Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., за участю секретаря судового засідання Коверги П.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ Метал Груп"
про ухвалення додаткового рішення
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ Метал Груп"
до російської федерації в особі міністерства юстиції російської федерації
про стягнення збитків в розмірі 393 450 420,14 грн.
Представники сторін:
від позивача: Рященко М.І., ордер серія № АА № 1359896;
від відповідача: не з`явився
Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.07.2024 позов задоволено частково, стягнуто з держави російська федерація в особі міністерства юстиції російської федерації на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АВ Метал Груп» збитки внаслідок знищення товарно-матеріальних цінностей у розмірі 8 370 276 доларів США 02 центи, що в гривневому еквіваленті становить 306 089 275 грн. 52 коп., збитки внаслідок знищення рухомого майна в розмірі 113 107 доларів США 23 центи, що в гривневому еквіваленті становить 4 136 173 грн. 20 коп., упущену вигоду в розмірі 1 917 328 доларів США 75 центів, що в гривневому еквіваленті становить 70 114 028 грн. 13 коп. та витрати по оплаті судової експертизи в розмірі 120 000 грн. 00 коп., в іншій частині позову відмовлено, стягнуто з держави російська федерація в особі міністерства юстиції російської федерації в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 939 400 грн. 00 коп.

29.07.2024 представником позивача подано заяву про ухвалення додаткового рішення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.07.2024 призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати у справі №910/11313/24 на 12.08.2024.

У судове засідання 12.08.2024 представник позивача з`явився, представник відповідача не з`явився.

Розглянувши у судовому засіданні 12.08.2024 заяву позивача про розподіл витрат на правничу допомогу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частина 1 ст. 124 ГПК України встановлює, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Частина 1 ст. 123 ГПК України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Так, частиною 8 статті 129 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Частинами 2-6 ст. 126 ГПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

У постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду сформулювала такі висновки щодо застосування норм права при вирішенні питання про розподіл судових витрат на правову допомогу:

1) за змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 цього Кодексу);

2) зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи;

3) загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України. Разом із тим, у ч. 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат;

4) під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, керуючись ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

На підтвердження заявленого до стягнення розміру надання правової допомоги, позивачем надано Договір про надання правової допомоги № 2714-1203 від 28.11.2022, рахунки № 38803 від 25.01.2023 на суму 56 366,37 грн., № 39223 від 24.03.2023 на суму 148 885,78 грн., № 39308 від 17.04.2023 на суму 37 588,18 грн., № 39567 від 15.05.2023 на суму 256 058,71 грн., № 39833 від 19.06.2023 на суму 284 254,45 грн., № 40087 від 17.07.2023 на суму 275 598,29 грн., № 40329 від 22.08.2023 на суму 392 218,56 грн., № 40531 від 20.09.2023 на суму 32 858,43 грн., № 40773 від 20.10.2023 на суму 127 048,10 грн., № 41004 від 27.11.2023 на суму 67 325,40 грн., № 41268 від 25.11.2023 на суму 37 982,53 грн., № 41918 від 19.03.2024 на суму 12 224,74 грн., № 42142 від 19.04.2024 на суму 35 851,24 грн., № 42373 від 16.05.2024 на суму 66 791,31 грн., № 42604 від 18.06.2024 на суму 16 718,05 грн., № 42826 від 18.07.2024 на суму 31 560,61 грн., Акти виконаних робіт (наданих послуг) № 33 від 30.01.2023 на суму 56 366,37 грн., №172 від 29.03.2023 на суму 148 885,78 грн., № 245-1 від 24.04.2023 на суму 37 588,18 грн., № 253 від 23.05.2024 на суму 66 791,31 грн., № 307 від 15.05.2023 на суму 256 058,71 грн., № 380 від 26.06.2023 на суму 284 254,45 грн., № 444 від 24.07.2023 на суму 275 598,29 грн., № 541 від 31.08.2023 на суму 392 218,56 грн., № 603 від 25.09.2023 на суму 32 858,43 грн., № 630 від 24.10.2023 на суму 127 048,10 грн., № 723 від 01.12.2023 на суму 67 325,40 грн., № 776 від 26.12.2023 на суму 37 982,53 грн., № 152 від 26.03.2024 на суму 12 224,74 грн., №202 від 25.04.2024 на суму 35 851,24 грн., №304 від 20.06.2024 на суму 16 715,05 грн., № 355 від 24.07.2024 на суму 31 560,61 грн.

Таким чином, враховуючи приписи статті 13 ГПК України та відсутність будь-яких заперечень відповідача щодо розміру наданої правової допомоги, судом встановлено, що понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1 879 330,75 грн. є підтвердженими, а відповідачем не доведено неспівмірності цих витрат відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України.

Згідно з приписами ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

За наведених обставин, з огляду на надані позивачем докази на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу, враховуючи, що рішенням Господарського суду міста Києва не вирішено питання про розподіл судових витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, про необхідність ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат за правилами, передбаченими ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Стягнути з держави російська федерація в особі міністерства юстиції російської федерації (119991, російська федерація, місто москва, вулиця житня, будинок 14, будівля 1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ Метал Груп" (49000, м. Дніпро, вул. Шолом-Алейхема, буд. 5; ідентифікаційний код: 36441934) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 45 134 (сорок п`ять тисяч сто тридцять чотири) євро 43 євроценти, що в гривневому еквіваленті становить 1 816 705 (один мільйон вісімсот шістнадцять тисяч сімсот п`ять) грн. 83 коп.

2. Після набрання додатковим рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне додаткове рішення складено: 15.08.2024

Суддя О.А. Грєхова