ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" серпня 2024 р. Справа№ 910/52/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Корсака В.А.

Євсікова О.О.

розглянувши у письмовому провадженні заяву про ухвалення додаткового рішення представника фізичної особи-підприємця Родіонова Д.О. - адвоката Сабадин А.В. за результатами розгляду апеляційної скарги Комунального підприємства "Київтранспарксервіс"

на рішення Господарського суду міста Києва від 19.03.2024

у справі № 910/52/24 (суддя Зеленіна Н.І.)

за позовом фізичної особи-підприємця Родіонова Дмитра Олександровича

до Комунального підприємства "Київтранспарксервіс"

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Родіонов Дмитро Олександрович (далі - позивач; ФОП Родіонов Д.О.) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства "Київтранспарксервіс" (надалі - відповідач; КП "Київтранспарксервіс"; Комунальне підприємство; апелянт) про стягнення 290 440,00 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.03.2024 позовні вимоги фізичної особи-підприємця Родіонова Дмитра Олександровича - задоволено. Стягнуто з Комунального підприємства "Київтранспарксервіс" на користь фізичної особи-підприємця Родіонова Дмитра Олександровича 290 440 (двісті дев`яносто тисяч чотириста сорок) грн - суми завданої шкоди та 4 356 (чотири тисячі триста п`ятдесят шість) грн 60 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Комунальне підприємство "Київтранспарксервіс" звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 19.03.2024 у справі № 910/52/24 та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.07.2024 апеляційну скаргу КП "Київтранспарксервіс" - залишено без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 19.03.2024 у справі № 910/52/24 - залишено без змін. Судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладено на КП "Київтранспарксервіс".

Представником фізичної особи-підприємця Родіонова Д.О. - адвокатом Сабадин А.В. одночасно з відзивом на апеляційну скаргу заявлено про компенсацію судових витрат у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 6 000,00 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.07.2024 у справі № 910/52/24 відповідну заяву про компенсацію судових витрат призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Про призначення до розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення в суді апеляційної інстанції сторони повідомлялись шляхом надіслання копії відповідної ухвали у передбачений законом спосіб, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного документа від 19.07.2024, а також відомості щодо розгляду справи № 910/52/24 апеляційним господарським судом було оприлюднено на офіційному вебсайті Судова влада України.

25.07.2024 на адресу апеляційного господарського суду від відповідача надійшло клопотання, в якому КП "Київтранспарксервіс" просить зменшити розмір витрат на оплату правничої допомоги адвоката по справі № 910/52/24 до 2 000,00 грн. Свої заперечення відповідач обґрунтовує тим, що розмір витрат на правову допомогу, які представник позивача просить стягнути з відповідача, не є співмірним фактично виконаному у зв`язку із розглядом апеляційної скарги обсягу робіт, зокрема, з огляду на те, що зазначена справа є типовою для представника позивача, який представляє інтереси осіб у багатьох інших справах, відповідачами у яких є КП «Київтранспарксервіс», що мають той самий предмет спору (стягнення спричиненої шкоди внаслідок порушення законодавства про захист економічної конкуренції), що свідчить про те, що адвокатом вже напрацьовано певний обсяг «шаблонних» документів у вказаній категорії справ. Крім того, доводи, наведені представником позивача у відзиві на апеляційну скаргу, вже наводились останнім раніше.

За змістом статті 244 ГПК України суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Оскільки необхідності призначення справи до розгляду у відкритому засіданні судом не встановлено, ця додаткова постанова Північного апеляційного господарського суду прийнята за результатами дослідження наявних в матеріалах справи документів в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення, враховуючи наступне.

При цьому згідно зі статтею 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин першої - третьої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно частини 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Таким чином, за змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при поданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

В свою чергу витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За змістом частини третьої статті 27 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг та на нього поширює своє регулювання Глава 63 Цивільного кодексу України. Так, згідно зі статтею 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 Цивільного кодексу України передбачає загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Відповідно до статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Водночас, згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Ціна договору, тобто розмір адвокатського гонорару, може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата, кожний з яких відрізняється порядком обчислення. При зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (аналогічна правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.11.2020 у справі № 922/1948/19, від 12.08.2020 у справі № 916/2598/19, від 30.07.2019 у справі № 911/1394/18).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Подібна за своїм змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16, постановах Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 379/1418/18 та від 23.11.2020 у справі № 638/7748/18.

На підставі долучених до матеріалів справи документів, колегією суддів встановлено, що 25.04.2024 між позивачем (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Вишневий і Партнери» (Адвокатське об`єднання) укладено договір про надання професійної правничої допомоги № 15/Г (далі - Договір), за умовами якого Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати професійну правничу допомогу Клієнту у справі № 910/52/24.

Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання представляти права і законні інтереси Клієнта у Господарському суді міста Києва, Північному апеляційному господарському суді, Касаційному господарському суді у складі Верховного Суду та інших судах, а також здійснювати інші необхідні для виконання цього договору дії (пункт 1.2 Договору).

Пунктом 4.1 Договору сторони дійшли згоди про те, що надання Адвокатським об`єднанням послуг, обумовлених пунктом 1.1 та пунктом 1.2 договору, Клієнт сплачує Адвокатському об`єднанню грошову винагороду (гонорар), розмір та строк сплати якої, визначений у Додатку до Договору, який є невід`ємною частиною цього Договору.

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2024 (пункт 3.1 Договору).

Додатком № 1 до Договору від 25.04.2024 сторони погодили, що вартість послуг Адвокатського об`єднання з надання професійної правничої допомоги Клієнту (Грошова винагорода/гонорар) складає: складання заяви по суті спору - 3 000,00 грн./год. (одна заява по суті спору).

29.04.2024 позивачем надано ордер серія АІ № 1596923 на ім`я адвоката Сабадин Алли Василівни, який не містить обмежень прав адвоката.

Адвокат Сабадин А.В. діє на підставі Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 6332/10, виданого на підставі рішення Ради адвокатів Київської області від 08.12.2017 № 54.

На підтвердження наданих послуг Сабадин А.В. надано: акт про надання професійної правничої допомоги від 26.04.2024 на суму 6 000,00 грн. (3 000,00 грн. х 2 год.); платіжну інструкцію № 26 від 26.04.2024 на суму 6 000,00 грн.

Апеляційний господарський суд зазначає, що частиною 5 ст. 126 ГПК України встановлено, що у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Зокрема відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Колегія суддів, серед іншого, враховує, що при визначенні суми відшкодування, суд апеляційної інстанції має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При цьому, критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.

Так, дослідивши подані позивачем під час апеляційного перегляду справи документи, судова колегія вважає, що вказані витрати на суму 6 000,00 грн. є неспівмірними із предметом позову та складністю справи на стадії апеляційного провадження, витраченим адвокатом часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру, з огляду на обсяг справи, який не потребував багато часу.

Враховуючи викладене та беручи до уваги час на підготовку матеріалів до апеляційного розгляду справи, складність юридичної кваліфікації правовідносин у справі, клопотання відповідача про зменшення заявлених до стягнення витрат на правову допомогу, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення заяви представника позивача та стягнення з КП "Київтранспарксервіс" вартості витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 3 000,00 грн., оскільки такий розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний господарський суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення заяви представника позивача та про необхідність покладення на відповідача витрат на правничу допомогу у загальному розмірі 3 000,00 грн.

Таким чином, судові витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 3 000,00 грн. стягуються з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 244 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву про ухвалення додаткового рішення представника фізичної особи-підприємця Родіонова Д.О. - адвоката Сабадин А.В. - задовольнити частково.

2. Стянути з Комунального підприємства "Київтранспарксервіс" (адреса: 01030, м. Київ, вул. Леонтовича, буд. 6, ідентифікаційний код - 35210739) на користь фізичної особи-підприємця Родіонова Дмитра Олександровича (адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції - 3 000,00 грн. (три тисячі гривень).

3. В іншій частині заяви про ухвалення додаткового рішення - відмовити.

4. Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ на виконання додаткової постанови Північного апеляційного господарського суду.

5. Справу № 910/52/24 повернути до Господарського суду міста Києва.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, що передбачені ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді В.А. Корсак

О.О. Євсіков