У Х В А Л А

ПОПЕРЕДНЬОГО ЗАСІДАННЯ

м. Київ

22.07.2024Справа № 910/5902/18

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансінфініті"

до Відкритого акціонерного товариства "Готельний комплекс "Либідь" (ідентифікаційний код 02573533)

про банкрутство

Суддя Чеберяк П.П.

Представники сторін :

Від заявника не з`явились

Від боржника не з`явились

Розпорядник майна Буркуш О.А.

Від ГУ ДПС у м. Києві Іващенко Д.А. - представник

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заявник звернувся до Господарського суду м. Києва з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника - Відкритого акціонерного товариства "Готельний комплекс "Либідь", оскільки останнє має кредиторську заборгованість у сумі 82 699 764 грн. 08 коп. і неспроможне її погасити.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 22.05.2018 заяву прийнято до розгляду, призначено підготовче засідання на 11.06.2018, зобов`язано арбітражного керуючого Бугаєнка Андрія Анатолійовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 1343 від 23.08.2013), визначеного автоматизованою системою з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у справах про банкрутство, у строк до 08.06.2018 надати до суду заяву про участь у справі про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Готельний комплекс "Либідь".

У судовому засіданні 11.06.2018 оголошено перерву до 20.06.2018.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 20.06.2018 відкрито провадження у справі № 910/5902/18 про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Готельний комплекс "Либідь" визнано розмір вимог ініціюючого кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансінфініті" в розмірі 82 599 764 грн. 08 коп., введено процедуру розпорядження майном, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Пісну Д.В. Попереднє засідання призначено на 27.08.2018.

Оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Готельний комплекс "Либідь" оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 27.06.2018 за № 52481.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, ТОВ "Місто слави" звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 20.06.2018 року у справі № 910/5902/18 та прийняти нове рішення, яким відмовити у прийнятті заяви про порушення провадження у справі про банкрутство ВАТ "Готельний комплекс "Либідь".

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2018 апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Місто слави" на ухвалу Господарського суду м. Києва від 20.06.2018 у справі № 910/5902/18 закрито.

Матеріали справи № 910/5902/18 повернуто Господарському суду м. Києва.

27.08.2018 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Місто Слави" про залучення до участі у справі.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 14.01.2019 розгляд справи призначено на 18.02.2019.

29.01.2019 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Пісної Д.В. про витребування доказів.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 18.02.2019 залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю "Місто Слави".

Крім того, ухвалою Господарського суду м. Києва від 18.02.2019 задоволено клопотання розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Пісної Д.В. про витребування доказів.

28.02.2019 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання арбітражного керуючого Пісної Д.В. про дострокове припинення повноважень розпорядника майна боржника.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 04.03.2019 розгляд справи призначено на 13.03.2019.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 13.03.2019 задоволено клопотання арбітражного керуючого Пісної Д.В. про дострокове припинення повноважень розпорядника майна боржника та призначено розпорядником майна Відкритого акціонерного товариства "Готельний комплекс "Либідь" арбітражного керуючого Бєлову Олену Анатоліївну.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 19.06.2019 задоволено клопотання розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Бєлової О.А., продовжено строк процедури розпорядження майном та повноважень розпорядника майна Відкритого акціонерного товариства "Готельний комплекс "Либідь" на два місяці, до 13.07.2019.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 30.07.2020 призначено розгляд справи на 23.09.2020.

23.09.2020 до Господарського суду м. Києва надійшли клопотання розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Бєлової О.А. про продовження строку процедури розпорядження майном та повноважень розпорядника майна, а також про витребування доказів.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 23.09.2020 відмовлено в задоволенні клопотання розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Бєлової О.А. про продовження строку процедури розпорядження майном та повноважень розпорядника майна боржника.

Крім того, ухвалою Господарського суду м. Києва від 23.09.2020 задоволено клопотання розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Бєлової О.А. про витребування доказів та відкладено розгляд справи на 11.11.2020.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 11.11.2020 розгляд справи відкладено на 23.12.2020.

Судове засідання 23.12.2020 не відбулось, у зв`язку з перебуванням судді Чеберяка П.П. у відпустці.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 20.01.2021 розгляд справи призначено на 17.02.2021.

Судове засідання 17.02.2021 не відбулось, у зв`язку з направленням матеріалів справи на запит до Верховного Суду.

Матеріали справи № 910/5902/19 повернуто до Господарського суду м. Києва.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 04.08.2021 розгляд справи призначено на 04.10.2021.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 04.10.2021 розгляд справи відкладено на 08.11.2021.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 02.11.2021 розгляд справи відкладено на 13.12.2021.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 13.12.2021 розгляд справи відкладено на 31.01.2022.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 24.12.2021 прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" з кредиторськими вимогами до боржника на суму 40 881 232, 76 грн. до розгляду.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 31.01.2022 розгляд справи відкладено на 23.03.2022.

31.01.2022 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Бєлової О.А. про стягнення грошової винагороди.

Судове засідання 23.03.2022 не відбулось, у зв`язку з запровадженням Указом Президента України № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" воєнного стану з 5:30 год. 24.02.2022.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 13.06.2022 розгляд справи призначено на 04.07.2022.

04.07.2022 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Бєлової О.А. про стягнення грошової винагороди.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 04.07.2022 розгляд справи відкладено на 29.08.2022.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 29.08.2022 розгляд справи відкладено на 03.10.2022.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 03.10.2022 розгляд справи відкладено на 05.12.2022.

Судове засідання 05.12.2022 не відбулось у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги.

05.12.2022 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Бєлової О.А. про оплату грошової винагороди арбітражному керуючому.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 06.12.2022 розгляд справи призначено на 07.12.2022.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 07.12.2022 розгляд справи відкладено на 11.01.2023.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 11.01.2023 розгляд справи відкладено на 27.02.2023.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 27.02.2023 розгляд справи призначено на 03.04.2023.

03.04.2023 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 03.04.2023 розгляд справи відкладено на 15.05.2023.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 15.05.2023 розгляд справи відкладено на 07.06.2023.

02.06.2023 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Буркуш О.А. про зміну прізвища арбітражного керуючого.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 26.07.2023 розгляд справи відкладено на 23.08.2023.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 23.08.2023 розгляд справи відкладено на 27.09.2023.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 27.09.2023 розгляд справи відкладено на 06.11.2023.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 06.11.2023 розгляд справи відкладено на 04.12.2023.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 04.12.2023 розгляд справи відкладено на 22.01.2024.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 22.01.2024 розгляд справи відкладено на 11.03.2024.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 11.03.2024 розгляд справи відкладено на 29.04.2024.

У судовому засіданні 29.04.2024 було оголошено перерву до 03.06.2024.

21.05.2024 до Господарського суду м. Києва надійшло заперечення Головного управління Державної податкової служби у м. Києва, як відокремленого підрозділу ДПС на письмові пояснення розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Буркуш О.А.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 03.06.2024 розгляд справи відкладено на 22.07.2024.

18.07.2024 до Господарського суду м. Києва надійшла відповідь розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Буркуш О.А. на заперечення Головного управління Державної податкової служби у м. Києва, як відокремленого підрозділу ДПС.

У судовому засіданні 22.07.2024 розглядались заяви з кредиторськими вимогами до боржника.

Повідомлення про порушення провадження у справі про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Готельний комплекс "Либідь" оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 27.06.2018 за № 52481.

Як вбачається з матеріалів справи, після оприлюднення даного оголошення до суду надійшли заяви наступних кредиторів з грошовими вимогами до боржника.

До суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансінфініті" про визнання додаткових кредиторських вимог до боржника на суму 290 511 624,61 грн. Заявлені кредитором вимоги складають заборгованість боржника за договором купівлі-продажу цінних паперів від 30.09.2010, а саме:

17 987 423,00 грн. - 3 % річних;

116 551 798,91 грн. - інфляційні нарахування;

156 059 868,70 грн. - пеня.

Вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансінфініті" визнані розпорядником майна частково та включено до реєстру вимог кредиторів Відкритого акціонерного товариства "Готельний комплекс "Либідь" в сумі 3 524,00 грн. до першої черги; в сумі 37 728 451,87 грн. (7 212 621,13 грн. - три проценти річних від простроченої суми, застосовані за період з 17.07.2015 по 19.06.2018 та 30 515 830,74 грн. - інфляційні втрати за період з 17.07.2015 по 19.06.2018) до четвертої черги та в сумі 22 400 996,54 грн. (пеня за період з 17.07.2017 по 19.06.2018) до шостої черги.

Грошові вимоги в сумі 230 379 642,20 грн. розпорядником майна відхилено в зв`язку із заявленням про застосування строку позовної давності.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансінфініті" про визнання додаткових кредиторських вимог до боржника на суму 290 511 624,61 грн., дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд погоджується з рішенням розпорядника майна щодо частково визнання заявлених кредитором додаткових вимог в розмірі 60 132 972,41 грн. та включення вказаних вимог до реєстру вимог кредиторів Відкритого акціонерного товариства "Готельний комплекс "Либідь".

Також до реєстру вимог кредиторів боржника підлягають включено кредиторські вимоги ініціюючого кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансінфініті" в розмірі 82 599 764,08 грн., які були визнані ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.06.2018, а саме: 17 620,00 грн. - вимоги першої черги, 82 582 144,08 грн. - вимоги четвертої черги, а також 100 000,00 грн., які складають пеню, підтверджену рішенням Господарського суду м. Києва від 23.02.2011 у справі № 52/71 - вимоги шостої черги.

До суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремонтно-будівельна компанія Славутич" з кредиторськими вимогами до боржника на суму 18 220 863,35 грн.

Вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремонтно-будівельна компанія Славутич" визнані розпорядником майна частково та включено до реєстру вимог кредиторів Відкритого акціонерного товариства "Готельний комплекс "Либідь" в сумі 3 524,00 грн. у першу чергу, в сумі 6 635 620,31 грн. (4 797 818,52 грн. на підставі рішення Господарського суду м. Києва від 13.12.2011 по справі № 16/529, рішення Господарського суду м. Києва від 21.12.2011 по справі № 58/574, рішення Господарського суду м. Києва від 11.01.2012 по справі № 19/238 та 350 803,78 грн. - три проценти річних від простроченої суми, застосовані за період з 19.07.2015 по 19.06.2018 та 1 486 998,01 грн. - інфляційні втрати за період з 19.07.2015 по 19.06.2018) у четверту чергу; в сумі 1 086 087,62 грн. (пеня за період з 19.07.2017 по 19.06.2018) у шосту чергу.

Грошові вимоги в сумі 10 499 155,42 грн. розпорядником майна відхилено в зв`язку із заявленням про застосування строку позовної давності.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремонтно-будівельна компанія Славутич" з кредиторськими вимогами до боржника на суму 18 220 863,35 грн., дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд погоджується з рішенням розпорядника майна щодо частково визнання заявлених кредитором вимог в розмірі 7 725 231,93 грн. та включення вказаних вимог до реєстру вимог кредиторів Відкритого акціонерного товариства "Готельний комплекс "Либідь".

До суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Група «Укрпроммаш» з кредиторськими вимогами до боржника на суму 352 033 145,55 грн.

Вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Група «Укрпроммаш» визнані розпорядником майна частково та включено до реєстру вимог кредиторів Відкритого акціонерного товариства "Готельний комплекс "Либідь" в сумі 3 524,00 грн. у першу чергу, в сумі 114 720 466,38 грн. (80 011 487,28 грн. на підставі рішення Господарського суду м. Києва від 17.05.201 по справі № 44/137 та 6 875 608,99 грн. - три проценти річних від простроченої суми, застосовані за період з 10.07.2015 по 19.06.2018 та 27 833 370,11 грн. - інфляційні втрати за період з 10.07.2015 по 19.06.2018) у четверту чергу; в сумі 21 588 346,25 грн. (пеня за період з 10.07.2017 по 19.06.2018) у шосту чергу.

Грошові вимоги в сумі 215 720 808,92 грн. розпорядником майна відхилено в зв`язку із заявленням про застосування строку позовної давності.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Група «Укрпроммаш» з кредиторськими вимогами до боржника на суму 352 033 145,55 грн., дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд погоджується з рішенням розпорядника майна щодо частково визнання заявлених кредитором вимог в розмірі 136 312 336,63 грн. та включення вказаних вимог до реєстру вимог кредиторів Відкритого акціонерного товариства "Готельний комплекс "Либідь".

До суду надійшла заява Публічного акціонерного товариства «РВС Банк» з кредиторськими вимогами до боржника на суму 79 797 719, 44 грн.

Вимоги Публічного акціонерного товариства «РВС Банк» відхилені розпорядником майна в повному обсязі.

У своїй заяві про визнання вимог кредитора ПАТ «РВС Банк» зазначає, що заборгованість боржника виникла на підставі укладених Кредитного договору № 519 від 26.09.2006 та Іпотечним договором № 518/519/ІП-1 від 26.09.2006, право вимоги за яким перейшли до ПАТ «РВС» Банк на підставі Акту № 110/07/2015-К приймання- передачі ПАТ «Перехідний Банк «РВС Банк прав на активи неплатоспроможного банку ПАТ «ОМЕГА БАНК» від 03.07.2015. Кредитор у своїй заяві про визнання кредиторських вимог зазначає, що частково відбулось погашення заборгованості за рахунок майна, що було передано в іпотеку за Іпотечним договором № 518/519/ІП-1 від 26.09.2006 і на момент подання заяви становить 79 797 719, 44 грн.

Згідно з абз. 9 ч. 3 ст. 45 КУзПБ до заяви про визнання грошових вимог кредитора додаються документи, що підтверджують грошові вимоги до боржника.

На підтвердження заявлених грошових вимог до боржника кредитор додав до заяви копії кредитного договору, акту з додатками та іпотечного договору.

В свою чергу, заявлені у справі про банкрутство грошові вимоги можуть підтверджуватися первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (висновки наведені у постановах Верховного Суду від 20.06.2019 у справі № 915/535/17, від 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 10.02.2020 у справі № 909/146/19, від 27.02.2020 у справі № 918/99/19.

Для унеможливлення загрози визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника, суду слід розглядати заяви з кредиторськими вимогами із застосуванням засад змагальності сторін у справі про банкрутство у поєднанні з детальною перевіркою підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, розміру та моменту виникнення. У разі виникнення мотивованих сумнівів сторін у справі про банкрутство щодо обґрунтованості кредиторських вимог, на заявника таких кредиторських вимог покладається обов`язок підвищеного стандарту доказування задля забезпечення перевірки господарським судом підстав виникнення таких грошових вимог, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог (постанови Верховного Суду від 07.10.2020 у справі № 914/2404/19, від 28.01.2021 у справі № 910/4510/20).

Сутність підвищеного стандарту доказування у справах про банкрутство полягає, зокрема, в такому:

- перевірка обґрунтованості та розміру вимог кредиторів здійснюється судом незалежно від наявності розбіжностей щодо цих вимог між боржником та особами, які мають право заявляти відповідні заперечення, з одного боку, та кредитором, що заявив грошові вимоги до боржника, з іншого боку;

- при визнанні вимог кредиторів у справі про банкрутство слід виходити з того, що визнаними можуть бути лише вимоги, щодо яких подано достатні докази наявності та розміру заборгованості;

- під час розгляду заяви кредитора з грошовими вимогами до боржника у справі про банкрутство визнання боржником або арбітражним керуючим обставин, якими кредитор обґрунтовує свої вимоги (частина перша статті 75 Господарського процесуального кодексу України), саме по собі не звільняє іншу сторону від необхідності доведення таких обставин в загальному порядку (постанови Верховного суду від 22.12.2022 у справі № 910/14923/20, від 04.05.2023 у справі № 925/636/22).

Розглядаючи кредиторські вимоги суд в силу приписів статей 45-47 КУзПБ має належним чином дослідити сукупність поданих заявником доказів (договори, накладні, акти, судові рішення, якими вирішено відповідний спір тощо), перевірити їх, надати оцінку наявним у них невідповідностям (за їх наявності), та аргументам, запереченням щодо цих вимог з урахуванням чого з`ясувати чи є відповідні докази підставою для виникнення у боржника грошового зобов`язання (постанови Верховного Суду від 10.02.2020 у справі № 909/146/19, від 27.02.2020 у справі № 918/99/19, від 29.03.2021 у справі № 913/479/18).

Відповідно до ч. З ст. 13 та ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом ст. 45 КУзПБ кредитор повинен подати докази (документи, що підтверджують вимоги до боржника) разом із поданням заяви про визнання грошових вимог.

При цьому за імперативним приписом ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних, зокрема, з невчиненням нею процесуальних дій.

29 січня 2019 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання розпорядника майна боржника арбітражної керуючої Пісної Д.В. про витребування доказів, а саме додаткових документів, що підтверджували б заявлені вимоги ПАТ «РВС Банк», оскільки на запити арбітражної керуючої дані докази кредитором не надано.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 18.02.2019 задоволено клопотання розпорядника майна боржника арбітражної керуючої Пісної Д.В. про витребування доказів, а саме:

- засвідчені копії договорів забезпечення виконання зобов`язань кредитного договору № 519 від 26.09.2018;

- докази відсутності заставного майна відповідно до договору застави рухомого майна (транспортних засобів у кількості 4 одиниць) та заставою рухомого майна (машини, обладнання, інвентар, прилади та ін., що знаходиться за адресою м. Київ, проспект Перемоги, 1);

- інформацію, чи здійснювалось погашення вимог поручителями ВАТ "ГК "Либідь", а саме гр. України Скоробогатовим М.П та Компанії "Kalister trading limited S.A.";

- кредитний договір № 518 від 26.09.2006, укладеного між ТОВ «Вольний вітер» та ЗАТ «ТАС-Інвестбанк»;

- інформацію та підтверджуючі документи, щодо погашення/не погашення заборгованості за Кредитним Договором № 518 від 26.09.2006, боржником за яким є ТОВ «Вольний вітер»;

- копії підтверджуючих документів щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, які передбачені договором та ЗУ «Про іпотеку», та документи, які підтверджують перехід права власності на майно;

- детальний розрахунок заборгованості за Кредитним договором № 519 від 26.09.2006 з зазначенням погашень за договорами іпотеки та застави (тіло, відсотки, пеня, штраф);

- оцінку предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності на момент набуття права власності.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 23.09.2020 задоволено клопотання Бєлової (Буркуш) О.А. про витребування доказів аналогічного змісту для підтвердження заявлених вимог ПАТ «РВС Банк», оскільки ПАТ «РВС Банк» не виконано ухвали Господарського суду м. Києва від 18.02.2019.

Водночас, станом на день розгляду справи ПАТ «РВС Банк» не виконано вимог ухвал Господарського суду у м. Києві від 18.02.2019 та від 23.09.2020 та не надано вищезазначених доказів, які дозволяють встановити наявність грошового зобов`язання ВАТ «ГК «Либідь» та його розмір перед ПАТ «РВС Банк», а відтак відсутні документи, що підтверджують наявність заборгованості боржника перед кредитором на суму 79 797 719, 44 грн.

З огляду на викладені обставини в сукупності, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд погоджується з позицією розпорядника майна щодо відсутності правових підстав для задоволення заяви Публічного акціонерного товариства «РВС Банк» з кредиторськими вимогами до боржника на суму 79 797 719, 44 грн.

До суду надійшла заява Головного управління ДФС у м. Києві, правонаступником якого є Головне управління Державної податкової служби у м. Києва, як відокремлений підрозділ ДПС з кредиторськими вимогами до боржника на загальну суму 9 262 802,79 грн., з яких:

- заборгованість з ПДВ у розмірі 7 532 481, 37 грн. (основне зобов`язання - 3 167 598,02 грн., штрафні санкції - 1 074 244,50 грн., пеня - 3 290 638,85 грн.);

- заборгованість з орендної плати за землю юридичних осіб у розмірі 1 730 321,40 грн. (основне зобов`язання - 958 417,31 грн., штрафні санкції - 46 254,16 грн., пеня - 725 649,92 грн.).

Боржник подав до Господарського суду м. Києва повідомлення про результати розгляду заяви кредитора зазначивши, що відповідно до детального розрахунку заборгованості з ПДВ, доданого до заяви про визнання Головного управління ДФС у м. Києві податковий борг виник за період з 29.11.2011 по 03.06.2016 на підставі податкових повідомлень-рішень (форми «Р») та податкових деклараціях.

Відповідно до детального розрахунку заборгованості з орендної плати за землю з юридичних осіб, доданого до заяви про визнання Головного управління ДФС у м. Києві податковий борг виник за період з 18.01.2013 по 15.08.2016 на підставі податкових повідомлень-рішень (форми «Ш») та податкових деклараціях.

З заявлених Головним управлінням ДФС у м. Києві кредиторських вимог у розмірі 9 262 802,79 грн. боржник визнає 639,26 грн. з огляду на наступне.

Кредиторські вимоги, які заявлені Головним управлінням ДФС у м. Києві, складаються з податкових зобов`язань, які визначались боржником як самостійно, податкових декларацій та податкових розрахунків, так із сум, визначених контролюючим органом у податкових повідомленнях-рішеннях.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 стаття 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 102 ПК України визначено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно дії статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним (п. 102.4 ст. 102 ПК України).

Отже, контролюючий орган набув права на примусове стягнення існуючого податкового боргу у терміни встановлені діючим законодавством України. Натомість,

Головним управлінням ДФС у м. Києві не здійснювались заходи щодо стягнення податкового боргу у примусовому порядку.

Аналіз вказаного в сукупності свідчить, що податковий борг, який виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.

Заявлені кредитором грошові вимоги складаються з боргу банкрута по додатковим зобов`язанням за період з 29.11.2011 по 15.08.2016 роки. І за переконанням боржника у провадженні зі справ про банкрутство застосовується позовна давність при розгляді вимог кредиторів за грошовими зобов`язаннями.

Позовна давність відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Отже, позовна давність є інститутом цивільного права і може застосовуватися виключно до вимог зі спорів, що виникають у цивільних відносинах, визначених у частині першій статті 1 ЦК України, та у господарських відносинах (стаття З Господарського кодексу України).

Згідно до ст.ст. 253-257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, перебіг якої починається з наступного дня відповідної календарної дати або настання події, з якою пов 'язано його початок. Строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року.

Статтею 101 ПК України передбачено, що списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг. Під терміном «безнадійний» розуміється згідно п. 101.2.3 ст. 101 ПК України податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності встановлений цим Кодексом.

Отже, дослідивши подану Головним управлінням ДФС у м. Києві заяву про визнання кредитором, та додані до неї документи, боржник вважає, що на момент пред`явлення грошових вимог до боржника (липень 2018) строк давності визначений ГК України, ЦК України та ПК України щодо стягнення податкового боргу по більшій частині податкових зобов`язань минув, і ці податкові зобов`язання повинні були списані контролюючим органом, тому грошові вимоги у розмірі 9 262 163,53 грн. не визнаються боржником у зв`язку з пропущенням строку позовної давності.

Вказані доводи боржника суд вважає обґрунтованими та такими, що відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 11.11.2021 у справі № 910/8482/18 (910/4866/21), відповідно до якої до усіх матеріально-правових вимог в процедурі провадження у справі про банкрутство позовна давність застосовується на загальних підставах, визначених нормами цивільного законодавства (статті 256-268 ЦК України). Жодної особливості для визначення початку перебігу позовної давності за вимогами, заявленими у процедурі банкрутства (як за кредиторськими вимогами, так і за вимогами у спорах, стороною в яких є боржник і які вирішує відповідний господарський суд в межах справи про банкрутство) законом не визначено. Тому такий момент встановлюється на загальних підставах, закріплених у статті 261 ЦК України.

Окрім того, законом не встановлено вимог щодо форми заяви сторони про сплив позовної давності. Відтак, її може бути викладено у відзиві на позов або у вигляді окремого клопотання, письмового чи усного (позиція Верховного Суду викладена у постановах від 09.04.2019 у справі № 912/1104/18, від 20.09.2019 у справі № 904/4342/18).

Стороною, яка може зробити заяву про застосування позовної давності під час розгляду грошових вимог кредитора в процедурі розпорядження майном боржника, слід розуміти інших кредиторів, боржника та розпорядника майна боржника (висновок Верховного Суду, викладений у пункті 204 постанови від 09.09.2021 у справі № 916/4644/15, постанові від 30.11.2021 у справі №904/709/20).

Таким чином, з наведеного вбачається, що боржник скористався своїм правом на застосування позовної давності відповідно до ч.ч. 3-4 ст. 267 ЦК України, описавши підстави для застосування у повідомленні про результати розгляду заяви кредитора від 30.08.2018 № 23/08.

З огляду на викладені обставини, вимоги Головного управління Державної податкової служби у м. Києва, як відокремленого підрозділу ДПС визнані розпорядником майна частково та включені до реєстру вимог кредиторів Відкритого акціонерного товариства "Готельний комплекс "Либідь" в сумі 639,26 грн. (вказана сума складається з нарахованого податкового зобов`язання на податок на додану вартість (далі - ПДВ), по якому не минув строк позовної давності з ПДВ по декларації з податку на додану вартість № від 15.03.2016 на суму 117,00 грн. термін сплати - 30.03.2016, податкового повідомлення-рішення (форма «Р») № від 20.10.2015 на суму 170,00 грн., податкового повідомлення-рішення (форма «Р») № від 20.10.2015 на суму 118,16 грн., податкового повідомлення-рішення (форма «Р») № від 03.08.2016 на суму 64,10 грн.) у третю чергу.

Розглянувши заяву Головного управління Державної податкової служби у м. Києва, як відокремленого підрозділу ДПС з кредиторськими вимогами до боржника на суму 9 262 802,79 грн., дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд погоджується з рішенням розпорядника майна щодо частково визнання заявлених кредитором вимог в розмірі 639,26 грн. та включення вказаних вимог до реєстру вимог кредиторів Відкритого акціонерного товариства "Готельний комплекс "Либідь".

Відповідно до частини першої статті 45 КУзПБ конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

У застосуванні наведених положень Верховний Суд згідно з усталеними висновками колегій суддів судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду неодноразово підкреслював, що завданням господарського суду у попередньому засіданні є перевірка заявлених до боржника грошових вимог конкурсних кредиторів, які можуть підтверджуватися первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, та/або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (постанови Верховного Суду від 05.03.2019 у справі № 910/3353/16, від 18.04.2019 у справі № 914/1126/14, від 20.06.2019 у справі № 915/535/17, від 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16, від 25.11.2021 у справі № 924/1351/20, від 01.12.2022 у справі № 918/1154/21).

При цьому, розглядаючи кредиторські вимоги, суд має належним чином дослідити сукупність поданих заявником доказів (договори, накладні, акти, судові рішення, якими вирішено відповідний спір, тощо), перевірити їх, надати оцінку наявним у них невідповідностям (за їх наявності), та аргументам, запереченням щодо цих вимог з урахуванням чого з`ясувати, чи є відповідні докази підставою для виникнення у боржника грошового зобов`язання (аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 21.06.2022 у справі № 902/90/21)

Отже, обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство. Під час розгляду заявлених грошових вимог суд користується правами та повноваженнями наданими йому процесуальним законом. Суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора (подібні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 18.04.2018 у справі № 914/1126/14, від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 02.06.2022 у справі № 917/1384/20, від 01.12.2022 у справі № 918/1154/21).

Дослідивши матеріали справи, перевіривши правові підстави заявлення кредиторами грошових вимог до боржника, суд вважає за доцільне затвердити реєстр вимог кредиторів та закінчити попереднє засідання.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст. 45, 47 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 232, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Визнати кредиторами у справі № 910/5902/18 по відношенню до боржника:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Трансінфініті" в розмірі 142 832 736,49 грн., з яких: 21 144,00 грн. - вимоги першої черги, 120 310 595,95 грн. - вимоги четвертої черги, 22 500 996,54 грн. - вимоги шостої черги;

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ремонтно-будівельна компанія Славутич" в розмірі 7 725 231,93 грн., з яких: 3 524,00 грн. - вимоги першої черги, 6 635 620,31 грн. - вимоги четвертої черги; 1 086 087,62 грн. - вимоги шостої черги;

Товариство з обмеженою відповідальністю «Група «Укрпроммаш» в розмірі 136 312 336,63 грн., з яких: 3 524,00 грн. - вимоги першої черги, 114 720 466,38 грн. - вимоги четвертої черги; 21 588 346,25 грн. - вимоги шостої черги;

Головне управління Державної податкової служби у м. Києва, як відокремлений підрозділ ДПС в розмірі 639,26 грн. - вимоги третьої черги.

2. Відмовити у визнанні кредиторських вимог до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансінфініті" в розмірі 230 379 642,20 грн., Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремонтно-будівельна компанія Славутич" в розмірі 10 499 155,42 грн., Товариства з обмеженою відповідальністю «Група «Укрпроммаш» в розмірі 215 720 808,93 грн., Публічного акціонерного товариства «РВС Банк» в розмірі 79 797 719, 44 грн., Головного управління Державної податкової служби у м. Києва, як відокремленого підрозділу ДПС в розмірі 9 262 802,79 грн.

3. Зобов`язати розпорядника майна Відкритого акціонерного товариства "Готельний комплекс "Либідь" арбітражного керуючого Буркуш Олену Анатоліївну у п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали надати суду уточнений реєстр вимог кредиторів, оформлений відповідно до вимог Кодексу України з процедур банкрутства.

4. Зобов`язати розпорядника майна Відкритого акціонерного товариства "Готельний комплекс "Либідь" арбітражного керуючого Буркуш Олену Анатоліївну проаналізувати фінансову, господарську та інвестиційну діяльність боржника, його становище на товарних ринках; надати письмові докази про розмір активу та пасиву Відкритого акціонерного товариства "Готельний комплекс "Либідь", наявну дебіторську заборгованість.

5. Зобов`язати розпорядника майна Відкритого акціонерного товариства "Готельний комплекс "Либідь" арбітражного керуючого Буркуш Олену Анатоліївну організувати проведення зборів кредиторів у відповідності до ст. 48 Кодексу України з процедур банкрутства, вирішити питання відносно подальшого розгляду справи та відповідні протоколи надати суду.

6. Встановити дату проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів 28.08.2024.

7. Зобов`язати розпорядника майна надати суду звіт про свою діяльність в процедурі розпорядження майном з врахуванням вимог ст. 44-49 Кодексу України з процедур банкрутства.

8. Визначити дату проведення підсумкового судового засідання у справі № 910/5902/18 на 07.10.2024 о 11:20 год. Засідання відбудеться у приміщені господарського суду м. Києва в залі судових засідань № 1 (корпус Б).

9. Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного для їх подання, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

10. Копію ухвали направити заявнику, боржнику, розпоряднику майна та кредиторам.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Кодексом України з процедур банкрутства та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя П.П. Чеберяк