ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" серпня 2024 р. Cправа № 902/538/24

Господарський суд Вінницької області у складу судді Маслія І.В., при секретарі судового засідання Глобі А.С.

За участю представників:

позивача Лопатнікова А.В., довіреність №271-К-Н-О від 20.02.2023 (в режимі ВКЗ);

відповідача не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали справи

за позовом: Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІКСОН ФЛАЙТ" (проспект Гагаріна, буд. 201, м. Харків, 61080)

про: витребування земельної ділянки

В С Т А Н О В И В :

Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІКСОН ФЛАЙТ" про витребування земельної ділянки кадастровий номер :04:000:0176, загальною площею 0,1489 га, яка розташована за адресою: Вінницька обл., Літинський р-н, Малинівська с/рада.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 07.05.2024 справу передано для розгляду судді Маслію І.В.

Ухвалою суду від 09.05.2024 відкрито провадження у справі №902/538/24 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 03 червня 2024 року.

31.05.2024 на адресу суду надійшла заява представника позивача №б/н від 31.05.2024 про розгляд справи за відсутності представника позивача та про участь в наступних судових засідань в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 03.06.2024 відкладено підготовче засідання на 24.06.2024 та забезпечено участь представника Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" у судовому засіданні 24.06.2024 о 10:30 год. та в подальших судових засіданнях у справі №902/538/24 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

На визначену судом дату в судове засідання 24.06.2024 з`явився представник позивача в режимі ВКЗ, відповідач правом участі свого представника в судовому засіданні не скористався про місце, дату та час судового засідання був повідомлений належним чином.

За наслідками судового засідання, суд протокольною ухвалою закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 07.08.2024 о 11:30 год.

Враховуючи неявку у судове засідання відповідача, суд ухвалою від 25.06.2024 повідомив останнього про дату, час та місце наступного судового засідання у порядку визначеному ст. 120, 121 ГПК України.

На визначену судом дату в судове засідання 07.08.2024 з`явилась представник позивача в режимі ВКЗ, відповідач правом участі свого представника в судовому засіданні не скористався про місце, дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, що стверджується наявними в матеріалами справи повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Частиною першою ст. 202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У визначений судом строк відзиву відповідачів на позовну заяву до суду не надійшло.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав.

Крім того, розглядаючи дану справу, суд з урахуванням ч. 2 ст. 11 ГПК України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" приймає до уваги припис ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою закріплене право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідачі не скористались своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила суд їх задовольнити.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 07.08.2024 судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

01.09.2016 між ПАТ КБ ПриватБанк (після перейменування АТ КБ ПриватБанк) та ТОВ ДІКСОН ФЛАЙТ було укладено договір іпотеки. Предметом договору іпотеки було надання ТОВ ДІКСОН ФЛАЙТ в іпотеку нерухомого майна, зазначеного в п.7 договору іпотеки, в забезпечення виконання зобов`язань ТОВ ЕЛСІС ТАЙМ перед ПАТ КБ ПриватБанк.

Іпотекодавець надав в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно, невідокремлене від нерухомого майна приналежне майно та інше майно (далі - «Майно/Предмет іпотеки»). Перелік/опис Предмета іпотеки зазначено у Додатку №1 до цього договору, що є його невід`ємною частиною (п. 7 договору іпотеки).

Згідно Додатку №1 до договору іпотеки в іпотеку було передано нерухоме майно: будівля автозаправочної станції, загальною площею 22,2 кв.м, що знаходиться за адресою: Вінницька область, Літинський р., с/рада Малинівська, автодорога Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам`янка, 359км +418м, будинок 6/н. Предмет іпотеки розташований на земельній ділянці, право користування якою належить Іпотекодавцю на підставі ч. 1 ст. 377 ЦК України та ч. 1 ст. 120 ЗК України. Після документального оформлення права на земельну ділянку в установленому законодавством порядку, Іпотекодавець, зобов`язується надати Іпотекодержателю належним чином засвідчені копії договору оренди землі та документів, що підтверджують реєстрацію права користування Земельною ділянкою за Іпотекодавцем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса, або із застереженням про задоволення вимог Іпотекодержателя (п. 24 договору іпотеки);

Після звернення стягнення на предмет іпотеки його новий власник набуває права і обов`язки на земельну ділянку, на якій розташований предмет іпотеки (п. 26 договору іпотеки).

Термін дії договору - до повного виконання Позичальником зобов`язань за Кредитним договором, які забезпечено цим договором іпотеки, та до повного виконання Іпотекодавцем зобов`язань за цим договором іпотеки (п. 30 договору іпотеки).

Позивачем в позовній заяві зазначено, що 06.09.2016 ПАТ КБ ПриватБанк набув право власності на нерухоме майно: будівля автозаправочної станції, загальною площею 22,2 кв.м, що знаходиться за адресою: Вінницька область, Літинський р., с/рада Малинівська, автодорога Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам`янка, 359км+418м, будинок 6/н., на підставі договору іпотеки (надалі - АЗС). Право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 06.09.2016, номер запису про право власності: 16241993, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 224, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна від 07.09.2016, номер інформаційною довідки: 67511257.

27.10.2022 АТ КБ ПриватБанк з інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку стало відомо, що 06.08.2016 за ТОВ ДІКСОН ФЛАЙТ було зареєстровано право власності на земельну ділянка площею 0,1489 га, кадастровий номер :04:000:0176, цільове призначення: 03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

АЗС знаходиться на земельній ділянці площею 0,1489 га, кадастровий номер :04:000:0176.

З матеріалів реєстраційної справи позивачу стало відомо, що згідно п.1.3. Протоколу №02/16 загальних зборів учасників ТОВ Діксон Флайт від 29.07.2016 ТОВ ПЛЕСАН запропонувало внести додаткові внески до статутного капіталу ТОВ Діксон Флайт у вигляді належному йому на праві власності нерухомого майна за балансовою вартістю, станом на день прийняття рішення, а саме:

1.3.2. Нерухоме майно, що знаходиться за адресою: 17/25 частин автозаправочної станції, літ. Б до складу якого входять приміщення 1-1, 1-2, 1-3, 1-5, 1-6 загальною площею 22,2 кв.м., площадка, сховище літ В, вбиральня літ. Г, що знаходиться за адресою Вінницька область, Літинський район, с.Петрик, Зупинка Рибаче, автошлях Львів-Знам`янка 337+500 км. Та невідокремлене від цього нерухомого майна приналежне майно.

Земельна ділянка площею 0,1489 га, кадастровий номер: :04:000:0176, яка розташована: на території Малинівської сільської ради Літинського району Вінницької області. Вартість земельної ділянки складає 8000,00 грн. без ПДВ.

Вартість нерухомого та іншого майна складає: 1486781,41 гривень з ПДВ.

Актом прийому-передачі від 29.07.2016 вказане майно було передано ТОВ Діксон Флайт.

За твердженням позивача на момент укладання договору іпотеки, земельна ділянка вже перебувала у власності ТОВ Діксон Флайт, а отже відповідно до ч.4 ст. 6 Закону України Про іпотеку повинна була бути передана в іпотеку разом з АЗС. Оскільки, передана в іпотеку нерухомість, на яку АТ КБ ПриватБанк внаслідок звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором перейшла у власність АТ КБ ПриватБанк і відповідне право зареєстровано у встановленому законодавством порядку, АТ КБ ПриватБанк, як новий власник нерухомості, набув прав на земельну ділянку під такою нерухомістю, які належали попередньому власнику нерухомості, тобто прав власності.

Водночас позивач звертає увагу суду на те, що право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:000:0176 ТОВ Діксон Флайт зареєстрував одночасно з правом власності на нерухомість 06.08.2016, однак земельна ділянка в іпотеку передана не була, ТОВ Діксон Флайт ввів в оману іпотекодержателя зазначивши в договорі, що земельна ділянка належить на праві користування.

На переконання позивача в зв`язку з набуттям права власності на нерухоме майно до позивача перейшло й право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:000:0176.

Дані обставини стали підставою звернення АТ КБ ПриватБанк з позовом відповідно до ст. 387 ЦК України про витребування у ТОВ Діксон Флайт земельної ділянки кадастровий номер :04:000:0176, загальною площею 0,1489 га, яка розташована за адресою: Вінницька область, Літинський р., с/рада. Малинівська.

Надаючи правову кваліфікацію предмету спірних правовідносин суд зазначає таке.

В силу приписів статей 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За змістом права власності, визначеного у статті 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (пункт 1 статті 321 вказаного Кодексу).

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Позитивний аспект права власності означає можливість реалізації прав на річ (майно) без участі всіх інших осіб, а негативний - усунення всіх інших осіб від речі і захист її від всіх цих осіб.

Положеннями частини 1 статті 120 Земельного кодексу України (в редакції станом на дату державної реєстрації права власності на нерухоме майно за АТ КБ «ПриватБанк» - 06.09.2016) встановлене правило, за яким у разі набуття права власності на будівлю або споруду, що перебувають у власності іншої особи, припиняється право власності на земельну ділянку, на якій розташовані ці об`єкти; до особи, яка набула право власності на будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Аналогічне положення наявне у частині 3 статті 120 ЗК України поточної редакції Кодексу.

Відтак, за наслідками переходу до АТ КБ «ПриватБанк» з 06.09.2016 права власності на нерухоме майно, яке розміщене на спірній земельній ділянці, що підтверджується вказаними договором іпотеки та інформаційною довідкою про реєстрацію права власності, до нього, з огляду на принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будівель, перейшло право власності на відповідну земельну ділянку.

Стаття 152 ЗК України визначає, що власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою (частина 2). Захист прав на земельні ділянки здійснюється, з-поміж інших способів, шляхом застосування «інших, передбачених законом, способів» (пункт «д» частини 3).

У свою чергу, згідно з положеннями статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної підстави заволоділа ним.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 по справі № 199/8324/19 Верховний Суд надав правові висновки щодо застосування способу захисту у випадку, якщо позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем. Зокрема, зазначив, що належним способом захисту може бути позов про витребування нерухомого майна, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру прав.

Отож, у випадку, коли у Державному реєстрі прав наявна інформація про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за особою, якій не належить на праві власності ані земельна ділянка, ані нерухоме майно, що розміщене на ній, то власник земельної ділянки має право захищати своє право власності на неї саме у спосіб витребування її із незаконного володіння такої особи.

Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (ст. 387 ЦК України).

Згідно ч. 3 ст. 136 ГК України, щодо захисту права господарського відання, застосовуються положення закону, встановлені для захисту права власності.

Таким чином, норма статті 387 ЦК України встановлює право власника витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (віндикаційний позов).

Однією з особливостей цього позову, як правило, є відсутність спорів з приводу належності позивачу майна на праві власності чи іншому титулі. В протилежному випадку власник має право звернутися до суду з двома вимогами - про визнання права власності на майно та усунення перешкод у здійсненні щодо нього правомочностей.

Віндикаційний позов має місце, коли у власника зберігається право власності, але він не може його здійснювати, оскільки річ вибула із його володіння і перебуває у неправомірному (незаконному) володінні іншої особи. Тобто віндикаційний позов - це позов неволодіючого власника до незаконно володіючого невласника з метою відновлення порушеного володіння річчю шляхом вилучення її у натурі.

Важливою умовою звернення з віндикаційним позовом є відсутність між позивачем і відповідачем зобов`язально-правових відносин.

Крім того, при розгляді віндикаційного позову позивач повинний підтвердити право власності на витребуване майно, факт вибуття майна з його володіння, наявність майна у незаконному володінні відповідача, відсутність у відповідача правових підстав для володіння майном. На підтвердження наявності у позивача суб`єктивного права на витребуване майно позивач повинен надати суду відповідні докази. (Відповідна правова позиція відображена в постанові Вищого господарського суду України від 19.07.2011 р. у справі № 5002-18/3226.1-2010).

Отже, умовами задоволення такого позову є обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому майна з чужого незаконного володіння.

Судом встановлено, що АТ КБ «ПриватБанк» набуло право власності на спірну земельну ділянку, але у Державному реєстрі прав наявна інформація про реєстрацію відповідного права за ТОВ «Діксон Флайт», а тому обраний спосіб захисту є правомірним.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 199/8324/19 (провадження № 14-212цс21) зазначено: якщо позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, то належним способом захисту може бути позов про витребування нерухомого майна, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру прав.

Відповідно до ст. 18 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державна реєстрація прав на земельну ділянку проводиться виключно за наявності в Державному земельному кадастрі відомостей про зареєстровану земельну ділянку. Для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на земельні ділянки, що здійснюється з відкриттям розділу в Державному реєстрі прав, державний реєстратор обов`язково використовує відомості з Державного земельного кадастру про наявність/відсутність зареєстрованих речових прав щодо відповідної земельної ділянки до 1 січня 2013 року.

Крім того, відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 14.11.2018 у справі №183/1617/16, задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника.

За результатами оцінки наявних в справі доказів суд дійшов висновку, що АТ КБ «ПриватБанк» набуло право власності на нерухоме майно та спірну земельну ділянку, на якій воно розташоване, а тому, з урахуванням наявності у Державному реєстрі прав інформації про реєстрацію права власності на цю земельну ділянку за ТОВ «Діксон Флайт», має право на її витребування у останнього. Застосування такого способу захисту є належним та ефективним, оскільки безпосередньо рішення у справі про витребування земельної ділянки є підставою для внесення до Державного реєстру прав відомостей про перехід права власності на неї.

Підсумовуючи, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог повністю.

На підставі ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору підлягають віднесенню на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 86, 91, 113, 118, 123, 126, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327, ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю ДІКСОН ФЛАЙТ (проспект Гагаріна, буд. 201, м. Харків, 61080, ) на користь Акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк (вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001, ) земельну ділянку кадастровий номер :04:000:0176, загальною площею 0,1489 га, яка розташована за адресою: Вінницька область, Літинський район, Малинівська с/рада.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ДІКСОН ФЛАЙТ (проспект Гагаріна, буд. 201, м. Харків, 61080, ) на користь Акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк (вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001, ) 2 422,40 грн - витрат зі сплати судового збору.

4. Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

5. Примірник повного судового рішення надіслати відповідачу рекомендованим листом, позивачу в зареєстрований електронний кабінет в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд».

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення (ч.1 ст.256 ГПК України).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано (ч.1 ст.241 ГПК України).

Апеляційна скарга подається у порядку, визначеному ст. 256, 257 ГПК України.

Повне рішення складено 19 серпня 2024 р.

Суддя Ігор МАСЛІЙ

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - відповідачу (проспект Гагаріна, буд. 201, м. Харків, 61080)