номер провадження справи 9/111/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2024 Справа № 908/1522/24

м.Запоріжжя

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРІЖСПЕЦБУД», м.Запоріжжя

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТПРОМБУД ІНВЕСТ», м.Запоріжжя

про стягненнясуми 526974,33 грн.

Суддя Боєва О.С.

Без виклику сторін

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРІЖСПЕЦБУД» про стягнення з відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТПРОМБУД ІНВЕСТ» суми 526974,33 грн основного боргу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу від 21.05.2024 здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/1522/24 та визначено до розгляду судді Боєвій О.С.

Ухвалою суду від 28.05.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/1522/24, присвоєно номер провадження справи 9/111/24. Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Підставою для звернення з позовом зазначено неналежне виконання відповідачем зобов`язання з оплати наданих позивачем та прийнятих відповідачем послуг згідно з підписаними сторонами актами здачі-приймання робіт надання послуг за період з 30.04.2019 по 03.06.2020 на загальну суму 746144,33 грн, з яких відповідачем частково сплачено 200000,00 грн, а також сторонами проведено взаємозалік на суму 19170,00 грн (акт від 21.07.2021), внаслідок чого заборгованість відповідача становить 526974,33 грн. У позовній заяві також зазначено, що рішенням суду у справі № 908/3577/23 було відмовлено у стягнені цієї суми у зв`язку з не направленням на вірну адресу відповідача вимоги щодо сплати суми боргу. Виправивши цей недолік позивач повторно звернувся до суду. Позов обґрунтовано ст.ст. 11, 526, 530, 612 ЦК України, ст.ст. 174, 193 ГК України.

В ухвалі суду від 28.05.2024 про відкриття провадження у справі відповідачу відповідно до положень ст. 165, ст. 251 ГПК України було запропоновано надати відзив з документальним обґрунтуванням протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше ніж у строк до 18.06.2024 включно.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, відзив до суду не подав. Будь-яких заяв, клопотань від відповідача до суду не надходило.

Про відкриття провадження у справі та її розгляд відповідач повідомлений належним чином.

Так, відповідно до ч. 7 ст. 6 ГПК України, особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Згідно з ч. 11 статті 242 ГПК України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами.

В частині 5 ст. 176 ГПК України встановлено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 120, п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Днем вручення судового рішення є: день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Ухвала суду від 28.05.2024 про відкриття провадження у справі була направлена до електронного кабінету Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТПРОМБУД ІНВЕСТ» та згідно з повідомленням про доставку електронного листа доставлена до електронного кабінету відповідача 28.05.2024.

З положень ч. 9 ст. 165 ГПК України слідує, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку про розгляд справи за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

В період з 30.04.2019 по 03.06.2020 включно ТОВ «ЗАПОРІЖСПЕЦБУД» (Виконавець, позивач у справі) було надано ТОВ «МЕТПРОМБУД ІНВЕСТ» (Замовник, відповідач у справі) послуги будівельної техніки та виставлено відповідні рахунки на оплату цих послуг, що підтверджується наступними Актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) та рахунками-фактурами:

1. Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000065 від 30.04.2019 на суму 450 000,72 грн, рахунок-фактура № СФ-0000055 від 30.04.2019;

2. Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000087 від 15.05.2019 на суму 173 077,20 грн, рахунок-фактура № СФ-0000085 від 15.05.2019;

3. Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000126 від 14.06.2019 на суму 1 480,01 грн, рахунок-фактура № СФ-0000125 від 14.06.2019;

4. Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000179 від 09.08.2019 на суму 11 232,00 грн, рахунок-фактура № СФ-0000177 від 09.08.2019;

5. Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000181 від 12.08.2019 на суму 3 510,00 грн, рахунок-фактура № СФ-0000179 від 12.08.2019;

6. Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000189 від 21.08.2019 на суму 11 232,00 грн, рахунок-фактура № СФ-0000187 від 21.08.2019;

7. Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000190 від 29.08.2019 на суму 5 232,00 грн, рахунок-фактура № СФ-0000200 від 29.08.2019;

8. Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000191 від 30.08.2019 на суму 5 967,00 грн, рахунок-фактура № СФ-0000202 від 30.08.2019;

9. Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000205 від 02.09.2019 на суму 7 020,00 грн, рахунок-фактура №СФ-0000203 від 02.09.2019;

10. Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000206 від 05.09.2019 на суму 6 318,00 грн, рахунок-фактура № СФ-0000204 від 05.09.2019;

11. Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000207 від 06.09.2019 на суму 6 318,00 грн, рахунок-фактура № СФ-0000205 від 06.09.2019;

12. Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000208 від 09.09.2019 на суму 2 808,00 грн, рахунок-фактура № СФ-0000206 від 09.09.2019;

13. Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000209 від 13.09.2019 на суму 6 318,00 грн, рахунок-фактура № СФ-0000207 від 13.09.2019;

14. Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000210 від 16.09.2019 на суму 2 106,00 грн, рахунок-фактура № СФ-0000208 від 16.09.2019;

15. Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000211 від 17.09.2019 на суму 3 510,00 грн, рахунок-фактура № СФ-0000209 від 17.09.2019;

16. Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000260 від 12.11.2019 на суму 3 996,00 грн, рахунок-фактура № СФ-0000258 від 12.11.2019;

17. Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000261 від 13.11.2019 на суму 13 923,00 грн, рахунок-фактура № СФ-0000259 від 13.11.2019;

18. Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000262 від 14.11.2019 на суму 3 108,00 грн, рахунок-фактура № СФ-0000260 від 14.11.2019;

19. Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000263 від 19.11.2019 на суму 3 552,00 грн, рахунок-фактура № СФ-0000261 від 19.11.2019;

20. Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000001 від 16.01.2020 на суму 6 482,40 грн, рахунок-фактура № СФ-0000001 від 16.01.2020;

21. Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000003 від 17.02.2020 на суму 6 318,00 грн, рахунок-фактура № СФ-0000003 від 17.02.2020;

22. Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000004 від 21.02.2020 на суму 2 106,00 грн, рахунок-фактура № СФ-0000004 від 21.02.2020;

23. Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000010 від 12.03.2020 на суму 2 106,00 грн, рахунок-фактура № СФ-0000010 від 12.03.2020;

24. Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000012 від 19.03.2020 на суму 2 106,00 грн, рахунок-фактура № СФ-0000012 від 19.03.2020;

25. Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000017 від 27.03.2020 на суму 2 106,00 грн, рахунок-фактура № СФ-0000018 від 27.03.2020;

26. Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000034 від 03.06.2020 на суму 4 212,00 грн, рахунок-фактура № СФ-0000034 від 03.06.2020.

Вищевказані Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) підписані та скріплені печатками обох сторін без зауважень. У Актах зазначено, що сторони претензій одна до одної не мають.

Загальна сума виконаних робіт за цими Актами склала 746 144,33 грн.

Як зазначено позивачем у позовній заяві, відповідачем частково сплачено 200 000,00 грн, на підтвердження чого позивач надав (додав до позовної заяви) копію платіжного доручення №4424 від 01.06.2020. Крім того, сторонами здійснено взаємозалік на суму 19170,00 грн (по рахунку № СФ-0000055 від 30.04.2019), що в т.ч. відображено у підписаному сторонами Акті взаємозаліку від 21.07.2021.

З урахуванням цього заборгованість за надані позивачем послуги за вказаними вище актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) та рахунками-фактурами склала 526974,33грн.

02.05.2024 позивач направив відповідачу претензію про сплату боргу за надані послуги в розмірі 526 974,33 грн.

Неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо повної оплати наданих позивачем послуг стало підставою для звернення останнього з позовом до суду, за яким відкрито провадження у даній справі.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (ГК України), майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі ст.ст. 11, 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Підставою виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 202, ч. 1 ст. 205 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Положеннями ст. ст. 638, 639 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір може укладатися у будь-якій формі, якщо вимоги договору не встановлені законом.

За змістом ч. 1 ст. 181 ГК України (в редакції чинній на час виникнення спірних відносин) господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Зі змісту ст. 207 ЦК України слідує, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони; якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Із досліджених судом доказів, які містяться в матеріалах справи, слідує, що між позивачем та відповідачем на підставі ст.ст. 11, 202, 509, 642 ЦК України, ст. 181 ГК України виникли зобов`язання, фактично сторонами у спрощений спосіб укладено договір про надання послуг.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

В ч. 1 ст. 903 ЦК України визначено: якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч.1 ст. 13, ч. ст. 14 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Пунктом 1 статті 193 Господарського Кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з положеннями статей 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 2 статті 530 ЦК України визначено: якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 598, ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 601 ЦК України передбачено припинення зобов`язання зарахуванням.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст.612 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи та зазначено судом вище, в період з 30.04.2019 по 03.06.2020 включно сторонами були підписані Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) згідно з якими позивачем надані, а відповідачем прийняті послуги на загальну суму 746144,33 грн.

Однак відповідач свої зобов`язання щодо повної оплати вартості наданих послуг належним чином не виконав, у зв`язку з чим, з урахуванням здійсненої відповідачем часткової оплати в розмірі 200 000,00 грн та проведеного сторонами зарахування на суму 19170,00 грн, у відповідача утворилась заборгованість в розмірі 526 974,33 грн.

02.05.2024 позивач направив відповідачу претензію про сплату боргу за надані послуги в розмірі 526 974,33 грн.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 13, статей 73, 74, 76, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Позивачем надані в матеріали справи докази на підтвердження заявлених позовних вимог.

Факт порушення відповідачем умов, визначених змістом зобов`язання, та факт неповної оплати відповідачем наданих позивачем послуг суд вважає доведеним.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, позовні вимоги не спростував, доказів перерахування позивачу заявленої до стягнення суми не надав.

На підставі викладеного, позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат на сплату судового збору, суд враховує наступне.

Відповідно до п.2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлена в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Враховуючи ціну позову та те, що позовна заява ТОВ «ЗАПОРІЖСПЕЦБУД» надійшла до суду в електронній формі через систему «Електронний суд», за подання цієї позовної заяви позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 6323,70 грн із застосуванням коефіцієнту пониження ставки судового збору.

При зверненні до суду з даним позовом позивач за платіжною інструкцією № 789 від 16.05.2024 сплатив судовий збір в розмірі 7904,63 грн.

Таким чином при зверненні з позовом до суду позивач надмірно сплатив судовий збір в розмірі 1580,93 грн.

За змістом п. 1 ч. 1, ч. 2 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.

На підставі викладеного, судовий збір у розмірі 1580,93 грн підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України. Повернення зазначеної суми судового збору буде здійснено ухвалою суду за відповідним клопотанням позивача.

З урахуванням викладеного та відповідно до положень статті 129 ГПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути суму 6323,70 грн витрат зі сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТПРОМБУД ІНВЕСТ», (69008, м. Запоріжжя, вул. Феодосійська, буд. 2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРІЖСПЕЦБУД», (69096, м. Запоріжжя, вул. Каховська, буд. 32) суму 526 974 (п`ятсот двадцять шість тисяч дев`ятсот сімдесят чотири) грн 33 коп. заборгованості.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТПРОМБУД ІНВЕСТ», (69008, м. Запоріжжя, вул. Феодосійська, буд. 2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРІЖСПЕЦБУД», (69096, м. Запоріжжя, вул. Каховська, буд. 32) суму 6323 (шість тисяч триста двадцять три) грн. 70 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення складено та підписано 14.08.2024.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Боєва