СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2024 року м. Харків Справа № 917/1736/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Склярук О.І., суддя Гетьман Р.А. , суддя Россолов В.В.,

при секретарі судового засідання : Погребняк А.М.,

за участі представників сторін:

від позивача, не прибули,

відповідача, Пістряк М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача, за вх. №1037 П/1 на рішення господарського суду Полтавської області від "14" березня 2024 р. (суддя Киричук О.А., повний текст складено 25.03.2024) у справі № 917/1736/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ЗНАМЯ ЛMH , м. Полтава,

до Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельно-монтажна компанія Атлант, м.Полтава,

про стягнення 2 439 140,10 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗНАМЯ ЛMH» звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю « Будівельно- монтажна компанія «Атлант» про стягнення 2 439 140,10 грн шкоди.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 14.03.24 по справі №917/1736/23 у задоволенні позову відмовлено .

Не погодившись з ухваленим судом першої інстанції рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗНАМЯ ЛМН» звернулося до Східного апеляційного господарського суду зі скаргою в якій просить рішення по справі скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Вважає, що рішення по справі прийнято судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, без урахування усіх обставин справи. Зокрема посилається, що судом першої інстанції не було враховано лист від 11.06.2018 р. в якому відповідач взяв на себе зобов`язання відшкодувати завдану шкоду унаслідок пошкодження будівлі КНС. Крім того, суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги висновок № КСЕ-19/117-23/1325 від 03.05.2023 р.

Для розгляду справи шляхом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено колегію суддів: головуючий суддя Склярук О.І., суддя Гетьман Р.А., суддя Россолов В.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 29.04.2024 р. у справі №917/1736/23 апеляційну скаргу позивача на рішення Господарського суду Полтавської області від 14.03.24 у справі №917/1736/23 залишено без руху.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.05.2024 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача на рішення Господарського суду Полтавської області від 14.03.24 у справі №917/1736/23, встановлено учасникам справи строк до 24.06.2024 включно для подання відзивів на апеляційну скаргу з доказами їх надсилання (доданих до них документів) іншим учасникам справи, витребувано матеріали справи №917/1736/23 з Господарського суду Полтавської області.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.06. 2024 року розгляд справи № 917/1736/23 призначено на 25.07.2024 р.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.07.2024 р. розгляд справи відкладено на 01.08.2024 р.

У судовому засіданні, в режимі відеоконференції, приймав участь представник відповідача, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив рішення по справі залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Від позивача ( заявника апеляційної скарги), надійшло клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги, у зв`язку з тим, що його представник зайнятий у інших судових процесах. Про те, до зазначеного клопотання не було надано жодних доказів з цього приводу.

Представник відповідача проти задоволення клопотання заперечував.

Судова колегія відмовила у задоволенні клопотання про відкладання розгляду справи, оскільки позивачем не було надано документів, на підтвердження існування обставин, на які йде посилання у клопотанні. По тексту клопотання також не зазначено номера справ, у яких бере участь представник позивача, що унеможливлювало перевірку зазначених обставин через Єдиний державний реєстр судових рішень. Крім того, розгляд справи вже відкладався, а явка представників сторін у судові засідання судовою колегією не визнавалася обов`язковою.

Відповідно до приписів частини 1 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. ( ст.269 ГПК України)

Заслухавши доповідь головуючого по справі ( суддю доповідача), дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представника відповідача, який приймав участь у судовому засіданні, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права судова колегія зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено такі обставини справи.

Згідно витягу про реєстрацію права власності Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗНАМЯ JIMH» є власником цілісного майнового комплексу розташованого за адресою: м. Полтава, вул. Автобазівська, 2/9 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101).

Державна реєстрація права власності здійснена 28.07.2020 р. згідно наступних документів: протокол про проведення відкритих торгів(аукціону) з продажу майнового комплексу, серія та номер: 3, виданий 16.05.2019, видавник: ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "СТОКС"; договір купівлі-продажу, майна підприємства-банкрута, серія та номер: виданий 27.05.2019, видавник: Державне підприємство Виробні об`єднання "Знамя" та ТОВ "Знамя ЛМН"; Акт прийому-передачі майна(передавальний акт), серія та номер: б/н, виданий 07.10.2019, видавник: Несвіт В.І., арбітражний керуючий-ліквідатор та Шар С.М., директор ТОВ "Знамя JIMH".

Згідно відомостей, які містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, за Позивачем, у складі цілісного майнового комплексу, зареєстровано право власності на складову частину указаного цілісного майнового комплексу - будівлю КНС літ. Р-1, площею 123,9 м.кв.

На підтвердження технічного стану будівлі насосної станції з переробки хімічних стоків Р-1, інв. номер 9800009, розташованої за адресою: м. Полтава, вул. Автобазівська, 2/9 позивачем надані в копіях Технічний звіт оцінки стану будівельних конструкцій насосної станції з переробки хімічних стоків Р-1, інв.номер 9800009, складеного ФОП Морозовим М.М. 17.11.2017, в якому зазначено, що в цілому технічний стан КНС оцінено як задовільний; акт обстеження технічного стану № 9 від 12.06.17 р., в якому зазначено, що виробничий будинок інв. номер 9800009 (КНС) для експлуатації придатний; акт обстеження технічного стану № 1 від 09.06.18 р., в якому зазначено, що виробничий будинок інв.номер 9800009 (КНС) для експлуатації не придатний.

Як зазначає позивач, у позовній заяві, 09 червня 2018 року, ліквідатором Державного підприємства Виробниче об`єднання «Знамя» Несвітом В.І. виявлено факт пошкодження будівлі КНС, унаслідок чого остання зруйнована на 85%.

Судом апеляційної інстанції також було встановлено, що в провадженні Господарського суду Полтавської області перебувала справа № 8/568 ( 917/977/21) за позовом ДП "ВО "Знамя" до ТОВ "Будівельно - монтажна компанія "Атлант" про стягнення 142700,00 грн. збитків.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 09.06.2018 року ліквідатором ДП "ВО "Знамя" виявлено факт пошкодження будівлі насосної станції з переробки хімічних стоків Р-1 (далі-КНС). 11.06.2018 ТОВ "Будівельно - монтажна компанія "Атлант", яка проводила поблизу КНС будівельні роботи звернулася з листом № 10, в якому повідомила ДП «ВО «Знамя» про пошкодження КНС під час проведення підготовчих земельних робіт, та готовність здійснити повну компенсацію матеріальної шкоди.

Рішенням Господарського суду Полтавської області у справі № 8/568 (917/977/21) від 09.09.2022 р. у задоволенні позовних вимог було відмовлено з посиланням на відсутність реєстрації права власності на будівлю КНС за ДП "ВО "Знамя", яке було балансоутримувачем будівлі на час спричинення шкоди, а саме у 2018 році.

Зазначене рішення залишено без змін Постановою Східного апеляційного господарського суду від 10.02.2023 року у справі № 8/568(917/977/21)

Під час розгляду справи № 8/568 ( 917/977/21) судом було встановлено такі обставини справи.

Ліквідатором ДП "ВО "Знамя" в ході проведення ліквідаційної процедури, серед інших дій, пов`язаних із ліквідацією ДП "ВО "Знамя" замовлено у ФОП Морозова М.М. звіт про технічний стан належної на той час позивачу будівлі насосної станції з переробки хімічних стоків Р-1, інв. номер 9800009, розташованої за адресою: м.Полтава, вул.Автобазівська, 2/9.

У відповідності до звіту про технічний стан КНС, складеного ФОП Морозовим М.М. 17.11.2017, в цілому, технічний стан КНС оцінено як задовільний.

09.06.2018 ліквідатором ДП «ВО «Знамя» Несвітом В.І. виявлено факт пошкодження невстановленими особами будівлі КНС, про що складений акт № 1 від 09.06.2018.

ДП «ВО «Знамя» отримало від ТОВ "БМК "Атлант" повідомлення (вих.№ 10 від 11.06.2018), в якому зазначалося про пошкодження КНС під час проведення підготовчих земельних робіт, та про готовність компенсувати матеріальну шкоду ДП "ВО "Знамя", завдану пошкодженням КНС, у разі встановлення вини працівників компанії та встановлення розміру матеріальної шкоди.

З метою визначення розміру заподіяної шкоди, ДП «ВО «Знамя» звернулося до Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім засл. проф. М.С. Бокаріуса" Міністерства юстиції України.

У відповідності до висновку експертно оціночно-будівельного дослідження №1358/1589 від 28.09.2018 року, складеного старшим експертом В.М. Шивкою, розмір шкоди, заподіяної ДП «ВО «Знамя» протиправними діями відповідача становить 142700,00 грн.

Як зазначалося вище, у задоволенні позовних вимог ДП «ВО «Знамя» до ТОВ «БМК «Атлант» про відшкодування збитків ( шкоди) у розмірі 142 700 грн було відмовлено. (рішенням Господарського суду Полтавської області у справі № 8/568 (917/977/21) від 09.09.2022 р, яке залишено без змін Постановою Східного апеляційного господарського суду від 10.02.2023 року у справі № 8/568(917/977/21).

Судом апеляційної інстанції також було встановлено, що позивачем по справі №917/1736/23 ( ТОВ «ЗНАМЯ ЛМН») у 2019 році під час проведення ліквідації Державного підприємства Виробниче об`єднання «Знамя» було придбано на аукціоні майно зазначеного підприємства, у тому числі будівлю КНС літ. Р-1, площею 123,9 м.кв., що підтверджується, зокрема договором купівлі-продажу майна підприємства-банкрута від 27.05.2019 р.

Позивач, стверджуючи, що відповідачем в подальшому також здійснювалися дії спрямовані на руйнування будівлі КНС літ. Р-1, звернувся до суду з позовом про відшкодування йому шкоди у розмірі 2 439 140,10 грн.

Як зазначалося вище. у задоволенні позовних вимог було відмовлено. Суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачем не доведено як розмір шкоди так і причинно наслідковий зв`язок.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на нижче викладене.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. ( ч.2 .ст.1166 ЦК України)

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення шкоди необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки; шкоди; причинного зв`язку між протиправною поведінкою та шкодою; вини.

З матеріалів справи убачається, що позивач ( Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗНАМЯ ЛМН») є власником цілісного майнового комплексу розташованого за адресою: м. Полтава, вул. Автобазівська, 2/9 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101), що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності.

Згідно відомостей, які містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, за Позивачем, у складі цілісного майнового комплексу, зареєстровано право власності на складову частину указаного цілісного майнового комплексу - будівлю КНС літ. Р-1, площею 123,9 м.кв.

При цьому, судова колегія бере до уваги, що Державна реєстрація права власності здійснена лише 28.07.20 р.

Реєстрація права власності за ТОВ «Знамя ЛМН» відбулася на підставі наступних документів: протокол про проведення відкритих торгів(аукціону) з продажу майнового комплексу, серія та номер: 3, виданий 16.05.2019, видавник: ТОВ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "СТОКС"; договір купівлі-продажу, майна підприємства-банкрута, серія та номер: виданий 27.05.2019, видавник: Державне підприємство Виробні об`єднання "Знамя" та ТОВ "Знамя ЛМН"; Акт прийому-передачі майна(передавальний акт), серія та номер: б/н, виданий 07.10.2019. видавник: Несвіт В.І., арбітражний керуючий-ліквідатор та Шар С.М., директор ТОВ "Знамя ЛMH".

На підтвердження технічного стану будівлі насосної станції з переробки хімічних стоків Р-1, інв. номер 9800009, розташованої за адресою: м. Полтава, вул. Автобазівська, 2/9 , який був станом на 2017-2018 роки, позивачем надано до справи в копіях:

-Технічний звіт оцінки стану будівельних конструкцій насосної станції з переробки хімічних стоків Р-1, інв.номер 9800009, складеного ФОП Морозовим М.М. 17.11.2017, в якому зазначено, що в цілому технічний стан КНС оцінено як задовільний;

-Акт обстеження технічного стану № 9 від 12.06.17 р., в якому зазначено, що виробничий будинок інв. номер 9800009 (КНС) для експлуатації придатний;

- Акт обстеження технічного стану № 1 від 09.06.18 р., в якому зазначено, що виробничий будинок інв.номер 9800009 (КНС) для експлуатації не придатний.

Судова колегія зазначає, що позивач станом на 2017 рік та станом на 2018 рік не був власником або балансоутримувачем будівлі насосної станції з переробки хімічних стоків Р-1, інв.номер 9800009.

Зазначена будівля обліковувалася на балансі Державного підприємства "ВО "Знамя", яке перебувала у стаді ліквідації.

Позивач ( ТОВ «Знамя ЛМН») набуло паво власності на вище зазначену будівлю лише у травні 2019 року за наслідками проведених відкритих торгів(аукціону) з продажу майнового комплексу , що було оформлено, зокрема, договором купівлі-продажу від 27.05.2019 р.

Як зазначає позивач, 09 червня 2018 року, ліквідатором Несвітом В.І. виявлено факт пошкодження будівлі КНС, унаслідок чого остання зруйнована на 85%.

Проте будь-яких доказів на підтвердження зазначених обставин щодо імовірних причин, характеру пошкоджень, обґрунтування визначення розміру руйнування на 85%, а також будь-якої фіксації ліквідатором Несвітом В.І. самого факту пошкодження будівлі КНС 09 червня 2018 року, позивачем не надано.

Доданий позивачем акт обстеження технічного стану № 1 від 09.06.18 р., в якому зазначено, що виробничий будинок інв. номер 9800009 (КНС) для експлуатації не придатний не може підтверджувати зазначені вище обставини, оскільки в ньому відсутні посилання на факт пошкодження та руйнації будівлі КНС.

Так, в акті обстеження технічного стану № 1 від 09.06.18 р. зазначено, що він складений на виконання наказу ДП «ВО «Знамя» від 09.06.2018 року № 9 для підтвердження правильності та достовірності даних бухгалтерського обліку та звітності, а також визначення придатності до подальшої експлуатації, в ході проведення вибіркової інвентаризації необоротних матеріальних активів (нерухомого майна, а саме: будівель і споруд виробничого призначення) станом на 09.06.2018.

Крім того, акт обстеження технічного стану № 1 від 09.06.18 р., який було надано позивачем до справи, було складено у той час, коли позивач не був власником цього об`єкту.

Позивач також вказує, що за період з 05.11.2020 по 08.12.2020 відповідачем здійснювались незаконні дії спрямовані на знесення будівлі КНС.

Будь-яких доказів на підтвердження зазначених обставин суду не надано.

Позивачем на підтвердження обставин пошкодження будівлі насосної станції з переробки хімічних стоків (КНС) надано лист відповідача від 11.06.2018 на адресу ДП «ВО «ЗНАМЯ» , в якому зазначається про те, що 09.06.2018 року під час проведення підготовчих земельних робіт було випадково пошкоджено насосну станцію перекачки хімічних стоків (КНС), яка належить ДП ВО «ЗНАМЯ». При цьому в листі не вказується розмір пошкодження.

На думку колегії суддів, зазначений лист є доказом, що відповідач визнавав факт пошкодження будівлі насосної станції, яка на час пошкодження не належала позивачу по цій справі. Тобто, в силу приписів статті 1166 Цивільного кодексу України з позовом про відшкодування шкоди, яка була спричинена будівлі насосної під час проведення підготовчих земляних робіт 09.06.2018 р. повинно було звертатися саме ДП ВО «ЗНАМЯ», що ним і було зроблено. При цьому, розмір шкоди, який просило стягнути ДП ВО «ЗНАМЯ» складав 147 700 грн та підтверджувався Висновком експертно оціночно-будівельного дослідження №1358/1589 від 28.09.2018 року, який було складено старшим експертом В.М. Шивкою.

Як зазначалося вище, у задоволенні позову ДП ВО «ЗНАМЯ» до ТОВ «Будівельно-монтажна компанія «Атлант» про відшкодування шкоди ( збитків) у розмірі 147 700 грн спричинених проведенням відповідачем 09.06.2018 р. підготовчих робіт було відмовлено.

Таким чином, лист відповідача від 11.06.2018, який було надіслано на адресу ДП ВО «ЗНАМЯ» та в якому зазначається про те, що 09.06.2018 року під час проведення підготовчих земельних робіт було випадково пошкоджено насосну станцію перекачки хімічних стоків (КНС), яка належить ДП ВО «ЗНАМЯ», не є доказом того, що роботами, які проводив відповідач 09.06.2018 р., було спричинено шкоду саме позивачу ( ТОВ «ЗНАМЯ ЛМН»), оскільки останній набув право власності на це майно лише 27.05.2019 року.

Судова колегія також бере до уваги, що факт руйнування будівлі на 85 %, як зазначено у позовній заяві, відбувся у 2018році, а позивач набув це майно у власність за наслідками проведення аукціону у 2019 році.

Доказів, що спірна будівля після руйнування у 2018 році була відновлена, матеріали справи не містять.

Таким чином, позивач у 2019 році вже придбавав будівлю, яка була зруйнована на 85%.

Доказів, що після придбання позивачем будівлі у 2019 році, відповідачем було здійснено повторне її руйнування матеріали справи не містять.

Наданий до справи Акт № 9 обстеження технічного об`єкту нерухомого майна від 12.06.2017 року, Акт обстеження від 09.06.2018 р. було складено попереднім балансоутримувачем, зокрема за участю арбітражного керуючого Несвіт В.І. і у той час, коли позивач не набув право власності на спірну будівлю.

З огляду на наведене, зазначені документи не є доказами, що діями відповідача, які відбулися 09.06.2018 р., було спричинено шкоду саме позивачу по цій справі.

В матеріалах справи також відсутні докази, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗНАМЯ ЛМН» є правонаступником майнових прав та обов`язків Державного підприємства «Виробниче об`єднання «ЗНАМЯ».

З наданого до справи Повідомлення про початок досудового розслідування від 23.12.2020 та Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22.12.2020, Кримінальне провадження 0002245 не можливо встановити, які саме дії відповідача було вчинено після придбання позивачем, зокрема, спірної будівлі на аукціоні, що призвели до її подальшої руйнації і в якому обсязі.

Щодо розміру шкоди, яку просить стягнути Позивач з відповідача.

Згідно вимог позовної заяви, позивач просить суд стягнути з відповідача шкоду у розмірі 2 439 140, 10 грн

На переконання Позивача наявність шкоди у розмірі 2 439 140,10 грн. підтверджується висновком судового експерта №КСЕ-19/117-23/1325 від 03.05.2023, сама ціна позову складається із суми, що вказане судовим експертом, яка не потребує додаткового розрахунку.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою слідчого СВ Полтавського районного управління ГУНП в Полтавській області від 18.01.2023 у кримінальному провадженні №0002245 призначено судову будівельно-технічну та оціночно-будівельну експертизу та поставлено наступне питання експерту: «яка вартість витрат, необхідних для відновлення станом на 18.01.2023, внаслідок часткового руйнування будівлі насосної станції перекачки хімічних стоків (КНС) інв.№980009, розташованої за адресою: м.Полтава, вул.Автобазівська, 2/9, станом на 18.01.2023.

У висновку №КСЕ-19/117-23/1325 від 03.05.2023 судовий експерт відділу будівельних, земельних досліджень та оціночної діяльності Полтавського НДЕКЦ МВС Крутибіч О.В, зазначив про те, що в межах наданих на дослідження матеріалів визначено вартість витрат, необхідних для відновлення станом на 18.01.2023, внаслідок часткового руйнування будівлі насосної станції перекачки хімічних стоків (КИС) інв.№980009, розташованої за адресою: м. Полтава, вул. Автобазівська, 2/9, станом на 18.01.2023 в розмірі 2 439 140,10 грн.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, відповідно до приписів статті 104 Господарського процесуального кодексу України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу.

У висновку судового експерта №КСЕ-19/117-23/1325 від 03.05.2023 зазначено «Доступ на територію де розташований об`єкт дослідження ініціатором проведення експертизи не забезпечений, фотографування об`єкта дослідження виконувалось з загально доступного місця, а саме з вул. Ветеринарна та вул. Європейська». «У зв`язку з тим, що на момент проведення огляду (29.03.2023) будівля насосної станції перекачки хімічних стоків (КНС) інв. № 980009, що розташована за адресою: м. Полтава, вул. Автобазівська, 2/9, частково зруйнована та ініціатором проведення експертизи не забезпечений доступ до детального натурно-інструментального огляду об`єкта дослідження а місцем його розташування, встановити відповідність об`ємно-планувального рішення будівлі даним, що зазначені у технічного паспорту, виготовленого 23.07.2020 року станом на 17.08.2017, не представляється за можливе.

Відповідно до частини другої статті 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.

Національний стандарт №2 "Оцінка нерухомого майна", затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004 №1442 (далі - Національний стандарт №2), є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки нерухомого майна (нерухомості) суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна та проводять державну експертизу звітів з експертної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності у разі їх продажу.

Оцінка нерухомого майна має здійснюватися відповідно до Національного стандарту №2 з урахуванням вимог Національного стандарту №1, яким визначено загальні засади процедури оцінювання.

Проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється, зокрема, ознайомлення з об`єктом оцінки.

Отже, підготовці та проведенню незалежної експертизи майна передує ознайомлення з об`єктом оцінки шляхом доступу до нього (правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 10.08.2021 у справі №461/4240/17).

Крім того, як зазначено у самому висновку експерта №КСЕ-19/117-23/1325 від 03.05.2023, предметом експертизи є встановлення витрат, необхідних для відновлення об`єкта дослідження в наслідок часткового руйнування станом на 18.01.2023.

Огляд об`єкта дослідження проведений 29.03.2023 без забезпечення доступу до місця розташування об`єкта дослідження. Експертом не досліджувалось питання саме розміру заподіяної шкоди об`єкту дослідження до дати заподіяння шкоди з визначенням вартості нерухомого майна станом на момент заподіяння шкоди.

У висновку експерта №КСЕ-19/117-23/1325 від 03.05.2023 зазначається про встановлення витрат, необхідних для відновлення об`єкта дослідження в наслідок часткового руйнування без визначення та обґрунтування параметрів такого відновлення з урахуванням стану нерухомого майна на момент заподіяння шкоди.

Таким чином, наданий позивачем висновок експерта №КСЕ-19/117-23/1325, який датовано 03.05.2023 не є належним та допустимим доказом на підтвердження розміру заподіяння шкоди відповідачем саме 09.06.2018 року під час проведення ним підготовчих земельних робіт.

Судова колегія також бере до уваги, що розмір шкоди, яка була визначена самим балансоутриувачем цієї будівлі станом на 09.06.2018 складала лише 142700,00 грн.

Позивачем не заявлялось клопотання в підготовчому провадженні про призначення судової експертизи у даній справі для встановлення зазначених обставин.

За таких обставин, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач не довів розмір шкоди, яку він просить стягнути з відповідача у розмірі 2 439 140,10 грн, а доводи заявника апеляційної скарги з цього приводу відхиляються з огляду на вище викладені обставини.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія також приходить до висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що саме йому, відповідачем було заподіяно шкоду внаслідок неправомірних дій відповідача, оскільки на час проведення підготовчих земельних робіт ( 09.06.2018 р) позивач ще не був власником насосної станції перекачки хімічних стоків, доказів відновлення цієї будівлі до травня 2019 року ( час придбання будівлі позивачем) матеріали справи не містять, що є підставою вважати, що позивач придбавав вже зруйновану на 85 % будівлю, а доказів вчинення відповідачем подальшого руйнування будівлі з зазначенням конкретної дати та відповідних дій відповідача, матеріали справи не містять.

За таких обставин, позовні вимоги позивача не підлягали задоволенню з огляду на відсутність доведення всього складу цивільного правопорушення.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до приписів статті 275 Господарського процесуального кодексу України, Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення;

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. ( ст.276 ГПК України)

В даному випадку судова колегія приходить до висновку, що рішення по справі судом першої інстанції прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права у зв`язку з чим, рішення по справі залишається без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ЗНАМЯ ЛMH , м.Полтава, на рішення Господарського суду Полтавської області від 14.03.2024 у справі №917/1736/23 залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду Полтавської області від 14.03.2024 у справі №917/1736/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 -289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 08.08.2024

Головуючий суддя О.І. Склярук

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя В.В. Россолов