ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" березня 2024 р. м. Київ Справа № 911/2234/23

Суддя Господарського суду Київської області у складі судді Смірнов О.Г., за участю секретаря судового засідання Дадвані М.Т., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 911/2234/23

за позовом:Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" (04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4)

до відповідача: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "ОКВАЛЕНТ" (08202, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Тургенівська, 10, кв. 172)

про звернення стягнення на майно

за участю представників:

від позивача: Фоменко А.В., довіреність №267 від 18.04.2023

від відповідача: не з`явився

від третьої особи: не з`явився

СУТЬ СПОРУ

Акціонерне товариство "Перший український міжнародний банк" звернулось до Господарського суду Київської області з позовною заявою за вих. №КНО-61.1.3.5/164 від 18.07.2023 до ОСОБА_1 про звернення стягнення на майно, що знаходиться в заставі, відповідно до умов договору № МБ-КІЕ-РМ-КФ-1000/1 від 23.06.2022.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.07.2023 наведену вище позовну заяву передано для розгляду судді Смірнову О.Г.

26.07.2023 з метою встановлення зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 , судом було направлено запит до "Центру надання адміністративних послуг Ірпінської міської ради".

31.07.2023 на адресу суду від Відділу ведення реєстру територіальної громади виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області надійшла відповідь, в якій зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 02.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 07.09.2023 о 15:00 та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "ОКВАЛЕНТ".

06.09.2023 від позивача на електронну адресу суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи №911/2234/23 призначеної на 07.09.2023 о 15:00 на іншу дату, яке мотивовано проведенням переговорів з відповідачем щодо добровільного погашення заборгованості останнім.

Ухвалою суду від 07.09.2023 відкладено підготовче засідання на 05.10.2023.

Ухвалою суду від 05.10.2023 продовжено строк підготовчого провадження у справі №911/2234/23 та відкладено підготовче засідання на 02.11.2023.

Ухвалою суду від 02.11.2023 підготовче засідання було відкладено на 23.11.2023.

Ухвалою суду від 23.11.2023 закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 28.12.2023.

В судвому засіданні 28.12.2023 оглошео перерву до 15.02.2024.

Безпосередньо в судовому засіданні відповідач та представник третьої особи повідомили суду, що врегулювати спір їм не вдалося, погасити кредит не вдалося, але намір продати машину та погасити заборгованість у них є, а авто виставлено на продаж.

08.02.2024 на адресу суду від позивача, через систему «Електронний суд» надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій останній зазначає, що за час розгляду справи відповідачем було частково погашено заборговансіть на суму 260000, 00 грн., що підтверджується випискою банку по особовому рахунку ТОВ «Оквалент» за період з 03.08.2023 по 10.10.2023. Відтак позивач зазначає, що залишок непогашеної заборгованості за основною сумою кредиту складає 1601728, 64 грн.

До вказаної заяви позивач надав докази її направлення на адреси відповідачів.

Судом прийнято до уваги, що під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти збільшення або зменшення суми позову за тією ж вимогою, яку було заявлено у позовній заяві. Під збільшенням чи зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти зміну кількісних показників, в яких виражається позовна вимога.

Приписами п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України передбачено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу: позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Вказана заява подана позивачем після закриття підготовчого провадження у справі таап ризначення до розгляду по суті відпоідано до ухвали суду від 23.11.10223.

Однак, під час розгляду заяви про зменшення розміру позовних вимог, судом враховано завдання та основні засади господарського судочинства, яке базується на принципах справедливості, єфективності та верховенства права.

Відтак, безпосередньо в судовому засіданні 15.02.2024 суд, з урахуванням всіх обставин справи, прийняв заяву позивача до розгляду.

Ухвалою суду від 15.02.2024 було відкладено судове засідання на 07.03.2024.

В судове засідання 07.03.2024 зявився представник позивачва та підтримав позовні вимоги.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином.

Відповідача було повідомлено про дату та час судового засідання шляхом направлення в його електронний кабінет (електронну пошту) ухвали суду від 15.02.2024.

На адресу суду від третьої особи надійшли повідомлення пошти з позначками "адресат відсутній за вказаною адресою". Так, місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (стаття 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" № 755-IV від 15.05.2003 року).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що станом на 12.07.2023 року місцезнаходженням третьої ооссби є: 08202, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Тургеневська, буд. 10, кв. 172 .

Тобто адреса, на яку направлялись ухвали господарським судом у даній справі, відповідає адресі місцезнаходження третьої особи, зазначеній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Таким чином, відповідача та третю особу було належним чином повідомлено про дату та час судового засідання, а судом створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом відповідно до ст. ст. 7, 8, 13 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Неявка в судове засідання 07.03.2024 року представників відповідача та третьої особи, належним чином повідомлених про дату та час розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи по суті, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті без їх участі.

Судом також враховано, що відповідач та третя особа повідомлені про розгляд справи, а про хід розгляду справи, дату, час і місце проведення судового засідання у даній справі сторони могли дізнатись з офіційного веб-порталу Судової влади України "Єдиний державний реєстр судових рішень": //reyestr. court. gov. ua/. Названий веб-портал згідно з Законом України "Про доступ до судових рішень" № 3262-IV від 22.12.2005 є відкритим для безоплатного цілодобового користування.

З`ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги пояснення позивача, позицію відповідача та третьої особи, суд встановив.

Між юридичними особами - АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (надалі - Банк, Позивач, АТ «ПУМБ») та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ОКВАЛЕНТ», ідентифікаційний код юридичної особи 38428370, місцезнаходження: 08202, Київська область, м. Ірпінь, вул. Тургенівська, буд. 10, кв. 172 (надалі - Клієнт, Позичальник, Боржник, ТОВ «ОКВАЛЕНТ») був укладений Генеральний договір про надання банківських послуг № МБ-КІЕ-ГЛ-КФ-1000/1 від 23.06.2022 року (надалі - Генеральний договір).

Пунктом 2.1 Генерального договору визначено, що термін «Правила» використовується в цьому договорі в наступному значенні: Правила надання банківських послуг за активними банківськими операціями корпоративних клієнтів малого бізнесу, що розміщуються на інтернет-сайті Банку за адресою: https://www.pumb.ua/, далі за текстом - Правила). Всі інші терміни, що використовуються в цьому Договорі, мають значення, наведене у Правилах.

Відповідно до п. 2.2 Генерального договору Банк надає Клієнту Банківські послуги, а Клієнт приймає Банківські послуги та зобов`язується належним чином виконувати зобов`язання, що встановлені в цьому Договорі, Правилах та Договорах про надання банківських послуг, в тому числі своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату Банківських послуг.

Згідно з п. 2.3. Генерального договору, з метою отримання Банківської послуги в межах Договору Клієнт укладає з Банком Договір про надання відповідної банківської послуги. Договір про надання банківської послуги є невід`ємною частиною цього Договору. В разі наявності будь-яких протиріч та/або невідповідностей між умовами Правил та положеннями Договору, такі положення цього Договору мають пріоритет. Положення Договору про надання банківської послуги, відмінні від умов цього Договору та/або Правил, мають переважне право застосування перед умовами цього Договору та Правил.

Умовами п. п. 2.5., 2.6. Генерального договору сторони передбачили, що інші умови щодо надання та повернення Кредиту, його обслуговування, нарахування та сплати процентів, комісійних винагород, відповідальність Сторін тощо визначаються Правилами. Права та обов`язки Сторін за Договором регламентуються цим Договором та Правилами.

Пунктами 3.1., .3.2., 3.3. Генерального договору визначено, що підписанням цього Договору Клієнт підтверджує своє ознайомлення та повну, безумовну, остаточну безстрокову і безвідкличну згоду з усіма умовами Правил. З моменту укладення цього Договору Правила стають його невід`ємною частиною. Підписанням цього Договору Клієнт підтверджує отримання ним у день підписання цього Договору (за обраним ним способом) тексту Правил. Підписанням цього Договору Клієнт підтверджує, що перед укладенням Договору він в повному обсязі у письмовій формі ознайомлений Банком з інформацією, яка є обов`язковою для надання Клієнту відповідно до вимог Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», у тому числі шляхом надання Клієнту доступу до такої інформації на Сайті Банку та попереднього погодження Клієнтом проекту цього Договору до його укладення. Всі умови та положення Договору Клієнту зрозумілі, згодив усіх істотних умов Договору досягнуто.

В рамках Генерального договору про надання банківських послуг № МБ-КІЕ-ГЛ-КФ-1000/1 від 23.06.2022 року між -Банком- та Позичальником було укладено Договір про надання банківської послуги - кредитної лінії № МБ7КІЕ-ГЛ-КФ-1000/1/КЛ-1 від 23.06.2022 року (далі - Кредитний договір), відповідно до умов якого Банк зобов`язався надати Позичальнику Банківську послугу невідновлювальну кредитну лінію з лімітом кредитування у розмірі 1 997 800,00 грн. з датою припинення чинності ліміту Банківської послуги 27.03.2023 року.

Розділом І Кредитного договору встановлений графік зміни ліміту заборгованості Банківської послуги у валюті Банківської послуги, відповідно до якого, передбачено щомісячне часткове погашення кредитної заборгованості у розмірі 249 700,00 грн.

Відповідно до меморіального ордеру № 17124-18 від 24.06.2022 Банк надав Позичальнику грошові кошти у сумі 1 997 205, 68 грн.

Умовами п. 2.2. Кредитного договору сторони погодили, що цей договір діє до моменту виконання Сторонами належним чином і у повному обсязі всіх взятих на себе зобов`язань або до моменту його припинення/ розірвання.

Розділом 10 Павил надання банківських послуг за активними банківськими операціями клієнтів малого бізнесу (надалі - Правила) визначено несприятливі події та їх наслідки.

Так, п. 10.1 розділу 10 Правил кожна з перелічених нижче подій повинна тлумачитись як Несприятлива подія, зокрема, несплата Клієнтом будь-якої суми, що належить до сплати на користь Банку згідно Генерального договору, у передбачений ним строк, та/або невиконання або неналежне виконання будь-яких інших обов`язків за Генеральним договором, та/або обов`язків за Договорами про забезпечення, та/або за іншими договорами, укладеними між Сторонами (п. 10.1.1.); невиконання або неналежне виконання будь-якою із зазначених осіб, а саме: Клієнтом та/або бу якою пов`язаною особою Клієнта будь-яких обов`язків за кредитними договорами (або іншими договорами, передбачають здійснення будь-якої кредитної операції), укладеними/що будуть укладені будь-якою з зазначе осіб з Банком та/або з іншими фінансовими установами; невиконання або неналежне виконання будь-яких обов`яз за договорами, укладеними з метою забезпечення виконання зобов`язань за такими кредитними договорами ( іншими договорами, що передбачають здійснення будь-якої кредитної операції) (п. 10.17).

Згідно з пп. 10.2.1 п. 10 Правил у випадку виникнення будь-якої із зазначених Несприятливих подій Банк набуває право вимагати від Клієнта достроково повернути виданий Клієнту кредит, а Клієнт зобов`язаний, незважаючи на положення цих Правил та положення відповідних Договорів про надання банківських послуг, виконати таку вимогу Банку і повернути суму кредиту в повному обсязі разом із платою за кредит і штрафними санкціями, що підлягають сплаті Клієнтом на користь Банку згідно Генерального договору, в строк не пізніше 3 Банківських днів з моменту отримання відповідної вимоги.

Пунктом 17.4 Правил визначено, що будь-які Повідомлення, що направляються Сторонами одна одній у зв`язку з Генеральним договором про надання банківських послуг, та/або цими Правилами, та/або Договором про надання банківської послуги повинні бути викладені в письмовій формі.

Повідомлення будуть вважатись поданими належним чином, якщо вони надіслані: для Повідомлень упаперовій формі - рекомендованим листом або доставлені особисто на адресу Сторони зазначену у Генеральному договорі про надання банківських послуг чи Договорі про надання банківської послуги. Датою отримання таких Повідомлень вважається дата їх особистого вручення; датою отримання Повідомлення, направленого Банком Клієнту вважається сьомий календарний день з дати реєстрації рекомендованого листа з Повідомленням у відділенні поштового зв`язку. Клієнт погоджується з тим, що Повідомлення направлені йому Банком будь-яким із способів, зазначених цьому розділі Правил, будуть вважатися поданими належним чином та способом, що дозволяє встановити дату і відправлення. Сторони погодились, що вони вправі на свій розсуд обирати передбачені для них цими Правилами способи подання документів та/або Повідомлень, передбачені Генеральним договором, за винятком випадків, коли Генеральним договором або законом передбачені виключна форма та/або спосіб направлення документів та/або Повідомлень. Для цілей подання Повідомлень та/або документів вважаються актуальними реквізити Сторін, зазначені останньому за часом укладення договорі: Генеральному договору про надання банківських послуг чи Договорі і надання банківської послуги або у додаткових угодах до них (п. 17.5).

В забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за Генеральним договором про надання банківських послуг № МБ-КІЕ-ГЛ-КФ-1000/1 від 23.06.2022 року з ОСОБА_1 , як із Заставодавцем, був укладений Договір застави рухомого майна № МБ-КІЕ-РМ-КФ-1000/1 від 23.06.2022 року (далі Договір застави), відповідно до якого в заставу банку було передано рухоме майно (далі - Предмет застави), а саме: ЗАГАЛЬНИЙ ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ VOLVO ХС90, реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво НОМЕР_5 від 12.10.2021, номер шасі НОМЕР_2 загальною оціночною, вартістю яка (згідно з п. 2.1 Договору застави) на момент передачі в заставу склала 1 065 189, 00 грн.

Обтяження цього транспортного засобу заставою зареєстровано Банком належним чином у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 23.06.2022 року, що підтверджується витягом №79093086.

Відповідно до п. 1.1. Договору застави, заставою за цим Договором забезпечується виконання в повному обсязі наступних зобов`язань Боржника - ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ОКВАЛЕНТ" за Основним зобов`язанням, до складу якого входить Генеральний договір про надання банківських послуг № МБ-КІЕ-ГЛ-КФ-1000/1 від 23.06.2022, укладений між Заставодержателем та Боржником, з усіма діючими та такими, що можуть бути внесені у майбутньому змінами та доповненнями до нього.

Згідно з п. 4.1.2. Договору застави, заставодавець підтверджує, що на момент укладення цього договору застави він повністю ознайомлений зі всіма умовами Основного зобов`язання; всі положення якого йому зрозумілі. Заставодавець цим попередньо безвідклично погоджується забезпечувати викооанняння основного зобов`язання у випадку заміни Боржнеика за договором(ами), на підставі якого(их) виникло Оснвовне зобов`язання, незалежно від підстав такої заміни.

Умовами п. 4.3. Договору застави сторони домовились, що у випадку невиконання/неналежного виконання або порушення умов цього Договору або договору(ів), на підставі якого(их) виникло Основне зобов`язання, Заставодавець цим дає дозвіл на передачу Заставодержателем документів та інформації, пов`язаних з укладенням цього Договору, інших наявних у Заставодержателя інформації та документів, в тому числі, що становлять банківську таємницю, приватним особам та організаціям, які відповідно до укладених між ними та Заставодержателем договорів надаватимуть Заставодержателю послуги по стягненню заборгованості за договором(ами), на підставі якого(их) виникло Основне зобов`язання, зверненню стягнення на Предмет застави, та безвідклично доручає Заставодержателю замовляти оцінку Предмета застави, укладати від імені Заставодавця відповідний(і) договір(ори) на проведення оцінки Предмета застави та отримувати відповідний(ні) звіт(и) про оцінку майна (акт(и) оцінки майна).

Статетю 6 Довгору застави сторонами погоджено задовлення вимог заставодержателя за рахунок предмета застави.

Згідно з п. 6.1 Договру застави, Заставодержатель вправі звернути стягнення на Предмет застави та одержати задоволення своїх вимог з вартості Предмету застави переважно перед іншими кредиторами Заставодавця в таких випадках:

6.1.1. у разі невиконання чи неналежного виконання Основного зобов`язання;

6.1.2 у разі невиконання вимоги Заставодержателя про дострокове виконання Основного зобов`язання, зробленої на підставі закону, договору, з якого виникло Основне зобов`язання, чи цього Договору;

6.1.3 незалежно від настання строку виконання Основного зобов`язання - у випадку припинення (шляхом реорганізації чи ліквідації, якщо Заставодавець/Боржник - юридична особа, або смерті, якщо Заставодавець/Боржник - фізична особа) Заставодавця/Боржника за договором, на підставі якого виникло Основне зобов`язання; у разі порушення провадження у справі про відновлення платоспроможності або визнання банкрутом Заставодавця/Боржника за договором, на підставі якого виникло Основне зобов`язання;

6.1.4 незалежно від настання строку виконання Основного зобов`язання - у випадку будь-якого порушення умов договору(ів), на підставі якого(их) виникло Основне зобов`язання;

6.1.5 незалежно від настання строку виконання Основного зобов`язання - у випадку будь-якого порушення Заставодавцем умов цього Договору та/ або обов`язків Заставодавця, передбачених чинним законодавством;

6.1.6 незалежно від настання строку виконання Основного зобов`язання, коли іншою особою розпочато процедуру звернення стягнення на Предмет застави.

Пунктом 6.2. Договору застав визначено, що звернення стягнення на Предмет застави здійснюється на вибір Заставодержателя:

6.2.1. за рішенням суду;

6.2.2. шляхом позасудового врегулювання відповідно до чинного законодавства України.

Умоввами п. 6.3. Договоу застави встановлено, що визначені цим Договором способи звернення стягнення на Предмет застави не перешкоджають Заставодержателю застосувати інші способи звернення стягнення на Предмет застави, встановлені чинним законодавством України та/або письмовою домовленістю Сторін. У разі, якщо визначені цим Договором та/або чинним законодавством заходи позасудового врегулювання з будь-яких причин не призвели до задоволення вимог Заставодержателя повному обсязі, 3acjg тель вправі в будь-який час припинити процедуру позасудового врегулювання та звернути стягнейї рішенням суду (за вибором Заставодержателя).

Реалізація Предмету застави, на який звернено стягнення, здійснюється у порядку, передбаченому чинним законодавством України (п. 6.5.).

Будь-які повідомлення та/або документи (далі - Повідомлення), що направляються Сторонами одна одній у зв`язку з Договором, повинні бути викладені в письмовій формі.

Повідомлення будуть вважатись поданими належним чином, якщо вони надіслані:

- для Повідомлень у паперовій формі - рекомендованим листом або доставлені особисто на адресу Сторони, означену у цьому Договорі. Датою отримання таких Повідомлень вважається дата їх особистого вручення; Сторони погодили, що датою отримання Повідомлення, направленого Заставодержателем Заставодавцю вважається сьомий - дндарний день з дати реєстрації рекомендованого листа з Повідомленням у відділенні поштового зв`язку;

- для Повідомлень в електронній формі - засобами системи дистанційного обслуговування клієнтів, запровадженої у Заставодержателя (зокрема, система «Клієнт-Банк»/«Інтернет Банкінг» тощо), системи електронного документообігу «Вчасно» (https://vchasno.ua/). Датою отримання таких Повідомлень вважається дата його відправлення іецо таке відправлення було здійснене до спливу банківського дня) або наступний банківський день (якщо _дставлення було здійснене після спливу банківського дня) або перший за днем відправлення банківський день (якщо з вправлення було здійснене у неробочий день). Крім того, Заставодержатель має право направляти Повідомлення Заставодавцю, використовуючи сервіси систем миттєвих повідомлень-месенджерів (зокрема, SMS/Viber/Telegram- п сзідомлення) на номер телефону уповноваженого представника Заставодавця, електронним повідомленням на e-mail зневаженого представника Заставодавця, що зазначені в цьому Договорі.

Сторони приймають на себе ризик та всю відповідальність за дії будь-яких осіб, які отримали доступ до засобів системи зв 'язку і передачі Повідомлень, яку вони використовують.

Отримане (у т.ч. виконане) однією із сторін Договору Повідомлення не може бути заперечене, оскаржене або зазнане недійсним з підстав його направлення не уповноваженими на те особами.

Сторони погодились, що вони вправі на свій розсуд обирати передбачені для них цим Договором способи направлення Повідомлень, за винятком випадків, коли цим Договором або законом передбачені виключна форма та/або спосіб направлення Повідомлень (п. 7.1).

Підписанням цього Договору Заставодавець як суб`єкт персональних даних надає згоду Заставодержателю обробку та використання особистих персональних даних, без обмежень з метою виконання зобов`язань за цим договором, а також з метою ведення обліку операцій, що пов`язані з виконанням цього Договору, Заставодавець надає аггду на передачу персональних даних з правом їх обробки та використання третім особам, залученим і з:таводержателем на договірній основі до процесу виконання Договору. Обсяг персональних даних Заставодавця, які долатимуться Заставодержателем, визначається останнім відповідно до вимог законодавства України. Заставодавець зобов`язується надавати у найкоротший термін Заставодержателю уточнену інформацію та подавати оригінали відповідних документів при зміні персональних даних, якими є паспортні дані, місце проживання фактичне та за державною реєстрацією, та інші відомості в межах, необхідних для виконання Договору. Заставодавець потверджує отримання від Заставодержателя повідомлення про володільця персональних даних, склад та зміст зібраних персональних даних, права суб`єкта персональних даних, передбачені Законом України «Про захист дгрзональних даних», мету збору персональних даних та осіб, яким передаються персональні дані (п. 7.2.).

У разі укладення цього Договору у вигляді паперового документа Договір набирає чинності з дати його підписання обома Сторонами (п. 7.5.).

Цей Договір діє до моменту виконання Сторонами належним чином і у порвному обсязі всіх взятих на себе зобов`язань або до моменту припинення/розірвання Основного зобов`язання (п. 7.6.).

Позивач зазначає, що Позичальником не виконувалися належним чином зобов`язання з повернення кредитних коштів згідно графіку, а також щодо сплати процентів за користування кредитом, у зв`язку з чим, станом на 23.02.2023 року ТОВ «ОКВАЛЕНТ» мало несплачену в строк, передбачений Кредитним договором, заборгованість перед Банком по кредиту у розмірі 1 362 128,64 грн. та процентами за користування кредитом у розмірі 117 579,81 грн., внаслідок чого настали Несприятливі події, які відповідно до Правил надавали Позивачу право на дострокове відкликання всієї суми Кредиту.

Позивачем було направлено Повідомлення вих. № КНО-61.1.3.5/42 від 26.02.2023 року про дострокове повернення кредиту з вимогою протягом 3 банківських днів з дня його отримання достроково повернути в повному обсязі отримані від Банку згідно Генерального договору кредитні кошти. Поштове відправлення було отримане ТОВ «ОКВАЛЕНТ» 145.03.2023, що підтверджується трекінгом № 442.

Однак, ні в зазначений строк, ні в подальшому, Позичальником не був виконаний обов`язок щодо повернення кредиту та сплати процентів.

Оскільки заборгованість перед Банком не була погашена, останній надіслав на адреси Позичальника та Заставодавця - ОСОБА_1 Повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання вих. № КНО- 61.1.3.2/64 від 29.03.2023 р. з вимогою повного та належного виконання зобов`язань за Генеральним договором протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, що здійснене Банком одночасно з направленням цього повідомлення. Проте ні заставодавцем, ні позичальником отримано не було.

Банк зазначає, що відповідно до п 7.1 Договору застави Повідомлення вважається отриманим Заставодавцем 05.04.2023 року.

Також, 29.03.2023 р. Банк зареєстрував у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна звернення стягнення на обтяжене заставою майно і оскільки станом на день звернення до суду вимога Позивача Відповідачем виконана не була, відповідно у Позивача виникло право звернутися до суду із позовом про звернення стягнення на предмет застави - рухоме майно для задоволення вимог AT «ПУМБ» за основною сумою кредиту за Генеральним договором, яка станом на 05.07.2023р. (включно) склала 1 861 728,64 грн., шляхом продажу предмету застави на прилюдних торгах за початковою ціною продажу предмету застави на підставі проведеної оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності в рамках виконавчого провадження.

Відповідач та представник третьої особи в судовому засіданні повідомили суду, що врегулювати спір стосвоно їм не вдалося, погасити кредит не вдалося, але намір продати машину та погасити заборгованість у них є, а авто виставлено на продаж.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання в силу вимог ст. 525, 526 Цивільного кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Зобов`язанням, згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, встановлені договором.

В свою чергу, відповідно до статті 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно з частиною першою статті 576 ЦК України предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення.

Частиною першою статті 584 ЦК України передбачено, що у договорі застави визначаються суть, розмір і строк (термін) виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, та (або) посилання на договір чи інший правочин, яким встановлено основне зобов`язання, подається опис предмета застави, а також визначаються інші умови, погоджені сторонами договору.

Відповідно положень ст. 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 590 Цивільного кодексу України встановлено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Якщо предмет застави відповідно до закону чи договору повинен знаходитись у заставодержателя, право застави виникає в момент передачі йому предмета застави. Якщо таку передачу було здійснено до укладення договору, - то з моменту його укладення. Реєстрація застави не пов`язується з моментом виникнення права застави та не впливає на чинність договору застави.

Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом (частина друга статті 590 ЦК України).

Таким чином, оскільки матеріали справи не містять доказів виконання ТОВ «Оквалент» зобов`язань за Кредитним договором, зокрема повернення заборгованості по кредиту у розмірі 1861728, 64 грн., що ані третьою особою, ані відповідачем не заперечується, у позивача виникло право задовольнити свої вимоги за рахунок переданого в заставу майна шляхом звернення стягнення на предмет застави за Договором застави.

В свою чергу, згідно з нормами Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов`язує виникнення прав і обов`язків щодо рухомого майна.

Відповідно до статті 577 Цивільного кодексу України застава рухомого майна може бути зареєстрована на підставі заяви заставодержателя або заставодавця з внесенням запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Обтяження рухомого майна реєструються в Державному реєстрі в порядку, встановленому цим Законом (стаття 11 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень").

Положеннями статті 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» унормовано, що відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов`язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, якщо інше не передбачено законом чи договором, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом.

Згідно зі статтею 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється па підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Використання позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження не позбавляє права боржника, обтяжувача або третіх осіб звернутися до суду. Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.

Частина 2 статті 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» повністю спростовує доводи відповідача, що оскільки банком було розпочато процедуру позасудового звернення стягнення на предмет застави, то він позбавлений права звертати стягнення на предмет застави у судовому порядку.

При цьому, процедура звернення стягнення на заставлене рухоме майно передбачає активні дії заставодателя, який повинен передати предмет обтяження, якщо той перебуває у його володінні.

Так, стаття 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» закріплює порядок повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання та передбачає, що, якщо інше не встановлено цим Законом, обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобов`язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі обтяжень нерухомого майна (далі - Державний реєстр обтяжень) відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Повідомлення повинне містити таку інформацію: 1) зміст порушення, вчиненого боржником; 2) загальний розмір не виконаної боржником забезпеченої обтяженням вимоги; 3) опис предмета забезпечувального обтяження; 4) посилання на право іншого обтяжувача, на користь якого встановлено зареєстроване обтяження, виконати порушене зобов`язання боржника до моменту реалізації предмета обтяження або до переходу права власності на нього обтяжувачу; 5) визначення позасудового способу звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, який має намір застосувати обтяжувач; 6) вимогу до боржника виконати порушене зобов`язання або передати предмет забезпечувального обтяження у володіння обтяжувачу протягом строку, що визначається згідно з частиною другою статті 28 цього Закону.

У статті 28 «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» вказані правові наслідки невиконання вимоги обтяжувача. Так, звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження може бути припинене боржником або третьою особою шляхом виконання порушеного боржником забезпеченого обтяженням зобов`язання або тієї частини цього зобов`язання, виконання якої було прострочене, разом з відшкодуванням обтяжувачу витрат, понесених у зв`язку з пред`явленням вимоги та/або звернення стягнення. Таке виконання може бути здійсненим у будь-який час до моменту продажу обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження або до переходу права власності на нього до обтяжувача. У цьому разі обтяжувач не вправі вимагати від боржника або іншої особи, яка виконала зобов`язання, сплати інших сум. Якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження або іншого строку, встановленого за домовленістю обтяжувача та боржника, зобов`язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов`язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача. До закінчення процедури звернення стягнення обтяжувач зобов`язаний вживати заходи щодо збереження відповідного рухомого майна згідно з вимогами, встановленими статтею 8 цього Закону. У разі отримання предмета обтяження у володіння обтяжувач зобов`язаний до закінчення процедури звернення стягнення вживати заходів щодо збереження відповідного майна згідно з вимогами, встановленими статтею 8 цього Закону.

Якщо боржник, у володінні якого знаходиться предмет забезпечувального обтяження, не виконує вимогу обтяжувача щодо передачі предмета забезпечувального обтяження у володіння обтяжувача, звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду.

Строк, визначений частиною другою цієї статті, не може бути встановлений за домовленістю обтяжувача та боржника меншим ніж 30 днів, якщо хоча б одним боржником (за забезпеченим обтяженням зобов`язанням, майновим поручителем тощо) за відповідним забезпечувальним обтяженням є фізична особа та/або забезпечене відповідним обтяженням зобов`язання не пов`язане із здійсненням хоча б одним боржником за таким зобов`язанням підприємницької діяльності, а також не може бути меншим, ніж зазначений у Державному реєстрі строк, встановлений обтяжувачем з вищим пріоритетом та боржником.

29.03.2023 Банком направлено ОСОБА_1 , як Заставодавцю, повідомлення вих. № КНО-61.1.3.2/64 про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання, в якому вимагав протягом 30 днів з дня реєстрації в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про звернення стягнення на предмет застави за Договором застави повного та належного виконання зобов`язань за Генеральним договором.

За наведених обставин, у зв`язку з невиконанням Товариством з обмеженою відповідальністю «Оквалент» зобов`язання, що виникло на підставі Кредитного договору, позивач як Заставодержатель за Договором застави вправі задовольнити свої вимоги до Боржника за рахунок застави за Договором застави способами, що визначені Цивільним кодексом України та Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», в тому числі за рішенням суду.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про заставу" за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Відповідачем та тертьою особою не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, та не надано доказів виконання ними зобов`язань, які виникли на підставі Кредитного договору, з урахуванням положень Договору застави.

За таки обставин, позовні вимоги Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" щодо звернення стягнення на предмет застави обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем, приватним виконавцем на підставі виконавчого листа, суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором.

Відповідно до частин 3, 4 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Разом з тим відповідно до статей 19, 57 Закону України "Про виконавче провадження" сторони виконавчого провадження під час здійснення виконавчого провадження не позбавлені можливості заявляти клопотання про визначення вартості майна, тобто визначення іншої ціни предмета іпотеки, ніж буде зазначена в резолютивній частині рішення суду, якщо наприклад, така вартість майна змінилася.

Велика Палата Верхового Суду дійшла висновку про те, що у спорах цієї категорії не зазначення у резолютивній частині рішення суду початкової ціни предмета іпотеки в грошовому вираженні не має вирішального значення та не тягне за собою безумовного скасування судових рішень. Окрім того, у постанові Верховного Суду від 11.06.2018 по справі №523/7665/14-ц зазначено, що визначена початкова ціна предмета іпотеки у резолютивній частині рішення суду не є остаточною, оскільки під час здійснення виконавчого провадження ціна предмету іпотеки може бути переглянута та повторно визначена на підставі оцінки суб`єкта оціночної діяльності.

Подібні висновки містяться також в постанові Верховного Суду від 27.03.2018 у справі №910/2764/14, від 05.09.2018 у справі №202/30076/13-ц, від 20.05.2019 у справі №925/53/18, від 24.04.2019 у справі №910/11364/17.

Відтак, зважаючи на економічні процеси, обумовлені повномасштабною військовою агресією російської федерації проти України та відповідно високий рівень інфляції, наявність у сторін права на апеляційне та касаційне оскарження даного рішення, що може зайняти значний проміжок часу, суд вбачає доцільним визначення вартості предмету застави на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності під час виконавчого провадження.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.ст. 74, 76 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно із ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача - ОСОБА_2 .

Щодо клопотання позивача про повернення суми судового збору, у зв`язку із зменшенням розміру позовних вимог, слід зазначити наступне.

Статтею 7 Закону України "Про судовий збір" врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору, в тому числі визначено підстави такого повернення, яке здійснюється за ухвалою суду.

Так, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

При поданні позову у даній справі позивачем був сплачений судовий збір згідно платіжної інструкції №1-КНО від 17.07.2023 в розмірі 27925, 93 грн. за розгляд позовних вимог про стягнення з відповідача грошових коштів в загальній сумі 1861728, 64 грн.

В процесі розгляду справи позивач звернувся до суду із заявою про зменшення розміру позовних вимог. Вказана заява була прийнята судом до розгляду. Відтак, судом було постановлено здійснювати розгляд даної справи з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог з новою ціною позову у розмірі 1 601 728, 64 грн.

Таким чином, переплата позивачем судового збору на користь державного бюджету складає 3900, 01 грн.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що судовий збір в сумі 3900, 01 грн., сплачений позивачем згідно платіжної інструкції №1-КНО від 17.07.2023 підлягає поверненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", у зв`язку із зменшенням розміру позовних вимог.

У судовому засіданні, яке відбулося 07.03.2024, відповідно до ч. 1 ст. 240 ГПК України, було проголошено скорочений текст рішення, а саме його вступну та резолютивну частини.

Керуючись ст. ст. 73, 86, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 задовольнити.

2. Звернути стягнення на предмет застави за Договором застави рухомого майна №МБ-КІЕ-РМ-КФ-1000/1 від 23.06.2022 р., а саме - загальний легковий універсал Volvo XC90, реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво НОМЕР_3 від 12.10.2021, номер шасі НОМЕР_2 , належний ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), для задоволення грошових вимог Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оквалент» (08202, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Тургенівська, буд. 10, кВ. 172, ) за сумую кредиту за Генеральним договором про надання банківських послуг №МБ-КІЕ-ГЛ-КФ-1000/1 від 23.06.2022 року, яка станом на 29.01.2024 року (включно) складає 1 601 728 (один мільйон шістсот одну тисячу сімсот двадцять вісім) грн. 64 коп., шляхом продажу предмету застави на прилюдних торгах за початковою ціною продажу предмету застави на підставі проведеної оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності в рамках виконавчого провадження, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, видавши наказ.

3. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), на користь Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" (04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4, ) витрати зі сплати судового збору в сумі 24025 (двадцять чотири тисячі двадцять п`ять) грн. 92 коп., видавши наказ.

Повний текст рішення складено 08.08.2024.

Суддя О.Г. Смірнов

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.