номер провадження справи 9/41/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2024 Справа № 908/631/24

м.Запоріжжя

За позовом: Запорізької міської ради, м. Запоріжжя

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ РАДІО КРОК», м.Запоріжжя

про стягнення суми 2 330 930,07 грн.

Суддя Боєва О.С.

при секретарі судового засідання Литвиновій О.Ю.

За участю представників:

від позивача: Масалов К.О.;

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Запорізької міської ради про стягнення з відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ РАДІО КРОК» заборгованості за договором оренди землі в розмірі 2248797,23 грн.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 12.03.2024 здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/631/24 та визначено до розгляду судді Боєвій О.С.

Ухвалою суду від 18.03.2024 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/631/24, присвоєний номер провадження 9/41/24. Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 09.05.2024 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, відкладено підготовче засідання. Ухвалою суду від 11.06.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 26.06.2024. У судовому засіданні з розгляду справи по суті 26.06.2024 оголошено перерву до 30.07.2024.

У судове засідання 30.07.2024 відповідач не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цієї статтею.

Відповідно до п. 1, п. 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку про розгляд справи за відсутності представника відповідача, який належним чином повідомлений про судове засідання, про що свідчить розписка про повідомлення про перерву в судовому засіданні 26.06.2024 та його проводження 30.07.2024 (а.с. 167).

30.07.2024 справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Підставою для звернення до суду з позовом у позовній заяві зазначено неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором оренди землі № 00198 від 26.09.2019, укладеним між Запорізькою міською радою (Орендодавець) та ТОВ «КОМПАНІЯ РАДІО КРОК» (Орендар), внаслідок чого за період з 01.01.2022 по 31.12.2023 у відповідача виникла заборгованість зі сплати орендної плати за земельну ділянку загальною площею 1,8764 га, кадастровий номер :05:002:0240, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Нижньодніпровська/вул.Немировича-Данченка. Позов обґрунтовано ст.ст. 11, 16, 377, 509, 525, 526, 530, 629, 651, 759, 762 ЦК України, ст.ст. 83, 120, 124, 206 Земельного кодексу України, ст.ст. 1, 13, 21, 24 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 14, 270, 287 Податкового кодексу України, ст.ст. 173, 193, 283 ГК України та умовами договору оренди землі.

У відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 12.04.2024 та підтриманий відповідачем, зокрема, зазначено, що вказана у позовній заяві сума заборгованості не обґрунтована. Розміри заборгованості відповідача за 2022 та 2023 роки не відповідають дійсності, оскільки згідно з пп. 69.14 п. 69 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України встановлено, що не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) та у наведених у відзиві розрахунках заборгованості за 2022 та 2023 роки відповідачем вказано про звільнення від нарахування та сплати орендної плати за землю за період з березня по грудень 2022 року та з січня по березень 2023 року. Додатково зазначено, що заявлена до стягнення заборгованість у розмірі 2248797,23 грн нічим не підтверджена. Згідно з претензією № 01/02-110056 від 05.01.2024 позивачем зазначалося про наявність заборгованості в сумі 1219548,18грн. Також з посиланням на приписи Податкового кодексу України відповідач зазначив, що саме на Головне управління ДПС у Запорізькій області покладено виключне право на моніторинг та стягнення заявленої заборгованості з орендної плати за користування земельною ділянкою. Запорізька міська рада не є належним позивачем, а справа підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства. У зв`язку із цим, відповідач на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України просив суд закрити провадження у справі № 908/631/24.

У задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у даній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України судом було відмовлено, що відображено в ухвалі суду від 09.05.2024. Крім того, даною ухвалою судом також було відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залучення до участі у справі Головного управління ДПС у Запорізькій області в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

23.04.2024 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій, зокрема, наведені заперечення щодо тверджень відповідача про наявність підстав для зменшення податкового зобов`язання з орендної плати за землю та звільнення відповідача від оплати орендної плати за землю за укладеним договором з березня по грудень 2022 року та з січня по березень 2023 року. Стосовно доданої до позову претензії про сплату заборгованості з орендної плати №01/02-11/0056 від 05.01.2024 позивач зазначив, що інформація про суму заборгованості станом на 01.12.2023, яка у ній зазначена, відображає саме ті податкові зобов`язання, які відповідач задекларував у щорічній податковій декларації. Претензія входить до заходів досудового врегулювання спору, однак враховуючи фактичні обставини справи, не відображає реальної суми заборгованості відповідача за господарськими відносинами між сторонами згідно договором оренди №00198 від 26.09.2019. Додатково позивач зазначив, що сплачена відповідачем у 2022 році сума у розмірі 82132,84 грн повинна зараховуватись у розрахунковий період 2021 року, і позивачем планується подання заяви про збільшення позовних вимог за заявлений період з 01.01.2022 по 31.12.2023 на суму 82 132,84 грн.

23.05.2024 від позивача до суду надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, в якій позивач, зокрема, зазначив, що сума орендної плати у розмірі 82 132,84 грн за платіжним дорученням №282 від 27.01.2022 відповідно до умов договору (п.14) була сплачена ТОВ «Компанія Радіо Крок» за грудень 2021 року, тому не входить до розрахунку заборгованості відповідача з орендної плати за земельну ділянку за заявлений спірний період. Також відповідачем наголошено на тому, що інформація стосовно розміру боргу відповідача, наведена ГУ ДПС України у Запорізькій області у листі від 30.04.2024, не відповідає фактичним обставинам справи в контексті неправомірного ухилення відповідача від сплати оренди з 01.03.2022 по 31.03.2023 року. Позивач збільшив розмір позовних вимог на суму 82132 грн 84 коп. та просив стягнути з ТОВ «КОМПАНІЯ РАДІО КРОК» на користь Запорізької міської ради заборгованість за договором оренди землі № 00198 від 26.09.2019 за період з 01.01.2022 по 31.12.2023 в розмірі 2 330 930,07 грн. Вказана заява позивача про збільшення розміру позовних вимог була прийнята судом до розгляду, що відображено в ухвалі від 29.05.2024.

Таким чином, предметом розгляду у даній справі є позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати в розмірі 2 330 930,07 грн за період з 01.01.2022 по 31.12.2023, які підтримані позивачем в повному обсязі.

10.06.2024 до суду від ТОВ «КОМПАНІЯ РАДІО КРОК» надійшло клопотання про зупинення провадження у справі № 908/631/24 до вступу в законну силу рішення Запорізького окружного адміністративного суду по справі № 280/5065/24, а також клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головного управління ДПС у Запорізькій області. У задоволенні вказаних клопотань судом було відмовлено, що відображено в ухвалі суду від 11.06.2024.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд

УСТАНОВИВ:

26 вересня 2019 року між Запорізькою міською радою (Орендодавець, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ РАДІО КРОК» (Орендар, відповідач у справі) укладений Договір оренди землі № 00198 (далі Договір), згідно з умовами якого Орендодавець, відповідно до рішення сорок другої сесії сьомого скликання Запорізької міської ради № 60/83 від 28.08.2019, надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для розташування багатофункціонального житлового комплексу (функціональне призначення), яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Нижньодніпровська/вул. Немировича-Данченка, загальною площею 1,8764 га, кадастровий номер: :05:002:0240. Земельна ділянка належить Запорізькій міській раді на праві комунальної власності. Цільове призначення земельної ділянки: землі житлової та громадської забудови; для іншої житлової забудови (секція В 02.07) (п.п. 1, 2, 3, 18 Договору).

Згідно з п. 49 Договору, останній набирає чинності після його підписання сторонами.

Договір укладено до 28 серпня 2029 року (п.11 Договору).

Відповідно до пункту 6 Договору, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 32 853 137 грн 04 коп. в цінах 2019 року.

В пункті 12 Договору встановлено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та в розмірі 985594 грн 11 коп., що складає три відсотки нормативної грошової оцінки земельної ділянки за календарний рік в цінах 2019 року.

За змістом п. 13 Договору, обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням, зокрема, коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії.

Відповідно до п. 14 Договору, орендна плата вноситься щомісячно рівними частинами протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця на розрахунковий рахунок Управління казначейства у Вознесенівському районі м. Запоріжжя.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (дата формування інформаційної довідки 04.03.2024), право власності на земельну ділянку кадастровий номер: :05:002:0240, площею 1,8764 га, за адресою: м. Запоріжжя, вул. вул. Нижньодніпровська/вул. Немировича-Данченка, зареєстровано 16.03.2016 за територіальною громадою м.Запоріжжя в особі Запорізької міської ради. 30.09.2019 внесено запис про державну реєстрацію права оренди на вказану земельну ділянку на підставі договору оренди землі № 00198 від 26.09.2019; орендар - ТОВ «КОМПАНІЯ РАДІО КРОК».

В матеріалах справи міститься копія претензії від 05.01.2024 №01/02-11/0056 про сплату заборгованості з орендної плати та земельного податку, яка була направлена на адресу ТОВ «КОМПАНІЯ РАДІО КРОК» та відповідно до якої відповідачу повідомлялось про необхідність сплати заборгованості з орендної плати за користування земельною ділянкою комунальної власності, наявної станом на 01.12.2023 року.

Відповідач у листі-відповіді вих. № 1802/1 від 18.02.2024 на вказану претензію, зокрема, зазначив, що підтверджує наявність заборгованості за договором та зобов`язується її погасити одразу при наявності відповідного фінансування (а.с. 68).

Підставою для звернення позивача з позовом до суду стало невиконання ТОВ «КОМПАНІЯ РАДІО КРОК» зобов`язань щодо сплати орендних платежів, з урахуванням коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки землі за період з 01.01.2022 по 31.12.2023.

З урахуванням прийнятої судом до розгляду заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог, загальний розмір заборгованості з орендної плати за користування земельною ділянкою за період з 01.01.2022 по 31.12.2023, яка заявлена позивачем до стягнення, складає 2 330 930,07 грн.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 3 Земельного кодексу України визначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Статтею 14 Конституції України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

За змістом статті 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Статтею 80 Земельного кодексу України передбачено, що суб`єктами права власності на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

З положень статей 122, 123, 124 Земельного кодексу України слідує, що міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (ст. 2 Закону України «Про оренду землі»).

Згідно з частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За приписами статті 93 Земельного кодексу України та статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (стаття 13 Закону України «Про оренду землі»).

Згідно зі ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

У підпункті 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що орендна плата для цілей розділу XII цього Кодексу - обов`язковий платіж за користування земельною ділянкою державної або комунальної власності на умовах оренди.

Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (п.14.1.147 ст. 14 Податкового кодексу України).

Згідно зі ст. 265 Податкового кодексу України плата за землю є складовою податку на майно.

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки, об`єктом оподаткування - земельна ділянка, надана в оренду (п. 288.2 ст. 288 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.п. 288.1, 288.4 ст. 288 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Частинами 1 та 2 статті 21 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Виходячи із системного аналізу норм земельного та податкового законодавства України, орендна плата за земельну ділянку, яка перебуває в державній або в комунальній власності, має подвійну правову природу, оскільки, з одного боку, є передбаченим договором оренди землі платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (частина першастатті 21 Закону України «Про оренду землі», підпункт 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України), з другого боку, є однією з форм плати за землю як обов`язкового платежу в складі податку на майно нарівні із земельним податком (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Разом з тим, підставою для нарахування орендної плати за землю є саме договір оренди земельної ділянки (частина друга статті 21 Закону України «Про оренду землі», пункт 288.1 статті 288 Податкового кодексу України).

За змістом частини другої статті 21 Закону України «Про оренду землі», Податковим кодексом України регулюються виключно строки внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, тоді як всі інші питання, зокрема, розмір, умови нарахування та внесення орендної плати за землю, порядок та підстави зміни такого розміру, встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, про що також зазначено в пункті 288.4 статті 288 цього Кодексу (такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 27.03.2018 у справі № 925/258/17, від 31.10.2021 у справі 910/14176/20).

Згідно з підпунктами 288.5.1, 288.5.2 пункту 288.5 статті 288 ПК України, розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки; не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Аналіз наведених положень Податкового кодексу України, Закону України «Про оцінку земель» та Закону України «Про оренду землі» дає підстави для висновку, що зазначені законодавчі акти не встановлюють конкретного розміру орендної плати за земельну ділянку, який має бути зазначено в договорі оренди. Податковий кодекс України передбачає порядок визначення орендної плати за землю, а тому саме у договорі оренди визначаються розмір та умови сплати орендної плати.

Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 01.10.2018 у справі №916/3233/16, від 07.10.2019 у справі №922/3321/18, від 16.03.2020 у справі №922/1658/19, від 31.10.2021 у справі 910/14176/20.

За змістом частини п`ятої статті 5 Закону України «Про оцінку земель» та статті 289 Податкового кодексу України,для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності використовується нормативна грошова оцінка.

Отже нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності.

Згідно з підпунктом 14.1.125 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, нормативна грошова оцінка земельних ділянок для цілей розділу XII, глави 1 розділу XIV цього Кодексу - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений відповідно до законодавства центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до положень п. 289.2 ст. 289 ПК України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель (Кі), на який індексується нормативна грошова оцінка земель і земельних ділянок на 1 січня поточного року, що визначається за формулою: Кі = І:100, де І індекс споживчих цін за попередній рік.

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації не пізніше 15 січня поточного року забезпечують інформування центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель (п. 289.3 ст. 289 ПК України).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди (ч. 3 ст. 21 Закону України «Про оренду землі»).

Вищенаведеними нормами чинного законодавства визначена індексація нормативної грошової оцінки земельної ділянки в порядку, визначеному Податковим кодексом та індексація орендної плати згідно із Законом України «Про оренду землі».

Як слідує з положень статті 11 Цивільного кодексу України, договір є підставою для виникнення зобов`язань, які згідно зі статтями 525, 526, 530 цього Кодексу повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

В силу приписів ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 598, ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з п. 6 укладеного сторонами договору оренди землі № 00198 від 26.09.2019, нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер :05:002:0240 в цінах 2019 року складала 32853137 грн 04 коп.

У п. 12 Договору визначено розмір орендної плати, яка вноситься орендарем за календарний рік та становить 985 594 грн 11 коп., що складає 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки в цінах 2019 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

За змістом пункту 15 Договору, розмір орендної плати переглядається, зокрема, у разі зміни коефіцієнтів індексації.

В пункті 34 Договору визначено, що орендар зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі вносити оренду плату (пп. 34.4); самостійно щорічно індексувати розмір орендної плати відповідно до індексації нормативної грошової оцінки земель згідно з чинним законодавством (пп. 34.6).

Таким чином, на підставі умов договору оренди землі відповідач повинен у повному обсязі сплачувати орендну плату у встановленому договором розмірі з урахуванням коефіцієнту щорічної індексації за попередній рік за наростаючим підсумком, оскільки вона є складовою орендної плати.

Відповідно до п. 31 Договору, орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного та повного внесення орендної плати (пп. 31.4).

У статті 24 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку.

Обґрунтовуючи підстави для звернення з даним позовом до суду позивач зазначив, що відповідач у період з січня 2022 по грудень 2023 не сплачував орендну плату в розмірі, який відповідає встановленій у договорі оренди ставці - 3% від розміру нормативної грошової оцінки з урахуванням коефіцієнту індексації, як то передбачено умовами договору та положеннями ст. ст. 288-289 ПК України.

Відповідно до інформації, розміщеної на офіційному сайті Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру (у відкритому доступі за посиланням: https://land.gov.ua/vyznacheno-koefitsiient-indeksatsii-normatyvnoi-hroshovoi-otsinky-zemel-za-2022-rik/), на виконання статті 289 Податкового кодексу України, повідомлено, зокрема, про значення коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок: за 2019 та 2020 рік 1,0; за 2021 рік 1,1 (для земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення); за 2022 рік 1,15 (крім сільськогосподарських угідь).

Згідно з висновками, наведеними у постановах Верховного Суду, викладених в постановах від 18.12.2019 у справі № 804/937/16, від 23.06.2022 у справі № 160/8668/19, вказано, що нормами Податкового кодексу України (п. 289.2 ст. 289) прямо передбачено, що коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель. Коефіцієнти розраховує Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин і їх чинність не залежить від того, чи іншого рішення ради. На відповідні коефіцієнти індексується нормативна грошова оцінка, яка є чинною у відповідний період.

З урахуванням вищенаведеного, позивачем у позовній заяві наведений наступний розрахунок належної до сплати орендної плати за укладеним сторонами Договором оренди землі:

Розмір річної орендної плати за договором оренди землі у 2022 році дорівнює 1084153,52 грн, виходячи з наступного розрахунку: 32853137,04 грн (НГО в цінах 2019 року, яка зазначена у договорі) х 1,1 (коефіцієнт індексації 2019-2021) х 3%.

Розмір річної орендної плати за договором оренди землі у 2023 році дорівнює 1246776,55 грн, виходячи з наступного розрахунку: 36138540,74 грн (НГО в цінах 2022 року) х 1,15 (коефіцієнт індексації за 2022 рік) х 3%.

Отже розмір річної орендної плати, яку Орендар (ТОВ «КОМПАНІЯ РАДІО КРОК») повинен був вносити у 2022 році складає 1084153,52 грн, у 2023 році 1246776,55 грн.

Таким чином, загальний розмір орендної плати за період з 01.01.2022 по 31.12.2023 становить 2 330 930,07 грн, який заявлено позивачем до стягнення.

Відповідач позовні вимоги не спростував, доказів належного виконання договірних зобов`язань по сплаті орендної плати згідно з умовами договору оренди землі за заявлений спірний період суду не надав.

Наведені відповідачем у відзиві твердження про те, що повноваження щодо стягнення заборгованості з орендної плати за користування земельною ділянкою належать Головному управлінню ДПС у Запорізькій області, а Запорізька міська рада не є належним позивачем, є необґрунтованими.

Питання щодо належності Запорізької міської ради, як позивача, за вимогами про стягнення заборгованості з орендної плати за землю у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за договором оренди землі та підвідомчості такого спору господарському суду досліджувалось при вирішенні клопотання відповідача про закриття провадження у даній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України, у задоволенні якого судом було відмовлено, що відображено в ухвалі суду від 09.05.2024.

Висновок щодо належного суб`єкта отримання плати за землю у вигляді орендної плати за земельні ділянки комунальної форми власності, яким виступає міська рада, за позовами про її стягнення з орендаря, підтверджено Верховним Судом, зокрема, у постанові від 13.10.2021 у справі № 910/14176/20.

Також у постанові Верховного Суду від 05.07.2022 у справі № 908/1721/21 зазначено, що боржник не є власником земельної ділянки, а Головне управління ДПС не є стороною договору оренди, тому у нього відсутні повноваження стягувати орендну плату за договором оренди, укладеного між боржником та міською радою.

Верховний Суд в ухвалі від 18.03.2021 у справі № 904/5955/19, закриваючи касаційне провадження вказав, що відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 27.11.2018 у справі № 912/1385/17, до правовідносин, які склалися саме між Орендодавцем та Орендарем у межах виконання договору оренди земельної ділянки, підлягають застосуванню норми ст. 2 Закону України «Про оренду землі», відповідно до ч. 1 якої відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Викладені у відзиві доводи відповідача про відсутність у нього обов`язку сплачувати орендну плату за землю за період березня 2022 по березень 2023 на підставі пп.69.14 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, суд відхиляє з огляду на наступне.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану» від 3 березня 2022 року № 2118-IX підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України було доповнено пунктом 69.

Відповідно до абзацу першого пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України (в редакції Закону № 2260-IX від 12.05.2022р.) встановлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 р. № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022р. № 2102-ІХ, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 №2120-IX, розділ ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України підрозділ 10 Перехідних положень Податкового кодексу України доповнено, зокрема, пунктом 69.14 наступного змісту:

«Тимчасово, на період з 1 березня 2022 року по 31 грудня року, наступного за роком, у якому припинено або скасовано воєнний, надзвичайний стан, не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб, а також за земельні ділянки (земельні частки (паї), визначені обласними військовими адміністраціями як засмічені вибухонебезпечними предметами та/або на яких наявні фортифікаційні споруди. Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, визначається Кабінетом Міністрів України».

Первинно затверджений Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 № 75 «Перелік територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)» станом на 25.04.2022 не містив жодних територіальних громад Запорізького району серед територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

Запорізька міська територіальна громада Запорізького району з`явилася у вказаному переліку в редакції Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 31.05.2022 р. № 104, станом на 27.05.2022.

Проте за даними загальнодоступних джерел (https://fakty.com.ua/ua/ukraine/20220527-karta-bojovyh-dij-na-25-05-2022-sytuacziya-na-fronti/), станом на 25.05.2022 територія м.Запоріжжя не перебувала в районі трериторій воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні). Вказана ситуація не змінювалася і в подальшому.

Очевидно, що на потачку повномасштабного вторгнення в Україну збройних формувань Російської Федерації в умовах активних наступальних дій з боку агресора та постійної зміни ліній фронту законодавець приймав нормативні акти в екстремальних умовах і цілком зрозуміло, що вказаним вище Законом від 15.03.2022 № 2120-IX звільнялися від плати за землю (орендної плати) земельні ділянки, на територіях де ведуться (велися) бойові дії. Виключно через початок військової агресії законодавцем прийнято рішення, що на територіях, де ведуться бойові дії та які знаходяться під окупацією, орендна плата за земельні ділянки не буде сплачуватися орендарями. В подальшому відбулись законодавчі зміни в зазначеній сфері.

Так, 6 травня 2023 року набув чинності Закон України від 11 квітня 2023 року № 3050-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно» (далі Закон № 3050-ІХ).

В редакції Закону України № 3050-ІХ підпункт 69.14 п. 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, було викладено наступним чином:

«За період з 1 січня 2022 року до 31 грудня 2022 року не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних осіб, та за період з 1 березня 2022 року до 31 грудня 2022 року - в частині земельних ділянок, що перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Починаючи з 1 січня 2023 року, за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, які включені до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) не нараховується та не сплачується за період з першого числа місяця, в якому було визначено щодо відповідних територій дату початку активних бойових дій або тимчасової окупації, до останнього числа місяця, в якому було завершено активні бойові дії або тимчасова окупація на відповідній території.

Дати початку та завершення активних бойових дій або тимчасової окупації визначаються відповідно до даних Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.

Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, визначається у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку…».

Отже, законодавець визначив умови особливостей оподаткування, уточнивши, що не нараховується та не сплачується орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності, які розташовані саме на територіях активних бойових чи на тимчасово окупованих територіях.

Уточнення формулювання відносно прямої вказівки в Законі, що вказане стосується земельних ділянок, які розташовані на територіях активних бойових дій, викликане тим, що до відповідних Переліків, визначених Міністерством реінтеграції тимчасово окупований територій увійшли територіальні громади, які розташовані на територіях прилеглих до тих, де велися активні бойові дії, але яких бойові дії безпосередньо не торкнулися.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 № 1364 установлено, що що перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (далі - Перелік), затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони на підставі пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій. До територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, включаються території можливих бойових дій та території активних бойових дій; у переліку визначаються дата початку та дата завершення бойових дій (дата виникнення та припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації;

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 (далі Наказ № 309), затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, згідно з додатком до нього. В цьому Переліку у розділі І «Території, на яких ведуться (велися) бойові дії» з`явилося окреме виділення «Територій можливих бойових дій» (пункт 1 розділу І) та «Територій активних бойових дій» (пункт 2 розділу І).

У підпункті 1.3 п. 1 розділу І цього Переліку зазначено, що вся територія Запорізького району, в т.ч. Запорізька міська територіальна громада, була віднесена до територій можливих бойових дій (дата виникнення можливих бойових дій 12.03.2022 у первісній редакції Переліку).

На момент набрання чинності 06.05.2023 Законом № 3050-ІХ Перелік, затверджений Наказом № 309, діяв у редакції, згідно з якою територія Запорізького району Запорізької області, до складу якої входить територія Запорізької міської територіальної громади і, відповідно, місто Запоріжжя, віднесена до територій можливих бойових дій (з 01.01.2023) (підпункт 1.3 пункту 1 розділу І Переліку). До територій активних бойових дій територія Запорізького району Запорізької області віднесена в період з 12.03.2022 по 31.12.2022 (підпункт 2.3 пункту 2 розділу І Переліку).

В рішенні у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) від 9 лютого 1999 року № 1-рп/1999, Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення ч. 1 ст. 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб. Але це не означає, що цей конституційний принцип не може поширюватись на закони та інші нормативно-правові акти, які пом`якшують або скасовують відповідальність юридичних осіб. Проте надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті. Положення ч. 1 ст. 58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи).

Закон № 3050-ІХ не має прямої вказівки про зворотну дію Наказу №309 в часі. Для цілей справляння плати за землю у 2022 році Наказ №309 застосовується у частині наявності певної території у відповідному пункті розділу І Переліку, затвердженого Наказом №309 у чинній редакції (зі змінами) в період на який поширюється дія Закону № 3050-ІХ.

Як зазначалося вище, на момент набрання чинності 06.05.2023 Законом № 3050-IX від 11.04.2023, Наказ №309 діяв у редакції, за якою вся територія Запорізького району Запорізької області, в т.ч. Запорізька міська територіальна громада, віднесена до територій можливих бойових дій з 01.01.2023 (пп. 1.3 п. 1 перший розділу І Переліку).

На офіційному сайті Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій опубліковано роз`яснення щодо застосування Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, стосовно того, за якими критеріями ці території відносяться до територій можливих та активних бойових дій (за посиланням: https://minre.gov.ua/2023/01/13/novyj-perelik-terytorij-na-yakyh-vedutsya-velysya-bojovi-diyi-abo-tot-rozyasnennya-shhodo-zastosuvannya/).

Так, територіями активних бойових дій визначаються території: через які проходить лінія бойового зіткнення або які межують з тимчасово окупованими територіями та на яких наразі неможливо у повному обсязі виконувати функції держави, зокрема в частині доступу до публічних електронних реєстрів, та існує значна загроза життю і здоров`ю населення. Територіями можливих бойових дій вважаються території, які межують з територіями активних бойових дій або тимчасово окупованими територіями чи прилеглі до державного кордону з державою-агресором та на яких можливо забезпечувати функції держави, до яких може повертатися населення, втім періодично піддаються ворожим обстрілам.

Земельна ділянка кадастровий номер: :05:002:0240, загальною площею 1,8764 га, якою на підставі договору оренди землі № 00198 від 26.09.2019 користується відповідач, розташована в місті Запоріжжя, в межах Запорізької міської територіальної громади місті Запоріжжя.

Загальновідомим є той факт, що на територіях в межах міста Запоріжжя ніколи, починаючи з 24.02.2022 не велися і не ведуться активні бойові дії, місто не перебувало під тимчасовою окупацією збройних формувань Російської Федерації, територія міста безпосередньо не межує з тимчасово окупованими територіями Запорізької області. Ракетні обстріли, від яких періодично потерпають усі регіони України, не відносяться до активних бойових дій.

Слід також зазначити, що пунктом 288.4 статті 288 Податкового кодексу України (в редакції Закону від 11.04.2023 за №3050-ІХ) визначено, що розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (крім випадків консервації таких земельних ділянок або визнання земельних ділянок забрудненими (потенційно забрудненими) вибухонебезпечними предметами).

Податковим кодексом України надано право коригування нарахованих податкових зобов`язань з плати за землю за період березень 2022 - грудень 2023 року шляхом подання в порядку, визначеному цим Кодексом, уточнюючих податкових декларацій, тим платникам за землю, орендовані земельні ділянки яких перебувають в зоні активних бойових дій або тимчасово окупованих Російською Федерацією, або щодо яких затверджено робочий проект землеустрою щодо консервації земельної ділянки, або тих, які визнані такими, що забруднені вибухонебезпечними предметами чи непридатними до використання у зв`язку із потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами.

Земельна ділянка, якою користується відповідач на правах оренди, не відноситься до жодної із перелічених категорій земельних ділянок. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Орендарем (відповідачем) не надано доказів неможливості використання у спірний період земельної ділянки, наданої йому в оренду за договором оренди землі №00198 від 26.09.2019, згідно з її функціональним призначенням: для розташування багатофункціонального житлового комплексу.

Крім того, зміни до договору оренди земельної ділянки щодо звільнення орендаря від сплати орендних платежів у 2022-2023 роках сторонами не вносилися, жодного рішення щодо звільнення відповідача від цих платежів Запорізькою міською радою не приймалося.

Наведеним вище спростовується заперечення відповідача, викладені у відзиві.

Таким чином, підстави для звільнення відповідача від сплати за оренду землі за весь заявлений позивачем період (з 01.01.2022 по 31.12.2023) відсутні. Обов`язок орендаря сплачувати орендну плату за земельну ділянку відповідно до вимог законодавства та умов договору оренди землі є обов`язковим.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором оренди землі №00198 від 26.09.2019 за період з 01.01.2022 по 31.12.2023 включно у розмірі 2330930,07 грн є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Запорізька міська рада не є розпорядником бюджетних коштів та не має рахунків у фінансових установах. Головним розпорядником коштів, який здійснює видатки є Виконавчий комітет Запорізької міської ради. Саме Виконавчий комітет Запорізької міської ради здійснює заходи, що реалізуються за рахунок коштів бюджету, в тому числі щодо сплати судового збору за подачу позовних заяв та інших заяв до суду для захисту прав та інтересів територіальної громади в особі Запорізької міської ради, як про це зазначав і сам позивач у позовній заяві.

Відповідно до платіжних інструкції № 276 від 11.03.2024 та № 650 від 21.05.2024, копії яких додані до позовної заяви та заяви про збільшення розміру позовних вимог, платником судового збору за подачу позову у даній справі виступав Виконавчий комітет Запорізької міської ради (), тому судовий збір належить до стягнення з відповідача на користь позивача в особі Виконавчого комітету Запорізької міської ради.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ РАДІО КРОК», (69035, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 137) на користь Запорізької міської ради, (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 206; на розрахунковий рахунок UA0008479, отримувач: Головне управління казначейства у Запорізькій області, , код 18010600) суму 2 330 930 (два мільйони триста тридцять тисяч дев`ятсот тридцять) грн 07 коп. заборгованості з орендної плати.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ РАДІО КРОК», (69035, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 137) на користь Запорізької міської ради, (69105, м. Запоріжжя, пр.Соборний, 206) в особі Виконавчого комітету Запорізької міської ради, (69105, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 206; розрахунковий рахунок UA0034816, банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ, отримувач: Виконавчий комітет Запорізької міської ради, ) суму 27971 (двадцять сім тисяч дев`ятсот сімдесят одну) грн 16 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 15.08.2024.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складання повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Боєва