч.ч.1, 3 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ч.1 ст.76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, cплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 Цивільного кодексу України.

Пунктом 1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір.

Відповідно до приписів ч.1 ст.626, ст.11 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як визначено ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Закон України «Про ринок електричної енергії» визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про ринок електричної енергії» електропостачальник - це суб`єкт господарювання, який здійснює продаж електричної енергії за договором постачання електричної енергії споживачу; оператор системи розподілу - юридична особа, відповідальна за безпечну, надійну та ефективну експлуатацію, технічне обслуговування та розвиток системи розподілу і забезпечення довгострокової спроможності системи розподілу щодо задоволення обґрунтованого попиту на розподіл електричної енергії з урахуванням вимог щодо охорони навколишнього природного середовища та забезпечення енергоефективності.

Частиною 2 ст.56 Закон України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Відповідно до п.п.3.1.9, 3.2.6 розділу ІІІ Правил роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ), затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312, споживання електричної енергії без укладення відповідних договорів на роздрібному ринку не допускається. Укладення споживачем договору про постачання електричної енергії споживачу або договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг відбувається шляхом приєднання споживача до договору на умовах обраної споживачем комерційної пропозиції, для чого споживач подає такому електропостачальнику заяву-приєднання.

Між позивачем та відповідачем укладено публічний договір приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії, шляхом приєднання споживача (відповідача) до умов цього договору на підставі заяви-приєднання відповідача до договору.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець, взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно з ч.1 ст.634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України «Про ринок електричної енергії».

Згідно з ч.1 ст.174 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до ч.ч. 6,7 ст.276 Господарського кодексу України встановлено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Електропостачальник зобов`язаний сплачувати своєчасно та в повному обсязі за електричну енергію, куплену на ринку електричної енергії, та послуги, що надаються на ринку електричної енергії (п.7 ч.2 ст.57 Закон України «Про ринок електричної енергії»).

Згідно з п.п. 4.1, 4.2 гл.4 ПРРЕЕ розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюється у грошовій формі відповідно до укладених договорів. Послуги з розподілу та електричної енергії оплачуються відповідно до умов договору споживача з електропостачальником або споживачем, або електропостачальником на зазначений у відповідних договорах поточний рахунок оператора системи.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу ч.1 ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч.ч.1,7 ст.193 Господарського кодексу України.

У виконання умов договору №3789 від 06.01.2021 з поставки у період січень 2022 відповідачу електроенергії позивачем складено та підписано акт прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за січень 2022 від 31.01.2022 (обсяг 3307кВт*год) на суму 18023,36грн з ПДВ. Акт складений та підписаний з боку позивача.

Позивач виставив відповідачу рахунок №3789 за січень 2022 на суму 18023,36грн з ПДВ.

З наданих позивачем до матеріалів справи роздруківок електронного листування вбачається, що вказаний акт прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) та рахунок 31.05.2024 були направлені відповідачу на наведену в заяві-приєднання, яка є додатком №1 до договору №3789 за січень 2022 електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідачем не надано заперечень щодо отримання актe та рахунку за період січень 2022 та не поставлено під сумнів подані позивачем докази направлення.

Також відповідачем не надано спростувань факту споживання електроенергії за спірний період в обсягах, які визначені позивачем, як і не надано доказів оскарження вказаних у рахунках постачальника обсягів спожитої електроенергії чи доказів звернення щодо отримання роз`яснень стосовно виставлених рахунків та обсягів споживання електроенергії.

Згідно з ч. 1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені у ст.129 Конституції України та ст.ст. 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про доведеність обставин відправлення направлення акту та рахунку відповідачу та отримання їх відповідачем.

Відсутність мотивованої відмови відповідача від підписання актів за договором зумовлює висновок суду про їх прийняття, отже передання позивачем електроенергії відповідачу за договором №3789 від 06.01.2021 надає позивачу законне очікування, що вартість поставленої електроенергії за цим договором буде оплачена, виходячи з погодженої сторонами вартості.

Між тим обставини справи свідчать, що відповідач не здійснив повного розрахунку за поставлену позивачем за період січень 2022 електричну енергію у загальній сумі 18023,36грн у визначений розділу 5 комерційної пропозиції (додаток 2 до договору) строк до 14.02.2022 включно, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість за договором №3789 від 06.01.2021 у розмірі 18023,36грн.

При цьому, суд зауважує, що обов`язок зі сплати вартості використаної (купованої) електричної енергії умовами договору покладено саме на споживача.

Невиконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань з оплати вартості поставленої електроенергії є порушенням зобов`язання (неналежним виконанням) в розумінні ст.610 Цивільного кодексу України, з огляду на що відповідач згідно з ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України є боржником, який прострочив виконання зобов`язання.

Враховуючи відсутність доказів сплати заборгованості у розмірі 18023,36грн, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за договором постачання (закупівлю) електричної енергії №3789 від 06.01.2021 у розмірі 18023,36грн, отже позов, в цій частині підлягає задоволенню.

Розглядаючи позов в частині стягнення з відповідача на підставі ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України інфляційних втрат у сумі 5611,22грн за період з 01.03.2022 по 30.04.2024 та 3% річних у сумі 1233,33грн за період з 19.02.2022 по 31.05.2024, суд виходить з такого.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних, суд дійшов висновку, що заявлений позивачем період прострочення відповідає фактичним обставинам справи, арифметично розрахунок є правильним, отже, позовні вимоги в частині стягнення 3 % річних у сумі 1233,33грн є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

За результатом проведеної судом перевірки розрахунку інфляційних нарахувань за заявлений період, судом встановлено, що він є арифметично неправильним. Здійснивши власний розрахунок інфляційних втрат, суд встановив, що інфляційні втрати, нараховані за період березень 2022 - квітень 2024 становлять 5602,18грн. Отже позов підлягає задоволенню в частині стягнення інфляційних втрат у сумі 5602,18грн, в решті вимог щодо стягнення інфляційних втрат у сумі 9,04грн позов є таким, що задоволенню не підлягає.

З огляду на часткове задоволення позовних вимог за приписами п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інших судових витрат сторонами до розподілу не заявлено.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 210, 233, 236-237, 239-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Комунального дошкільного закладу «Ясла-садок №85 «Якірець» Маріупольської міської ради Донецької області (87534, Донецька область, м.Маріуполь, проспект Будівельників, б.47, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» (49044, Дніпропетровська область, м.Дніпро, вул. Січових стрільців, 4Д, ) заборгованість у сумі 18023,36грн, 3% річних у сумі 1233,33грн, інфляційні втрати у сумі 5602,18грн та витрати зі сплати судового збору у сумі 2421,52грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення суд склав та підписав 12.08.2024.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення суд підписав без його проголошення.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було підписано лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку, визначеному ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя К.І. Аксьонова