19.08.2024Справа № 910/3794/24
За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "СК ЕНЕРДЖІ ГРУП" про ухвалення додаткового рішення у справі №910/3794/23;
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СК ЕНЕРДЖІ ГРУП"
до Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця
про стягнення 579008,76 грн
Суддя Сташків Р.Б.
Без виклику представників сторін.
На розгляд Господарського суду міста Києва передано указану позовну заяву про стягнення з Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця (далі - відповідач) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СК ЕНЕРДЖІ ГРУП" (далі - позивач) боргу та санкцій за договором постачання електричної енергії споживачу №498 від 13.12.2022, разом у сумі, що дорівнює вказаній вище ціні позову, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань вчасно та повністю оплатити поставлену йому електроенергію за грудень 2023 року.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.07.2024 позовні вимоги задоволено частково.

Через систему "Електронний суд" 22.07.2024 від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі 910/3794/24. У поданій заяві позивач просить суд покласти на відповідача 20000 грн понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в межах розгляду даної справи.

За змістом частин 2 та 3 статті 221 Господарського процесуального кодексу України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Частиною 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Судом встановлено, що відповідну заяву було подано позивачем у строки встановлені ч. 8 ст. 129 ГПК України, а тому ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.07.2024 прийнято для розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу при розгляді справи №910/3794/24, встановлено відповідачу строк для подання письмових пояснень чи заперечень стосовно заявлених позивачем до стягнення витрат у строк до 16.08.2024 включно.

Відповідачем жодних пояснень чи заперечень щодо заявленої позивачем до стягнення суми понесених витрат на професійну правничу допомогу до суду не подавалося.

Враховуючи, що дана справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання, то суд вважає за можливе розглянути заяву позивача про розподіл судових витрат без виклику сторін.

Розглянувши заяву позивача про ухвалення додаткового рішення та дослідивши наявні докази, які долучені до цієї заяви, суд зазначає наступне.

Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Право особи на отримання правової допомоги під час розгляду справи господарськими судами гарантоване статтею 131-2 Конституції України, статтею 16 Господарського процесуального кодексу України, відповідними нормами Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст.2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

Частиною 4 статті 126 ГПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Положеннями абзацу 1 частини 8 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження здійснених судових витрат на професійну правничу допомогу, позивачем надано: копію Договору про надання правової допомоги №04-01/24 від 15.01.2024 укладеного між Адвокатом Касіяненко Іриною Вікторівною та Товариством з обмеженою відповідальністю "СК ЕНЕРДЖІ ГРУП", копію Додаткової угоди №1 від 15.01.2024 до Договору про надання правової допомоги №04-01/24 від 15.01.2024, копію акта приймання-передачі юридичних послуг від 19.07.2024, копія детального опису наданих послуг професійної правничої допомоги та копію платіжної інструкції №04-01/24 від 19.07.2024.

Витрати, які підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у встановленому Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" порядку.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до п.1.1 та п.2.1 Договору клієнт доручає, а Адвокат бере на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором.

Пунктами 3.3 та 4.1. Договору клієнт зобов`язується оплачувати послуги адвоката в порядку та на умовах визначених цим Договором. Винагорода адвоката за надані послуги і порядок компенсації витрат узгоджується Сторонами на підставі Додаткової угоди №1 до Договору.

Так, з матеріалів вказаної заяви вбачається, що 15.01.2024 між сторонами було укладено Додаткову угоду №1 до Договору про надання правової допомоги №04-01/24 від 15.01.2024, відповідно до якої винагорода Адвокату за надані за Договором послуги визначається у фіксованому розмірі і не залежить від кількості годин витрачених адвокатом на надання таких послуг та складає 20000 грн (п.1.1 Додаткової угоди).

Пунктом 1.2 Додаткової угоди зазначено, що оплата за послуги здійснюється у безготівковій формі у національній валюті України протягом 3-х робочих днів після набрання рішенням суду законної сили.

Факт надання відповідних послуг з боку адвоката буде засвідчуватись Актами прийому передачі послуг, які є невід`ємною частиною Договору (п.1.4 Додаткової угоди).

Так відповідно до Акта прийому-передачі юридичних послуг б/н від 19.07.2024 позивачу було надано наступні юридичні послуги: підготовка до розгляду справи: аналіз фактичних обставин справи, зібрання доказів, формування доказів, аналіз судової практики, надання юридичних консультацій, складання та оформлення позовної заяви. Загальна вартість яких становить 20000 грн.

Як вбачається з наданої до заяви про ухвалення додаткового рішення платіжної інструкції №316266 від 19.07.2024 позивачем було здійснено оплату за надані адвокатом послуги у сумі 20000 грн.

Таким чином, загальний розмір понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних із розглядом даної справи в суді першої інстанції, становить 20000 грн.

Заперечень стосовно наданих позивачем доказів із заявою про розподіл судових витрат від відповідача не надходило.

Вирішуючи питання про розподіл витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвокатом у даній справі у заявленому розмірі, судом враховано, що розмір витрат на правничу допомогу визначено за погодженням адвоката з клієнтом і є фіксованим, послуги адвоката були реально надані позивачеві і це підтверджується матеріалами справи, також судом взято до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору.

Враховуючи вище викладене та беручи до уваги підтверджений матеріалами справи факт надання професійної правничої допомоги, принципи співмірності та розумності судових витрат на професійну правничу допомогу, ціну позову, рівень складності, характер спору та юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, а також їх значення для спору, суд дійшов висновку про задоволення заяви позивача, з покладанням на відповідача обов`язку по відшкодуванню витрат на професійну правничу допомогу у сумі 20000 грн.

Керуючись ст.ст. 126, 129, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Стягнути з Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця (м. Київ, бул. Тараса Шевченка, буд. 13; ідентифікаційний код 02010787) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СК Енерджі Груп" (м. Київ, вул. Шовковична, буд. 30 А, офіс 23; ідентифікаційний код 43801489) витрати на професійну правничу допомогу у сумі 20000 (двадцять тисяч) грн.

Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Сташків Р.Б.