ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"09" серпня 2024 р. Справа № 21/009-12

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., перевіривши матеріали подання приватного виконавця виконавчого округу Київської області Мойсея Івана Михайловича від 01.08.2024 № 72-69737376/22 про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, у справі

за позовом Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України»

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Євробудком»

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Рестерра»

3. Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-фірма «Бортничі»

4. Товариства з обмеженою відповідальністю «Грус»

5. Товариства з обмеженою відповідальністю «Євробудінвест»

6. Товариства з обмеженою відповідальністю «Таурустрейдінг»

7. Товариства з обмеженою відповідальністю «Технобілдігруп»

8. Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський гуртовий ринок»

про звернення стягнення на заставлене майно,

встановив:
Рішенням Господарського суду Київської області від 20.12.2012 у справі №21/009-12 позов задоволено частково, звернуто стягнення на заставлене майно (предмет іпотеки) належні на праві власності відповідачам земельні ділянки, в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Євробудком» перед Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» за кредитним договором №151408К13 від 28.05.2008.

На примусове виконання вказаного рішення Господарський суд Київської області видав 10.01.2013 відповідні накази.

Через канцелярію суду 06.08.2024 від приватного виконавця виконавчого округу Київської області Мойсея Івана Михайловича (далі приватний виконавець) надійшло подання від 01.08.2024 № 72-69737376/22 про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку (далі подання).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.08.2024 вказане подання передано для розгляду судді Щоткіну О.В.

Відповідно до частин десятої, одинадцятої статті 336 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Водночас процесуальні вимоги до зазначеного подання, як різновиду заяви з процесуальних питань, регламентуються загальними нормами Господарського процесуального кодексу України.

Зокрема, частини перша і друга статті 170 ГПК України містять загальні вимоги до всіх без винятку заяв поданих з процесуальних питань.

Так, будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву, клопотання або заперечення, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), вказівку на статус фізичної особи-підприємця (для такої фізичної особи), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 2) найменування суду, до якого вона подається; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, що подається на стадії виконання судового рішення, у тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надсилання (надання) іншим учасникам справи (провадження) з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Господарський суд установив, що приватний виконавець звернувся із відповідним поданням у порядку, передбаченому розділом V Господарського процесуального кодексу України, який регулює процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у господарських справах, і на підставі статті 336 ГПК України, як складової розділу V.

Тобто до такого подання, відповідно до вимог статті 170 ГПК України, необхідно надати докази його надсилання іншим учасникам справи (провадження).

Водночас норма статті 336 ГПК України щодо негайного розгляду такого подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця, не спростовує обов`язок виконання вимог статті 170 ГПК України щодо надання доказів надсилання такого подання іншим учасникам справи (провадження).

За змістом частини першої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Оскільки виконання судових рішень є однією із стадій судового процесу, яка (стадія) може мати інший склад учасників спірних правовідносин порівняно зі складом учасників цієї справи у позовному провадженні, сторонам виконавчого провадження має бути забезпечено дотримання загальних засад господарського процесуального законодавства при розгляді, у тому числі подань державного чи приватного виконавця. Розгляд відповідних подань має здійснюватися у відповідності до засад рівності та змагальності сторін таких правовідносин.

Відповідно до викладених у поданні обставин, приватний виконавець просить суд звернути стягнення на нерухоме майно (земельні ділянки), що належить боржнику, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку з метою примусового виконання наказу Господарського суду Київської області № 21/009-12 від 10.01.2013 в межах виконавчого провадження № 69737376, у якому стягувачем є Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України», а боржником Товариство з обмеженою відповідальністю «Технобілдігруп».

Звертаючись до суду із поданням приватний виконавець надав докази надіслання учасникам провадження лише подання від 01.08.2024 № 72-69737376/22 про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, на 5 арк. без додатків.

У поданні міститься примітка, що приватний виконавець подає додатки лише для суду на підставі частини дев`ятої статті 80 ГПК України у зв`язку із надмірним обсягом документів.

Так, відповідно до вказаної норми копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

На переконання суду, обсяг письмових доказів, які долучені до подання, не є надмірним (загалом на 105 арк.). Більш того суд вважає, що ненаправлення учасникам провадження копій письмових доказів, які додані до подання, порушує баланс рівності учасників судового процесу перед законом і судом.

Водночас, якщо приватний виконавець все ж таки вважає надмірним обсяг доданих до подання документів, він не був позбавлений права подати до суду це подання в електронній формі за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами.

Більше того, частиною сьомою статті 42 ГПК України визначено, що якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи щодо надсилання копій документів іншим учасникам справи, такі документи в електронній формі можуть направлятися з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету у паперовій формі листом з описом вкладення.

Якщо інший учасник справи відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрував його, учасник справи, який подає документи до суду в електронній формі з використанням електронного кабінету, звільняється від обов`язку надсилання копій документів такому учаснику справи.

Між тим, приватний виконавець вирішив подати це подання в паперовій формі, у зв`язку з чим зобов`язаний направити його копію та копії доданих до нього документів на адресу учасників провадження листом з описом вкладення.

Згідно із частиною четвертою статті 170 ГПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

При цьому суд звертає увагу, що повернення цього подання не перешкоджає повторному зверненню з ним до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись статтями 170, 234, 235, 336 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:
Повернути без розгляду приватному виконавцю виконавчого округу Київської області Мойсею Івану Михайловичу подання від 01.08.2024 № 72-69737376/22 про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Щоткін