ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"08" серпня 2024 р. Справа № Б8/180-10

Господарський суд Київськоїобласті у складі судді Гребенюк Т.Д.,за участі секретаря судового засідання Оксенюк А.О., розглянувши матеріали заяви з грошовими вимогами Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області до боржника (вх.№4406/24 від 02.04.2024) та клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Беніцької В.І. (вх..№8550/24 від 07.08.2024)

у справі про банкрутство

Приватного акціонерного товариства «Білицький завод «Теплозвукоізоляція»

представники учасників:

Пенсійний Фонд України у Київській області - Шум І. В.;

Керуючий санаціє боржника - В 'язовченко А.М.;

Представники ОСОБА_2 , ОСОБА_4 - Титич В.М., Охомуш Д.Д.;

ОСОБА_2 - особисто

Вільний слухач - ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.11.2010 (суддя Скутельник П.Ф.) за заявою ОСОБА_1 порушено провадження у справі про банкрутство ПрАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція».

Публікацію оголошення про порушення провадження у цій справі здійснена ініціюючим кредитором в газеті «Голос України» № 80 (5080) від 05.05.2011.

У зв`язку задоволенням заяви про самовідвід судді Наріжного С.Ю., протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.07.2023 для розгляду означеної справи призначено суддю Гребенюк Т.Д.

Ухвалою Суду від 31.07.2023, зокрема, прийнято цю справу до свого провадження.

02.04.2024 до Господарського суду Київської області звернулось Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою (вх.№4406/24) про визнання грошових вимог.Ухвалою Суду від 01.05.2024, зокрема, призначено розгляд заяви Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на 23.05.2024.У судовому засіданні 23.05.2024 було оголошено перервудо 16.07.2024, яка в подальшому продовжувалася за клопотанням сторін до 01.08.2024 та 08.08.2024.

У судове засідання 08.08.2024 прибули представник ГУ ПФ України у Київській області, керуючий санацією та представник ОСОБА_2 - Охомуш Д.Д., інший представник ОСОБА_2 - Титич В.М. та особисто ОСОБА_2 взяли участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції.

Представник ГУ ПФ України у Київській області підтримав заяву про визнання грошових вимог.

01.08.2024 до Суду від керуючого санацією надійшло повідомлення про розгляд вимог кредитора, у якому арбітражний керуючий просить суд повернути заяву ГУ ПФ України у Київській області без розгляду, оскільки заява містить грошові вимоги, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство і які є поточними, а тому не підлягають розгляду.

Розглянувши матеріали заяви Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (вх.№4406/24 від 02.04.2024 ) та заслухавши пояснення учасників справи, Суд зазначає наступне.

Так, ГУ ПФ України у Київській області просить суд визнати грошові вимоги в загальній сумі 12840802,16 грн. В обґрунтування своїх вимог представник Фонду посилається на Картку особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за Списком 1 та Списком 2 за період з 08.06.2004 по 25.11.2023.

Відповідно до частини шостої статті 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно п. 9 ч. 1 перехідних Положень ГПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

21.10.2019 набрав чинності КУзПБ, який встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника-юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

З дня введення в дію цього Кодексу визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ передбачено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Згідно пункту 1-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції чинній до 19.01.2013) положення останнього застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.

Враховуючи те, що провадження у даній справі про банкрутство порушено ухвалою Господарського суду Київської області від 30.11.2010 та те, що ухвалою цього ж суду від 28.05.2012 відкрито процедуру санації Боржника, до спірних правовідносин, крім продажу майна в провадженні у справі про банкрутство, підлягає застосуванню Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", у редакції чинній до 19.01.2013.

Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції до 19.01.2013 року (далі - Закон про банкрутство), провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

За змістом ст. 1 Закону про банкрутство, грошове зобов`язання - зобов`язання боржника заплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених цивільним законодавством України.

Конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство. До конкурсних кредиторів відносяться також кредитори, вимоги яких до боржника виникли внаслідок правонаступництва за умови виникнення таких вимог до порушення провадження у справі про банкрутство.

Поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство.

Вимоги до заяв кредиторів містяться у положеннях ст.ст. 7, 14 Закону про банкрутство.

Так, заява про порушення справи про банкрутство подається боржником або кредитором у письмовій формі, підписується керівником боржника чи кредитора (іншою особою, повноваження якої визначені законодавством або установчими документами), громадянином - суб`єктом підприємницької діяльності (його представником) і повинна містити, зокрема, виклад обставин, які підтверджують неплатоспроможність боржника, з зазначенням суми боргових вимог кредиторів, а також строку їх виконання, розміру неустойки (штрафів, пені), реквізитів розрахункового документа про списання коштів з банківського або кореспондентського рахунку боржника та дату його прийняття банківською установою боржника до виконання; перелік документів, що додаються до заяви.

Заява кредитора повинна містити крім відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, такі відомості: розмір вимог кредитора до боржника з зазначенням розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає сплаті; виклад обставин, що підтверджують наявність зобов`язання боржника перед кредитором, з якого виникла вимога, а також строк його виконання; докази того, що сума підтверджених вимог перевищує суму в триста мінімальних розмірів заробітної плати, якщо інше не передбачено цим Законом; докази обгрунтованості вимог кредитора; інші обставини, на яких грунтується заява кредитора.

Згідно приписів ст. 14 Закону, конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

У ч. 1 ст. ст.23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", зокрема визначено, що з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури вимоги за зобов`язаннями боржника визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред`являтися тільки в межах ліквідаційної процедури.

За змістом положень ст.ст. 162, 164 ГПК України, зокрема, у позовній заяві мають бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначені докази, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позов; до заяви додаються всі наявні докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються вимоги; заява повинна містити обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Згідно ч. 13 ст. 176 ГПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених, зокрема, у статтях 162, 164, цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Суд констатує, що заявником - Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області, заяву з грошовими вимогами до боржника подано без додержання вимог ГПК України та Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Так, заявником не надано обґрунтованого розрахунку грошових вимог кредитора, який містив би відомості про суми основного боргу, інші нарахування (за наявності), період нарахування, суми сплаченої (стягнутої) з божника заборгованості та доказів, які про це свідчать; інформації щодо застрахованих осіб, правових та фактичних підстав нарахування, періоду та розміру суми фактичних витрат та доставку пільгових пенсій по кожній застрахованій особі окремо та відповідні докази на підтвердження вказаних обставин.

Заявником в обґрунтування своїх кредиторських вимог надано Картки особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за Списком 1 за період з 01.01.2024 по 01.12.2023 (хоча розрахунок відповідно до цього списку здійснюється з 08.06.2004 по 25.11.2023) та Списком 2 за період з 01.01.2004 по 30.11.2023 (хоча розрахунок відповідно до цього списку здійснюється з 04.02.2004 по 25.11.2023).

В судовому засідання представник Фонду не зміг надати пояснення щодо того, яким чином здійснений розрахунок заявлених вимог, посилаючись на загальну суму нарахувань, починаючи з 2004 року, та здійснені оплати, але не пояснюючи, яким чином утворилися вказані суми.

В попередніх судових засіданнях Суд неодноразово зазначав представникам Фонду на необхідність надання обґрунтованого розрахунку грошових вимог.

Матеріали цієї справи про банкрутство свідчать, що певні вимоги Фонду, зокрема, й за період, який охоплюється Списком 1 та Списком 2, були включені до плану санації боржника і були погашені в процедурі санації; наявні в ЄДРСР рішення судів свідчать, що під час розгляду цієї справи про банкрутство судами приймались рішення про стягнення з боржника на користь Пенсійного фонду коштів, зокрема, у справах №№ 2а-5611/11/1070, 2а-5163/12/1070, 810/675/13-а, 911/1518/18, 911/773/18, 911/3641/17, 911/3264/17, 911/2959/17, 911/2816/17, 911/1709/17, 911/2351/17, 911/1403/17, 911/996/17, 911/622/17, 911/454/17, 911/1788/16, 911/1990/15, 911/657/15, 911/2812/15, 911/2310/15, 911/2085/14, 911/43/15. Цілком логічно припустити, що вказані рішення судів виконувалися. Втім зазначені обставини не знайшли свого відображення у наданому у якості розрахунку Списку 1 та Списку 2, які містять інформацію за період з 2004 року до 2023 рік.

Враховуючи, що Фондом заяву з грошовими вимогами до боржника подано без додержання вимог, викладених, зокрема, у статтях 162, 164 ГПК України та ст.ст. 7,14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», заява ГУ ПФ України у Київській області підлягає залишенню без руху; заявнику пропонується усунути недоліки заяви шляхом надання суду обґрунтованого розрахунку грошових вимог кредитора, який містить відомості про суми основного боргу, інші нарахування (за наявності), період нарахування, суми сплаченої (стягнутої) з божника заборгованості та доказів, які про це свідчать; інформації щодо застрахованих осіб, правових та фактичних підстав нарахування, періоду та розміру суми фактичних витрат та доставку пільгових пенсій по кожній застрахованій особі окремо та відповідні докази на підтвердження вказаних обставин; заявнику надається п`ятиденний строк на усунення недоліків заяви.

Також, Суд роз`яснює заявнику, що в разі не усунення зазначених недоліків у встановлений судом строк заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась із нею згідно ч.4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Беніцької В.І. (вх.№8550/24 від 07.08.2024) про відкладення засідання, яке мотивовано зайнятістю представника у іншій справі, яке керуючий санацією боржника залишив на розсуд суду, Суд зазначає таке.

Згідно ст. 42 ГПК України, учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення щодо заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 169 ГПК України, при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Згідно зі статтями 41, 45 ГПК України, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи. Сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у ст. 4 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 41 ГПК України у справах про банкрутство склад учасників справи визначається Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Отже, суб`єктний склад учасників господарського процесу в межах позовного провадження відповідно до ГПК України не є тотожним складу учасників у справі про банкрутство за Законом про банкрутство.

Згідно положень статті 1 Закону про банкрутство:

Кредитор - юридична або фізична особа, яка має у встановленому порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника, щодо виплати заборгованості із заробітної плати працівникам боржника, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов`язкових платежів).

Конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство. До конкурсних кредиторів відносяться також кредитори, вимоги яких до боржника виникли внаслідок правонаступництва за умови виникнення таких вимог до порушення провадження у справі про банкрутство.

Поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство;

Сторони у справі про банкрутство - кредитори (представник комітету кредиторів), боржник (банкрут);

Учасники провадження у справі про банкрутство - сторони, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство, Фонд державного майна України, державний орган з питань банкрутства, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа акціонерів або учасників товариств з обмеженою чи додатковою відповідальністю;

Погашені вимоги кредиторів - задоволені вимоги кредитора, вимоги, щодо яких досягнуто згоди про припинення, у тому числі заміну, зобов`язання або припинення зобов`язання іншим чином, а також інші вимоги, які відповідно до цього Закону вважаються погашеними.

Однією з підстав припинення зобов`язань, які мають місце у відносинах неплатоспроможності, є погашення вимог кредиторів (ст. 1 Закону про банкрутство).

Тобто, в розумінні приписів наведеної статті, погашені вимоги - це припинені грошові зобов`язання, наслідком чого є відсутність цивільно-правового зв`язку у правовідносинах між боржником і кредитором.

Поряд з цим, відсутність цивільно-правового зв`язку між боржником і кредитором позбавляє кредитора права брати участь у справі про банкрутство.

Зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21.08.2018 та від 17.12.2019 у справі № 01/1494(14-01/1494).

У письмових поясненнях представника ОСОБА_1 - адвокатом Беніцькою В.І. (вх.№8367/24 від 02.08.2024) акцентується, що ОСОБА_1 має процесуальний статус сторони у справі як конкурсний кредитор.

З матеріалів справи вбачається та зазначається представником ОСОБА_1 - адвокатом Беніцькою В.І. у письмових поясненнях (вх.№8367/24 від 02.08.2024), в касаційній скарзі (т. 88 а.с.1 - 12), грошові вимоги ОСОБА_1 як і інших кредиторів боржника - ПАТ «АК «Київводоканал» ПАТ «Київенерго» в особі структурного відокремленого підрозділу «Енергозбут Київенерго», Фізична особа-підприємець Блошенко Сергій Іванович, Ірпінська об`єднана державна податкова інспекція Київської області, ОСОБА_3 , Управління Пенсійного фонду України у м. Ірпені Київської області - були погашені в повному обсязі.

Суд зазначає, що процедура банкрутства за своєю суттю є конкурсним процесом, основною метою якого, зокрема, є рівномірне і справедливе задоволення вимог всієї сукупності кредиторів неплатоспроможного боржника.

Верховний Суд у постанові від 04 червня 2024 року у цій справі дійшов висновку, що у розумінні приписів ст. 1 Закону про банкрутство погашені вимоги - це припинені грошові зобов`язання, наслідком чого є відсутність цивільно-правового зв`язку у правовідносинах між боржником і кредитором та зазначив, що погашення в установленому порядку грошових вимог кредиторів унеможливлює прийняття такими особами рішення, що оформлені протоколом засідання комітету кредиторів від 24.03.23 (про призначення керуючим санацією) і такі рішення не повинні мати правових наслідків для цієї справи.

Суд зазначає, що реалізація процесуальних прав у процедурі банкрутства пов`язується саме з наявністю цивільно-правового зв`язку у правовідносинах між боржником та кредитором - цивільних прав, інтересів та обов`язків осіб.

Відсутність такого зв`язку унеможливлює реалізацію ОСОБА_1 процесуальних прав як конкурсного кредитора у справі про банкрутство - сторони у справі, зокрема, і права на розгляд судом поданих ним заяв, клопотань, яке надано учасникам справи (ст. 42 ГПК України).

Звертаючись з клопотанням про відкладення розгляду справи (вх..№8550/24 від 07.08.2024) та надаючи письмові пояснення (вх.№8367/24 від 02.08.2024), ОСОБА_1 не зазначає про наявність інших підстав для участі у розгляді цієї справи крім наявності статусу сторони у справі як конкурсного кредитора, вимоги якого погашені.

За приписами ч.1 та ч. 7 ст. 4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному законом порядку.

Заявник клопотання не обґрунтував, що ця справа про банкрутство - це його справа. Обставини наявності статусу конкурсного кредитора, вимоги якого погашені, не дають законодавчих підстав стверджувати, що така особа має право на участь у розгляді цієї справи, реалізацію інших прав, наданих учаснику справи, зокрема, і права на розгляд поданих такою особою клопотань.

Згідно ч. 4 ст. 170 ГПК України, Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, зокрема, щодо зазначення підстав подання клопотання (що, на думку Суду, передбачає зазначення не тільки підстав для задоволення клопотання, а й зазначення та обґрунтування підстав звернення з таким клопотанням), повертає її заявнику без розгляду.

У зв`язку з залишенням без руху заяви з грошовими вимогами Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області до боржника (вх.№4406/24 від 02.04.2024), з метою реалізації заявником своїх прав та належної підготовки справи до розгляду, Суд вважає за доцільне оголосити перерву у судовому засідання.

Керуючись статтями Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", статтями 74,76-77, 162,164, 174, 176, 234 Господарського процесуального кодексу України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Заяву Пенсійного фонду України у Київській області (вх.№ 4406/24 від 02.04.2024) про відкриття провадження у справі прогрошові вимоги до боржника залишити без руху.

2. Запропонувати заявнику усунути недоліки заяви шляхом надання суду:

-обґрунтованого розрахунку грошових вимог кредитора, який містить відомості про суми основного боргу, інші нарахування (за наявності), період нарахування, суми сплаченої (стягнутої) з божника заборгованості та доказів, які про це свідчать; інформації щодо застрахованих осіб, правових та фактичних підстав нарахування, періоду та розміру суми фактичних витрат та доставку пільгових пенсій по кожній застрахованій особі окремо та відповідні докази на підтвердження вказаних обставин.

3. Встановити Пенсійному фонду України у Київській області строк для усунення недоліків - протягом п`яти днів з дня вручення цієї ухвали.

4. Клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи - повернути без розгляду.

5. Оголосити перерву у судовому засіданні до 03.09.2024 року об 10:00 год. Засідання відбудеться в приміщенні господарського суду Київської області (м. Київ, вул. Симона Петлюри, 16/108, в залі судових засідань №7).

Ухвала набирає законної сили у порядку, передбаченому ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку, передбаченому розділом IV Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції чинній до 19.01.2013.

Повний текст ухвали складено 12.08.2024 року.

Суддя Т.Д. Гребенюк