ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

14.08.2024 р. Справа № 914/1998/24

Господарський суду Львівської області у складі судді Березяк Н.Є., розглянувши матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова група «Тиса», м. Львів,

до відповідача: Орендного підприємства «Ужгородський коньячний завод», м. Ужгород,

про: витребування майна із чужого незаконного володіння

визнав подані матеріали недостатніми для відкриття провадження у справі, враховуючи наступне.

Господарський процесуальний кодекс України у статтях 162, 164 встановлює низку вимог до позовної заяви та до документів, які додаються до неї. Однак позивач не дотримався деяких з них, що є підставою для залишення позовної заяви без руху.

18.10.2023 року введено в дію Закон України №3200-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами».

Так, відповідно до ч. 6 ст. 6 ГПК України (з урахуванням змін, внесених Законом України №3200-IX) адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку. Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

За наявною у підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС інформацією судом встановлено факт відсутності, станом на 14.08.2024, у позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова група «Тиса» () зареєстрованого Електронного кабінету у підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), якщо такі відомості відомі позивачу, вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), відомі номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Суд зазначає, що у позовній заяві позивачем не зазначено відомостей про наявність або відсутність у нього електронного кабінету.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач звернувся до суду з наступними вимогами:

1) витребувати із чужого незаконного володіння: будівлю контрольно-пропускного пункту з брусу яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна: 020).

2) витребувати із чужого незаконного володіння належне ТзОВ «Торгова група «Тиса» рухоме майно згідно із переліком зазначеним в Акті інвентаризації майна ТзОВ «Торгова група «Тиса» від 19.06.2024 року.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч.2 п.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до висновку, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі №910/13737/19, судовий збір за подання до суду позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначаються з урахуванням вартості спірного майна, як у спорі майнового характеру.

Таким чином позивачем заявлено дві майнові вимоги.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 162, пунктів 1-3 частини першої статті 163 ГПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці. Ціна позову визначається: 1) у позовах про стягнення грошових коштів сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; 2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна; 3) у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, загальною сумою всіх вимог.

Тобто, будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна як рухомих речей, так і нерухомості визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2019 у справі №907/9/17).

За даних обставин вимоги про визнання права власності на майно та витребування його з чужого незаконного володіння є майновими вимогами. Відповідно, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового характеру, виходячи із вартості майна.

Отже, для правильного визначення суми судового збору за вимогу майнового характеру необхідно встановити ринкову вартість майна щодо якого заявлено вимогу на день подання позовної заяви до суду.

Позивачем долучено до матеріалів позовної заяви платіжні інструкції №4 від 31.07.2024 на суму 3028,00 грн та від 12.08.2024 на суму 3028,00 грн.

Як вбачається з Акту інвентаризації майна ТзОВ «Торгова група «Тиса» від 19.06.2024 року вартість рухомого майна яке позивач просить суд витребувати у відповідача складає 201 828,76 грн.

Однак, будь-яких доказів на підтвердження ринкової вартості нерухомого майна: будівлі контрольно-пропускного пункту з брусу яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна: 020) на день подання позовної заяви (зокрема звіт про оцінку майна, висновок експерта), позивачем суду не надано.

Таким чином, суд позбавлений можливості встановити розмір судового збору, що підлягає сплаті за вказану майнову вимогу про витребування із чужого незаконного володіння: будівлі контрольно-пропускного пункту з брусу.

Враховуючи наведене, наявні підстави для залишення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова група «Тиса» без руху.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 162, 172, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова група «Тиса» до Орендного підприємства «Ужгородський коньячний завод» про витребування майна із чужого незаконного володіння залишити без руху.

2. Надати позивачу строк у 10 (десять) календарних днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків, шляхом надання до суду:

- докази реєстрації Електронного кабінету Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова група «Тиса» () у підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС;

- вартісної оцінки нерухомого майна: будівлі контрольно-пропускного пункту з брусу яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна: 020);

- докази доплати судового збору у відповідності до вартості спірної будівлі, яку позивач просить витребувати, з урахуванням вже сплаченого судового збору за майнову вимогу.

У разі невиконання цієї ухвали у встановлений судом строк, позовна заява вважається неподаною і підлягає поверненню позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала набирала законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Березяк Н.Є.