УХВАЛА

м. Київ

08.08.2024Справа № 910/6878/24

За позовом Київського міського центру зайнятості

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Сакрамент"

про стягнення 240 000,00 грн

Суддя О.В. Гумега

секретар судового засідання

Патрікеєва Т.В.

Представники: без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Київський міський центр зайнятості (далі - позивач, Київський МЦЗ) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Сакрамент" (далі - відповідач, ТОВ "ЮК "Сакрамент") про стягнення 240 000,00 грн коштів мікрогранту.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.06.2024 позовну заяву Київського МЦЗ прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/6878/24, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

Після відкриття провадження у справі № 910/6878/24 судом встановлено, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у п. 4, 5 ч. 3 ст. 162, ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.07.2024 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

1) надати письмові пояснення щодо заявлених у позовній заяві позовних вимог з посилання на норми чинного законодавства (у тому числі Господарського процесуального кодексу України), в яких зазначити:

- про наявність у позивача у спірному випадку права на звернення до суду з позовом про стягнення з відповідача коштів на рахунок іншої юридичної особи, а не позивача;

- про належність рахунку IBAN НОМЕР_1 саме Акціонерному товариству "ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ" та необхідність стягнення коштів саме на цей рахунок;

- навести установлений законодавством порядок, про який зазначено у п. 7 Договору про надання мікрогранту, форма якого затверджена Наказом Міністерства економіки України 06.07.2022 № 1969;

- викласти зміст позовних вимог з урахуванням норм Господарського процесуального кодексу України;

2) надати письмові пояснення, в яких викласти обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначити/надати докази на їх підтвердження, а саме щодо договору про взаємодію між Мінекономіки, уповноваженим банком та Державним центром зайнятості (п. 6, 17 Порядку № 738);

3) надати письмові пояснення, в яких зазначити, на підставі якого саме рішення ДЦЗ відповідачу було надано мікрогрант та останній подав заяву про приєднання до Договору про надання мікрогранту від 05.01.2023;

4) надати письмові пояснення, в яких зазначити, щодо моніторингу та контролю виконання умов якого саме договору складено Акт № 145 від 22.12.2023, на який позивач посилається в обгрунтування позовних вимог.

Наведеною ухвалою суду встановлено позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали, звернуто увагу позивача на те, що відповідно до частини 13 статті 176 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

22.07.2024 представником позивача сформовано в системі "Електронний суд" та 23.07.2024 зареєстровано в КП "Діловодство спеціалізованого суду" заяву про усунення недоліків з додатками, зокрема, заявою про усунення недоліків від 22.07.2024 № 08-1-1403/10-21/24.

26.07.2024 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків від 22.07.2024 № 08-1-1403/10-21/24 з додатками.

У період з 22.07.2024 по 05.08.2024 суддя Гумега О.В. перебувала у відпустці. Розгляд заяви позивача про усунення недоліків від 22.07.2024 № 08-1-1403/10-21/24 (далі - заява про усунення недоліків) здійснювався після виходу судді з відпустки.

Проаналізувавши зміст заяви позивача про усунення недоліків і доданих до неї додатків, суд дійшов висновку, що визначені ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.07.2024 недоліки позовної заяви позивачем усунуто не в повному обсязі, з огляду на таке.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.07.2024 позивачу встановлено спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом, зокрема, надання письмових пояснень щодо заявлених у позовній заяві позовних вимог з посилання на норми чинного законодавства (у тому числі Господарського процесуального кодексу України), в яких зазначити:

- про наявність у позивача у спірному випадку права на звернення до суду з позовом про стягнення з відповідача коштів на рахунок іншої юридичної особи, а не позивача;

- про належність рахунку IBAN НОМЕР_1 саме Акціонерному товариству "ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ" та необхідність стягнення коштів саме на цей рахунок;

- навести установлений законодавством порядок, про який зазначено у п. 7 Договору про надання мікрогранту, форма якого затверджена Наказом Міністерства економіки України 06.07.2022 № 1969;

- викласти зміст позовних вимог з урахуванням норм Господарського процесуального кодексу України.

У наведеній ухвалі від 16.07.2024 в обгрунтування не дотримання позивачем п. 4 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України суд зазначив наступне:

"Відповідно до статті 45 ГПК України:

1. Сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

3. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

4. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Згідно поданої позовної заяви позивачем визначено Київський МЦЗ, а відповідачем - ТОВ "ЮК "Сакрамент".

Згідно поданої позовної заяви заявлено такі позовні вимоги: "Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Сакрамент" … кошти мікрогранту в розмірі 240 000,0 грн … на рахунок Акціонерного товариства "ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ": IBAN НОМЕР_1, ".

Отже, позовні вимоги фактично заявлено не на користь позивача - Київського МЦЗ, а на користь іншої особи - Акціонерного товариства "ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ", яка не є позивачем у справі. При цьому позовна заява не містить належних обгрунтувань з цього приводу, у тому числі з посиланням на норми чинного законодавства (у тому числі Господарського процесуального кодексу України) щодо наявності у позивача у спірному випадку права на звернення до суду з позовом про стягнення з відповідача коштів на рахунок іншої юридичної особи, а не позивача". При цьому суд звернув увагу, що "пунктом 7 Договору про надання мікрогранту, форма якого затверджена Наказом Міністерства економіки України 06.07.2022 № 1969 (далі - Договір), визначено: … У разі неможливості встановлення факту цільового використання мікрогранту або встановлення факту нецільового використання мікрогранту під час моніторингу та контролю за додержанням умов цього договору, передбачені цим пунктом та Порядком, витрачені кошти мікрогранту протягом одного місяця повертаються отримувачем до Уповноваженого банку, який протягом п`яти робочих днів повертає зазначені кошти на рахунок Міністерства економіки України, відкритий в Казначействі, для подальшого їх перерахування до Державного бюджету України в установленому порядку. Неповернуті отримувачем кошти мікрогранту стягуються з нього в установленому законодавством порядку".

На усунення вищевказаного недоліку позовної заяви позивач у поданій до суду заяві фактично обмежився посиланням на положення ч. 1 ст. 5 ГПК України, пункти 2.2, 2.3 Договору про взаємодію № 2/19-23 від 13.03.2023, абз. 5, 11, 12 п. 21 Порядку надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.06.2022 № 738 (далі - Порядок № 738), п. 7 Договору про надання мікрогранту, форма якого затверджена Наказом Міністерства економіки України 06.07.2022 № 1969. Однак, посилаючись на вказані положення, позивач так і не надав суду пояснень щодо заявлених ним у позовній заяві позовних вимог щодо наявності у позивача права на звернення до суду з позовом про стягнення з відповідача коштів на рахунок іншої юридичної особи, а не позивача, а рівно позивач не виклав зміст позовних вимог з урахуванням норм Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на наведене, позивач не усунув вищевказаний недолік позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.07.2024 позивачу встановлено спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом, зокрема, надання письмових пояснень, в яких викласти обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначити/надати докази на їх підтвердження, а саме щодо договору про взаємодію між Мінекономіки, уповноваженим банком та Державним центром зайнятості (п. 6, 17 Порядку № 738).

У наведеній ухвалі від 16.07.2024 в обгрунтування не дотримання позивачем п. 5 ч. 3 ст. 162, ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України суд зазначив, зокрема, наступне:

"Відповідно до п. 6 Порядку № 738 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) надання мікрогрантів здійснюється Мінекономіки через АТ "Ощадбанк" (далі - уповноважений банк) на підставі рішень Державного центру зайнятості, включених до подання про надання мікрогрантів (далі - подання), відповідно до договору про взаємодію між Мінекономіки, уповноваженим банком та Державним центром зайнятості (далі - договір про взаємодію).

Відповідно до п. 17 Порядку № 738 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) рішення про надання мікрогранту приймається Державним центром зайнятості не пізніше ніж протягом десяти робочих днів з дня кінцевого строку подання заяв на основі інформації уповноваженого банку, яка включає оцінку бізнес-плану та результати перевірки ділової репутації отримувача, а також оцінку співбесіди з отримувачем, проведеної регіональними центрами зайнятості. Порядок обміну та передачі документів між уповноваженим банком та Державним центром зайнятості визначається договором про взаємодію.

Проте, позовна заява не містить викладу обставин щодо договору про взаємодію між Мінекономіки, уповноваженим банком та Державним центром зайнятості, такий доказ у позовній заяві не зазначений та в якості додатку не доданий".

На усунення вищевказаного недоліку позовної заяви позивач у поданій до суду заяві фактично обмежився таким зазначенням: "Відповідно до пунктів 6, 17 Порядку № 738 Київський МЦЗ надає належним чином завірену копію Договору про взаємодію № 2/19-23 від 13.03.2023".

Суд звертає увагу, що доданий до позовної заяви Договір про взаємодію № 2/19-23 від 13.03.2023 укладений між двома сторонами: АТ "Ощадбанк" (сторона-1) та Державним центром зайнятості (сторона-2). Крім того, такий договір укладено 13.03.2023, а отже станом на час подання відповідачем АТ "Ощадбанк" 05.01.2023 заяви про приєднання до умов Договору про надання мікрогранту, що оприлюднений на офіційному сайті ДЦЗ в мережі Інтернет, вільний доступ до якого здійснюється (доменним ім`ям): www.dcz.gov.ua, Договір про взаємодію № 2/19-23 від 13.03.2023 не був укладений. При цьому жодних пояснень з цього приводу позивачем у позовній заяві не надано, рівно як і не надано договору про взаємодію між Мінекономіки, уповноваженим банком та Державним центром зайнятості, чинного станом на час виникнення спірних правовідносин сторін.

З огляду на наведене, позивач не усунув вищевказаний недолік позовної заяви.

Усунення позивачем не всіх недоліків, що були зазначені в ухвалі суду від 16.07.2024, тобто часткове усунення недоліків, не може вважатись усуненням недоліків у розумінні ст.ст. 174, 176 Господарського процесуального кодексу України, оскільки такі недоліки повинні бути усунуті в повному обсязі.

Отже, позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

Відповідно до частини 13 статті 176 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 226 ГПК України, суд залишає позов без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172, 173 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 226 ГПК України, про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 123 ГПК України). Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч. 2 ст. 123 ГПК України).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема, в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Керуючись ст. 176, 226, 232, 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 08.08.2024 та може бути оскаржена у порядку та строки, визначені статтями 254-257 та підпунктом 17.5 пункту 17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Оксана ГУМЕГА