ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" серпня 2024 р. Справа № 910/3097/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шапрана В.В.

суддів: Андрієнка В.В.

Буравльова С.І.

без повідомлення учасників справи,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліт Будсервіс"

на рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2024

у справі №910/3097/24 (суддя - Андреїшина І.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліт Будсервіс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хан Лтд"

про стягнення заборгованості.

ВСТАНОВИВ:

У березні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Моноліт Будсервіс" звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хан Лтд" про стягнення заборгованості за договором підряду №ЗП15-14/06/23-ПР від 14.06.2023 у розмірі 77572,45 грн, з яких: 77300,00 грн - основний борг та 272,45 грн - 3% річних.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що у відповідача існує зобов`язання перед позивачем щодо повернення 77300,00 грн авансового платежу за невиконані роботи за договором та сплати 3% за невиконання умов договору у розмірі 272,45 грн, нарахованих за період з 24.01.2024 по 06.03.2024.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.03.2024 відкрито провадження у справі №910/3097/24 та вирішено здійснювати її розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.06.2024 у справі №910/3097/24 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліт Будсервіс" відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Моноліт Будсервіс" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права та порушено приписи процесуального права.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 07.06.2024 апеляційну скаргу у справі №910/3097/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.06.2024 відкрито апеляційне провадження у справі №910/3097/24, вирішено здійснювати її розгляд без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання) на підставі ч. 10 ст. 270 ГПК України, а також встановлено відповідачу строк на подання відзиву.

Відповідач у встановлений процесуальний строк не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Поряд з цим, 01.08.2024 Товариством з обмеженою відповідальністю "Хан Лтд" до суду подано клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Клопотання мотивоване тим, що грошові кошти в сумі 77572,45 грн, стягнення яких є предметом спору у даній справі, були перераховані на банківські реквізити Товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліт Будсервіс", що підтверджується платіжною інструкцією №7704 від 20.06.2024. Тому, оскільки відповідач у добровільному порядку задовольнив вимоги позивача, предмет спору у справі відсутній, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

02.08.2024 Товариством з обмеженою відповідальністю "Моноліт Будсервіс" подано заперечення на клопотання про закриття провадження. Позивач фактично підтвердив надходження коштів від відповідача, однак зазначив, що закриття провадження у справі відноситься до виключних повноважень суду першої інстанції. Тому позивач просить відмовити у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Хан Лтд", рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про повне задоволення позовних вимог.

Проаналізувавши обставини справи та подані сторонами докази, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 14.06.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Моноліт Будсервіс" (генпідрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Хан Лтд" (підрядник) укладений договір підряду №ЗП15-14/06/23-ПР, відповідно до умов якого генпідрядник доручає та оплачує, а підрядник зобов`язується за рахунок власних та/або залучених сил, засобів, ресурсів та будівельної машинної техніки, у відповідності до даного договору, проектної документації та законодавства виконати комплекс підрядних будівельно-монтажних робіт з виготовлення, доставки та монтажу металевих протипожежних технічних дверей Офісного комплексу №15 при будівництві об`єкту - "Будівництво І (першої) черги житлового комплексу з об`єктами соціально-побутового призначення за адресою: пров. Заводський, 1, 1/2, 2 вул. Причальна, 1/5, 5 у Дарницькому районі м. Києва. Офісний комплекс № 15" (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 1.2 договору роботи, що виконуються підрядником за цим договором:

- забезпечення (доставка) всіх необхідних для виконання робіт ресурсів (будівельних матеріалів, обладнання, устаткування, інструментів тощо), будівельної машинної техніки, підіймальних механізмів, витратних матеріалів тощо;

- улаштування металевих протипожежних технічних дверей (технічні характеристики та комплектація яких визначено у додатку №1 до договору "договірна ціна");

- забезпечення введення результатів робіт в експлуатацію з оформленням відповідних документів для/від відповідних контролюючих органів держнагляду України в межах компетенції підрядника згідно законодавства.

Згідно з п. 4.1 договору договірна ціна за договором складає 110417,00 грн.

Оплата за договором здійснюється наступним чином:

- аванси на закупівлю підрядником ресурсів та виконання робіт, що є необхідними для виконання робіт, сплачуватимуться генпідрядником підряднику на підставі листів-заявок останнього, поданих та погоджених підрядником із генпідрядником у відповідності до п. 2.3.19 договору (п. 4.5.1 договору);

- решту грошових коштів за виконані роботи генпідрядник сплачує на підставі актів №КБ-2в та довідки №КБ-3, які підписуються уповноваженими представниками сторін щомісячно. Акт №КБ-2в та довідку №КБ-3 підрядник передає генпідряднику не пізніше 15 (п`ятнадцятого) числа звітного місяця. Генпідрядник протягом 10 (десяти) днів після отримання акту перевіряє його реальність та підписує в частині фактично виконаних обсягів робіт. Оплата виконаних робіт здійснюється протягом 10 (десяти) банківських днів після підписання акту приймання виконаних будівельних робіт (форма №КБ-2в) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма №КБ-3) (п. 4.5.2 договору).

Відповідно до п. 3.1 договору підрядник приступає до виконання робіт за умови:

- передачі генпідрядником проектної та дозвільної документації згідно з п. 2.1.1 договору;

- передачі генпідрядником фронту робіт по акту прийому-передачі;

- перерахування генпідрядником першого траншу авансового платежу підряднику згідно договору, - та зобов`язується завершити їх повне виконання згідно графіка будівництва (п. 4.5.1 договору).

На виконання умов договору позивачем було сплачено відповідачу грошові кошти у розмірі 77300,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №30170 від 13.07.2023.

Керуючись п. п. 2.2.5, 13.3-13.4 договору позивач направив на поштову та електронну адресу відповідача лист-вимогу №53 від 15.01.2024 про дострокове розірвання (припинення) договору №ЗП15-14/06/23-ПР від 14.06.2023 та повернення грошового авансу (боргу), відповідно до якої відповідачу було повідомлено про дострокове розірвання (припинення) договору та необхідність повернення авансу (боргу) в сумі 77300,00 грн протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту отримання даної вимоги. Вказана вимога була отримана відповідачем електронною поштою 16.01.2024.

Таким чином, позивач зазначає, що відповідач мав повернути грошові кошти в сумі 77300,00 грн до 23.01.2024 включно, що останнім зроблено не було.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що у відповідача існує зобов`язання перед позивачем щодо повернення 77300,00 грн авансового платежу за невиконані роботи за договором та сплати 3% у розмірі 272,45 грн, нарахованих за період з 24.01.2024 по 06.03.2024.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, судом першої інстанції встановлено, що матеріали справи не містять жодних доказів передачі генпідрядником проектної та дозвільної документації згідно з п. 2.1.1 договору та передачі генпідрядником фронту робіт по акту прийому-передачі. Більше того, матеріали справи не містять жодних доказів виконання робіт за договором, у тому числі, станом на дату ухвалення рішення.

Відповідно до п. 4.5.1 договору аванси на закупівлю підрядником ресурсів та виконання робіт, що є необхідними для виконання робіт, сплачуватимуться генпідрядником підряднику на підставі листів-заявок останнього, поданих та погоджених підрядником із генпідрядником у відповідності до п. 2.3.19 договору. Проте, судом встановлено, що матеріали справи не містять копій листів-заявок, погоджених підрядником із генпідрядником у відповідності до п. 2.3.19 договору. Також судом встановлено, що позивачем не надано до суду примірника додатку №2 до договору підряду №ЗП15-14/06/23-ПР від 14.06.2023.

Таким чином, місцевий господарський суд вказав на те, що у суду відсутня можливість встановити передбачені договором підряду строки виконання робіт та наявність простроченого зобов`язання відповідача, зокрема, щодо виконання комплексу підрядних будівельно-монтажних робіт з виготовлення, доставки та монтажу металевих протипожежних технічних дверей Офісного комплексу №15 при будівництві об`єкту.

З наявної в матеріалах справи копії платіжної інструкції №30170 від 13.07.2023 вбачається, що позивачем перераховано грошові кошти в сумі 77300,00 грн з призначенням платежу: "Сплата за підрядні роботи зг. дог. №ЗП15-14/06/23-ПР від 14.06.2023, у т.ч. ПДВ 20% 12883,33 грн". Таким чином, матеріли справи не містять доказів перерахування позивачем відповідачу саме авансу за договором підряду №ЗП15-14/06/23-ПР від 14.06.2023.

Як наслідок, оскільки в матеріалах справи відсутні докази невиконання підрядником у визначений замовником строк робіт, так як додаток №2 до даного договору - "Графік виконання робіт" відсутній, вказане виключає можливість стягнення сплачених за цим договором коштів з відповідача як це передбачається ч. 2 ст. 849 Цивільного кодексу України, що також виключає можливість задоволення позову.

Однак, як було зазначено вище, 01.08.2024 Товариством з обмеженою відповідальністю "Хан Лтд" до суду апеляційної інстанції подано клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Відповідач вказує на те, що грошові кошти в сумі 77572,45 грн, стягнення яких є предметом спору у даній справі, були перераховані на банківські реквізити Товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліт Будсервіс", що підтверджується платіжною інструкцією №7704 від 20.06.2024. Тому, оскільки відповідач у добровільному порядку задовольнив вимоги позивача, предмет спору у справі відсутній, що є підставою для закриття провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи та подане Товариством з обмеженою відповідальністю "Хан Лтд" клопотання про закриття провадження у справі, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України унормовано, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК України можливе також у разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина зумовлює відмову в позові, а не закриття провадження у справі.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

У постанові Верховного Суду від 09.03.2021 у справі №914/1034/18 зазначено, що відповідно до ст. 241 ГПК України рішення суду першої інстанції, у разі подання апеляційної скарги, набирає законної сили після прийняття постанови апеляційним господарським судом за наслідками апеляційного перегляду, а відтак залишення без змін рішення суду першої інстанції про стягнення боргу, якого не існувало на момент прийняття такого рішення, свідчить про невиправдане втручання у право особи на мирне володіння його майном.

Отже, не зважаючи на те, що суд першої інстанції в межах наданих доказів прийняв законне і обґрунтоване рішення, зайвий формалізм не повинен створювати надмірний тягар для сторін. Фактично, стягнення боргу у разі відсутності такого боргу порушить принцип справедливості.

В силу положень ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» завданням суду є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, прав і свобод, тоді як особливо вузьке тлумачення процесуальних норм суперечить цим завданням.

Згідно з ч. 1 ст. 278 ГПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку із залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених ст. ст. 226 та 231 цього кодексу.

Так, відповідачем до апеляційного суду надано копію платіжної інструкції №7704 від 20.06.2024 на суму 77572,45 грн з наступним призначенням платежу: «Повернення коштів згідно претензії №53 від 15.01.24 р. по договору №ЗП15-14/06/23-ПР від 14.06.23 р., без ПДВ».

Позивач, у свою чергу, підтвердив надходження на його рахунок вказаних грошових коштів та надав апеляційному суду свій примірник платіжної інструкції №7704 від 20.06.2024.

Беручи до уваги встановлені фактичні обставини справи щодо сплати відповідачем 77572,45 грн заборгованості, що складається з 77300,00 грн основного боргу та 272,45 грн 3% річних, керуючись ст. 278 ГПК України, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Хан Лтд" про закриття провадження.

Як наслідок, апеляційний суд приходить до висновку щодо наявності підстав для закриття провадження у справі №910/3097/24 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76 та 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Як передбачено ч. 1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зважаючи на вищевикладені обставини справи у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2024 у справі №910/3097/24 підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

При цьому, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліт Будсервіс" залишається без задоволення.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Згідно з ч. 5 ст. 12 ГПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як передбачено ч. 3 ст. 287 ГПК України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 даної статті.

Вказана справа є малозначною, а тому прийнята постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліт Будсервіс" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2024 скасувати повністю та закрити провадження у справі №910/3097/24.

3. Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Моноліт Будсервіс".

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя В.В. Шапран

Судді В.В. Андрієнко

С.І. Буравльов