ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"15" серпня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/2594/24

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Малярчук І.А.,

розглянувши у спрощеному провадженні без виклику сторін справу №916/2594/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, ) до Інституту кліматично орієнтованого сільського господарства Національної академії аграрних наук України (67667, Одеська обл., Одеський р-н., смт. Хлібодарське, вул. Маяцька дорога, буд. 24, ) про стягнення 189652,27 грн,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача, заяв, клопотань, процесуальні дії суду:

Позивач у позові в обґрунтування позовних вимог зазначає, що 08.12.2021 між ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» та Інститутом кліматично орієнтованого сільського господарства Національної академії аграрних наук України був укладений договір про постачання природного газу № 20-1269/21-БО-Т. Так, позивач поставив відповідачу природній газ за договором поставки № 20-1269/21-БО-Т від 08.12.2021 на суму 126 157,01 грн за період з грудня 2021 по квітень 2022 року. Однак, як стверджує позивач, відповідач не виконав грошові зобов`язання за договором № 20-1269/21-БО-Т від 08.12.2021 на суму 126 157,01 грн, на яку позивачем нараховано пеню у розмірі 24 943,34 грн, три проценти річних у розмірі 7 903,84 грн та інфляційні втрати у розмірі 30 648,08 грн.

02.07.2024 за вх.№ 25530/24 до суду від Інституту кліматично орієнтованого сільського господарства Національної академії аграрних наук України суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній відмічає, що згідно Наказу Національної академії аграрних наук України від 02.02.2022 №9 «Про утворення Інституту кліматично орієнтованого сільського господарства Національної академії аграрних наук України» було утворено Інститут кліматично орієнтованого сільського господарства Національної академії аграрних наук України, шляхом реорганізації (злиття) юридичних осіб, зокрема Інституту рису Національної академії аграрних наук України () та Інституту кліматично орієнтованого сільського господарства Національної академії аграрних наук України, який визначено правонаступником усіх майнових та немайнових прав та зобов`язань, рухомого та нерухомого майна Інституту рису НААН (). Основним джерелом формування бюджету Інституту є кошти державного бюджету, що виділяються Академією на фінансування науково-дослідних робіт, до моменту утворення Інституту 27.07.2022, згідно Наказу НААН від 02.02.2022 №9, Комісією з реорганізації запроваджувалась низка оперативно-господарських та управлінських рішень, які були необхідні для реалізації процесу злиття відповідних наукових установ. Зокрема, під час проведення процедури реорганізації шляхом злиття в органах Державного казначейства України у 2022 році, Інституту була передана зареєстрована в Державній казначейській службі України кредиторська заборгованість Інституту рису НААН станом на 01.09.2022. Кредиторська заборгованість за договором №20-1269/21-БО-Т від 08.12.2021 не була зареєстрована Інститутом рису НААН в органах Державного казначейства України, а відповідач не мав доступу до документів Інституту рису НААН, який територіально знаходився і знаходиться на тимчасово окупованій території Херсонської області, тому не вбачає можливим відповідати за взаємовідносинами свого правопопередника спірними. Також, відповідач зазначає, що позивачем не були пред`явлені вимоги до правонаступника про дострокове виконання зобов`язань ліквідованого Інституту рису НААН () згідно вимог ч. 1 ст. 107 ЦК України.

Поряд із цим, відповідач заперечує щодо нарахованої суми пені, у зв`язку з тим, що позивачем пропущений строк позовної давності, який застосовується до вимог про стягнення пені та розрахунковий період нарахування пені відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України, позивач неправомірно збільшив. Крім цього, відповідно до ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (як штрафу, так і пені) застосовується позовна давність в один рік, відтак, позивач пропустив строк давності нарахування пені в один рік.

03.07.2024 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив за вх.№ 25795/24, в яких останній підтримує правову позицію викладену у позовній заяві та додатково вказує про те, що згідно позиції Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеної в постанові від 14.09.2020 у справі № 296/443/16-ц, відповідач став правонаступником ІНСТИТУТE РИСУ НАЦІОНАЛЬНОЇ АКАДЕМІЇ АГРАРНИХ НАУК УКРАЇНИ () з дати прийняття наказу Національної академії аграрних наук України від 02.02.2022 № 9 «Про утворення Інституту кліматично орієнтованого сільського господарства Національної академії аграрних наук України», а відповідно має відповідати за взаємовідносинами правопопередника.

Ухвалою суду від 17.06.2024 відкрито провадження у справі №916/2594/24, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Зміст спірних правовідносин, фактичні обставини справи та докази, на підставі яких судом встановлені обставини справи:

08.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» та Інститутом рису Національної академії аграрних наук України, правонаступником якого є Інститут кліматично орієнтованого сільського господарства Національної академії аграрних наук України () відповідно до Наказу Національної академії аграрних наук України від 02.02.2022 №9 «Про утворення Інституту кліматично орієнтованого сільського господарства Національної академії аграрних наук України» було укладено договір розподілу природного газу № 20-1269/21-БО-Т.

Відповідно до п. 2.1 договору № 20-1269/21-БО-Т від 08.12.2021 позивач передав відповідачу в період з жовтня 2021 по грудень 2022 замовлений Відповідачем обсяг (об`єм) природного газу, в тому числі по місяцях, перелік яких із зазначенням обсягу (об`єму) наведено в п. 2.1 Договору.

Підпунктами 3.5.1. - 3.5.4 договору № 20-1269/21-БО-Т від 08.12.2021 визначено, що Споживач зобов`язується надати Постачальнику не пізніше 5-го числа місяця, наступного за розрахунковим періодом звірену копію відповідного акту надання послуг з розподілу/транспортування газу за такий період, що складений між Оператором ГРМ та споживачем. На підставі даних отриманих від Споживача даних та даних щодо остаточної алокації відборів Споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС Постачальник готує та надає Споживачу два примірника акту приймання-передачі за відповідний період. У випадку не повернення підписаного оригіналу акту до 15-го числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, а також у випадку розбіжностей між даними, отриманими від Споживача відповідно до підпункту 3.5.1, обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС та переданим у власність Споживачу.

Пунктом 5.1 договору № 20-1269/21-БО-Т від 08.12.2021 передбачено, що оплата за природний газ за розрахунковий період здійснюється Відповідачем виключно грошовими коштами в наступному порядку: - 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу до останнього числа місця, остаточний розрахунок здійснюється до 15-го числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу.

Згідно п.п. 7. 2., 13.1. договору № 20-1269/21-БО-Т від 08.12.2021 у разі прострочення Споживачем строків остаточного розрахунку згідно пункту 5.1 та або строків оплати за пунктом 8.4 цього Договору, Споживач зобов?язується сплатити Постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Даний Договір набирає чинності з дати його укладання і діє в частині поставки газу до 31.12.2022 включно, а в частині розрахунків - до повного їх виконання. Продовження або припинення Договору можливе за взаємною згодою Сторін шляхом підписання додаткової угоди до Договору.

Відповідно до п.п. 11.3. договору № 20-1269/21-БО-Т від 08.12.2021 строк у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, збитків становить п`ять років.

У матеріалах справи наявні акти приймання-передачі природного газу від 31.12.2021 на суму 27773,63грн, від 31.01.2022 на суму 40341,10грн, від 28.02.2024 на суму 32330,11грн, від 31.03.2022 на суму 25735,34грн, коригуючий акт приймання-передачі природнього газу від 25.04.2022 на суму 23,17грн, які не завірені та не підписані Інститутом рису Національної академії аграрних наук України, однак направлені позивачем на електронну адресу відповідача, як то передбачено умовами договору № 20-1269/21-БО-Т від 08.12.2021.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши викладені сторонами пояснення, їх мотивовані оцінки кожного аргументу щодо наявності підстав для задоволення або відмови у позові, проаналізувавши нижченаведені норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного Кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Пунктом 1 ст.691 Цивільного Кодексу України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Згідно пункту 3 глави 5 розділу VI Кодексу ГРМ за відсутності у споживача діючого постачальника (якщо споживач не включений до Реєстру споживачів будь- якого постачальника) у відповідному розрахунковому періоді споживач не має права здійснювати відбір/споживання природного газу з газорозподільної системи та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.

Відповідно до п. 4 гл. 5 розділу VI Кодексу ГРМ за результатами споживання природного газу у період відсутності споживача в Реєстрі споживачів будь-якого постачальника (несанкціонований відбір природного газу) Оператор ГТС при забезпеченні заходів балансування за підсумками газового місяця за процедурою, визначеною Кодексом ГТС, віднесе такі обсяги (неврегульований небаланс) на Оператора ГРМ, тоді споживач має компенсувати Оператору ГРМ вартість таких обсягів, що розраховується за формулою.

Положеннями ч.1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Як передбачено ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч.1, 2 ст.73, ч.ч.ч.1, 3 ст.74 ГПК України).

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.2 ст.76, ч.1 ст.77, ч.ч.1, 2 ст.79 ГПК України).

Отже, як встановлено судом вище та підтверджується наявними доказами у матеріалах справи, а саме договором № 20-1269/21-БО-Т від 08.12.2021, актами приймання-передачі природного газу 31.12.2021, від 31.01.2022, від 28.02.2024, від 31.03.2022, коригуючим актом приймання-передачі природнього газу від 25.04.2022, відповідач не здійснив оплату спожитого природнього газу за період з грудня 2021 року по квітень 2022 року на суму 126157,01грн, яка судом і підлягає стягненню з відповідач на користь позивача.

Стосовно посилань відповідача про відсутність державного фінансування по кредиторській заборгованості за договором №20-1269/21-БО-Т від 08.12.2021, слід відмітити наступне. Відсутність у боржника необхідних коштів або взяття ним зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань чи з перевищенням повноважень не звільняє його від обов`язку виконати господарські зобов`язання, тим більше, що п. 5.1. договору № 20-1269/21-БО-Т від 08.12.2021 сторони чітко визначили порядок оплати наданих послуг 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу до останнього числа місця, остаточний розрахунок здійснюється до 15-го числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу. Аналогічна стала правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 30.03.2020 у справі №910/3011/19, від 03.04.2018 у справі №908/1076/17 та від 25.06.2020 у справі №910/4926/19.

Поряд із цим, позивачем нараховано до стягнення з відповідача пеню у розмірі 24 943,34 грн за загальний період з 16.02.2022 по 16.11.2022, яку суд перевіривши встановив, що позивачем обраховано вірно. Так, пунктом 11.3. договору №20-1269/21-БО-Т від 08.12.2021 встановлено строк нарахування пені 5 років.

Згідно ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Так, Інститут кліматично орієнтованого сільського господарства Національної академії аграрних наук України є державною, бюджетною, неприбутковою, науковою установою, який перебуває у віданні Національної академії аграрних наук України як органу, уповноваженого управляти державним майном та створений з метою вирішення фундаментальних і прикладних наукових завдань ведення землеробства на зрошуваних і неполивних землях півдня України, забезпечення сталого розвитку сільського господарства України, координації наукових досліджень, інтеграції науки, освіти та виробництва, що створить максимально сприятливі умови для найбільш ефективного використання наукового потенціалу та впровадження європейського підходу управління сільським господарством. З урахуванням вищевикладеного, інтересів сторін та набуття відповідачем правонаступництва у 2022 році відповідно до Наказу Національної академії аграрних наук України від 02.02.2022 №9 «Про утворення Інституту кліматично орієнтованого сільського господарства Національної академії аграрних наук України», суд вважає за можливе зменшити розмір штрафу до 10% від ціни позову, що складає суму 2494,33грн, яка і підлягає стягненню з Інституту кліматично орієнтованого сільського господарства Національної академії аграрних наук України.

Крім цього, позивачем заявлено до стягнення з відповідача три проценти річних за загальний період з 16.02.2022 по 30.04.2024 в сумі 7903,84 грн та інфляційних втрат за загальний період з 01.03.2022 по 30.04.2024 в сумі 30648,08грн, розраховані із загальної суми 126157,01грн.

Згідно ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевіривши надані позивачем розрахунки трьох процентів річних та інфляційних втрат встановив, що їх зроблено вірно, у зв`язку з чим судом підлягає стягненню з відповідача на користь позивача три проценти річних за загальний період з 16.02.2022 по 30.04.2024 в сумі 7903,84 грн та інфляційних втрат за загальний період з 01.03.2022 по 30.04.2024 в сумі 30648,08грн, розраховані із загальної суми боргу 126157,01грн.

Згідно ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Положення п.2 ч.1 ст.129 ГПК України передбачають, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За розгляд даного позову позивачем понесені витрати на оплату судового збору у розмірі 2422,40грн, у зв`язку із частковим задоволенням заявлених позивачем позовних вимог, судом підлягає стягненню з відповідача судовий збір у розмірі 2135,66грн.

Керуючись ст.ст.123, 124, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 239, 331, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити частково позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, ) до Інституту кліматично орієнтованого сільського господарства Національної академії аграрних наук України (67667, Одеська обл., Одеський р-н., смт. Хлібодарське, вул. Маяцька дорога, буд. 24, ) про стягнення 189652,27 грн.

2. Стягнути з Інституту кліматично орієнтованого сільського господарства Національної академії аграрних наук України (67667, Одеська обл., Одеський р-н., смт. Хлібодарське, вул. Маяцька дорога, буд. 24, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, ) 126157 (сто двадцять шість тисяч сто п`ятдесят сім) грн 01 коп основного боргу, 2 494 (дві тисячі чотириста дев`яносто чотири) 33 коп пені, 7903 (сім тисяч дев`ятсот три) грн 84 коп три проценти річних, 30648 (тридцять тисяч шістсот сорок вісім) грн 08 коп інфляційних втрат, 2135 (дві тисячі сто тридцять пять) грн 66 коп судового збору.

3. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, ) у задоволенні решти частини заявлених позовних вимог.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст.241 ГПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до п.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 15 серпня 2024 р.

Суддя І.А. Малярчук