ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2024м. ДніпроСправа № 904/2512/24

за позовом Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради "Аульський водовід", смт Аули, Кам`янський р-н, Дніпропетровська обл.

до Товариства з додатковою відповідальністю "Дніпродзержинське автотранспортне підприємство 11204", м. Кам`янське, Дніпропетровська обл.

про стягнення заборгованості у сумі 14 533 грн 45 коп.

Суддя Рудь І.А.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство Дніпропетровської обласної ради "Аульський водовід" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Дніпродзержинське автотранспортне підприємство 11204" заборгованість в сумі 14 533 грн 45 коп., з яких: 12 066 грн 25 коп. - сума основного боргу, 1 770 грн 89 коп. - інфляційні втрати, 694 грн 00 коп. - 3% річних, 2 грн 31 коп. - пеню.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за Індивідуальним договором з індивідуальним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення № 3-10/2022 від 04.01.2022 в частині своєчасної оплати за надані послуги.

Ухвалою суду від 17.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; визнано справу малозначною та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними в матеріалах справи документами.

05.07.2024 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшов відзив на позов, в якому останній вказує про те, що нарахування позивачем заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, здійснені у період з січня 2023 року по квітень 2024 року при відсутності фактично укладеного договору на надання таких послуг між сторонами, у зв`язку з чим відповідач вважає заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості у сумі 7 076 грн 88 коп. безпідставними та необґрунтованими.

17.07.2024 від позивача до канцелярію суду поштовим засобом зв`язку надійшла відповідь на відзив, в якій останній вказує на те, що Індивідуальний договір № 3-10/2022 з індивідуальним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення від 04.01.2022 не було розірвано.

Посилаючись на п. 50 спірного договору, позивач звертає увагу суду на те, що відносини сторін до укладання нового договору регулюються даним договором.

Крім того, послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення протягом травня 2022 року квітня 2024 року включно були надані позивачем, а також були прийняті відповідачем без будь-яких зауважень, про що свідчать підписані обома сторонами акти.

З огляду на викладене, позивач вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та законними, а тому підлягають задоволенню.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у цій справі є обставини, пов`язані з наданням позивачем послуг централізованого водопостачання та виконанням/невиконанням відповідачем обов`язку щодо їх повної оплати в межах укладеного ними договору № 3-10/2022 від 04.01.2022.

Між Комунальним підприємством Дніпровської обласної ради "Аульський водовід" (далі виконавець, позивач) Товариства з додатковою відповідальністю "Дніпродзержинське автотранспортне підприємство 11204" (далі споживач, відповідач) укладено договір № 3-10/2022 від 04.01.2022 про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (далі договір).

За умовами пункту 1.1 договору виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачу послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (далі - послуги), а споживач зобов`язується оплачувати надані послуги за тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у порядку, строки і на умовах, що передбачені договором.

Тарифи на послуги встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону та становлять: для споживачів, які не є суб`єктами господарювання у сфері централізованого водопостачання та централізованого водовідведення:

на послуги з централізованого водопостачання 13,416 гривень за 1 куб. метр, з ПДВ;

на послуги з централізованого водовідведення 12, 696 гривень за 1 куб. метр, з ПДВ.

У разі прийняття уповноваженим органом рішення про зміну тарифів на послуги, виконавець у строк, що не перевищує 15 днів з дати введення їх у дію, повідомляє про це споживачам із зазначенням рішення відповідних органів, у рахунках на оплату послуг та офіційному веб-сайті виконавця.

У разі зміни тарифів у період дії договору нові тарифи застосовуються з моменту їх введення в дію без внесення додаткових змін до договору (п. 6 договору).

Плата за послуги складається з:

1) плата за послуги, що розраховуються виходячи з розміру затверджених тарифів на послуги та обсягів спожитих послуг, визначеного відповідно до законодавства;

2) плати за абонентське обслуговування, граничний розмір якої визначається Кабінетом Міністрів України.

Плата за абонентське обслуговування встановлюється виконавцем і зазначається в рахунку. Розмір плати за абонентське обслуговування може бути змінених за рішенням виконавця без внесення додаткових змін до цього договору. Змінений розмір плати буде визначений на офіційному веб-сайті виконавця та в рахунку до оплати. Акцептом зміненого розміру плати з боку споживача є оплата споживачем плати (її частини) та/або продовження користування послугами з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, які надаються виконавцем.

Розмір плати за абонентське обслуговування:

- плата за абонентське обслуговування по договору/особовому рахунку на місяць для споживачів, які мають власний вузол комерційного обліку (без розподілу обсягу послуг централізованого водопостачання), становить 26,734 грн з ПДВ (в т.ч. з централізованого водопостачання 18,07 грн з ПДВ, з централізованого водовідведення 8,664 грн з ПДВ) (п. 7 договору).

Відповідно до п. 15 договору розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць.

Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, якщо інше не визначено договором.

Пунктом 26 договору сторони погодили, що плата за абонентське обслуговування сплачується споживачем виконавцеві щомісяця.

Відповідно до пп. 16 п. 29 договору споживач має право на розірвання договору про надання послуг за умови попередження про це виконавця не менш як за два місяці до дати розірвання договору та допуску виконавця для здійснення технічного припинення надання послуг.

Споживач зобов`язаний оплачувати надані послуги за тарифами, встановленими відповідно до законодавства, та інші платежі, передбачені цим договором у строки, встановлені договором, а також раціонально використовувати питну воду, не допускати її витоку (пп. 1 п. 30 договору).

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє по 31 грудня 2022 року, а в частині розрахунків до повного їх завершення.

Керуючись ч. 3 ст. 631 ЦК України та ч. 7 ст. 180 ГК України, сторони домовились, що умови даного договору розповсюджуються на відносини сторін, які виникли з 01 січня 2022 року.

Договір вважається щорічно продовженим на тих же умовах, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору однією із сторін не буде письмово заявлено про відмову від цього договору або необхідність його перегляду. Відносини сторін до укладання нового договору регулюються даним договором (п. 50 договору).

Договір підписаний сторонами та скріплений печатками без зауважень та заперечень до нього.

Згідно статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

В матеріалах справи відсутні докази того, що спірний договір визнавався недійсним в судовому порядку.

Так, жодна із сторін письмово не виявила бажання припинити дію договору. Відтак, договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення № 3-10/2022 від 04.01.2022 був чинним протягом спірного періоду.

На виконання умов договору позивач у період з травня 2022 року по квітень 2024 року (далі спірний період) надав відповідачу послуги централізованого водопостачання та водовідведення на загальну суму 12 066 грн 25 коп., що підтверджується підписаними сторонами актами:

- за травень 2022 року - № 11040/5/1 від 31.05.2022 на суму 548 грн 97 коп.;

- за червень 2022 року -№11040/1582 від 30.06.2022 на суму 914 грн 54 коп.;

- за липень 2022 року - №11040/4719 від 31.07.2022 на суму 1 410 грн 67 коп.;

- за серпень 2022 року - № 11040/6641 від 31.08.2022 на суму 653 грн 42 коп.;

- за жовтень 2022 року № 11040/10662 від 31.10.2022 на суму 836 грн 83 коп.;

- за листопад 2022 року № 11040/12065 від 28.11.2022 на суму 340 грн 08 коп.;

- за грудень 2022 року - № 11040/14793 від 31.12.2022 на суму 287 грн 86 коп.;

- за січень 2023 року - № 11040/1613 від 31.01.2023 на суму 160 грн 25 коп.;

- за лютий 2023 року - № 11040/3695 від 28.02.2023 на суму 108 грн 02 коп.;

- за березень 2023 року - № 11040/5215 від 29.03.2023 на суму 316 грн 92 коп.;

- за квітень 2023 року - № 11040/8095 від 30.04.2023 на суму 316 грн 92 коп.;

- за травень 2023 року - № 11040/10323 від 31.05.2023 на суму 578 грн 04 коп.;

- за червень 2023 року - № 11040/13053 від 30.06.2023 на суму 499 грн 70 коп.;

- за липень 2023 року - № 11040/15905 від 31.07.2023 на суму 608 грн 63 коп.;

- за серпень 2023 року - № 11040/17872 від 31.08.2023 на суму 608 грн 63 коп.;

- за вересень 2023 року - № 11040/20434 від 29.09.2023 на суму 504 грн 18 коп.

- за жовтень 2023 року -№ 11040/22705 від 27.10.2023 на суму 425 грн 84 коп.;

- за листопад 2023 року - № 11040/25599 від 29.11.2023 на суму 243 грн 06 коп.;

- за грудень 2023 року - № 11010/28432 від 28.12.2023 на суму 478 грн 07 коп.;

- за січень 2024 року - № 11040/887 від 24.01.2024 на суму 321 грн 40 коп.;

- за лютий 2024 року - № 11040/4001 від 27.02.2024 на суму 739 грн 19 коп.;

- за березень 2024 року - № 11040/7474 від 31.03.2024 на суму 216 грн 95 коп.;

- за квітень 2024 року - № 11040/8998 від 26.04.2024 на суму 948 грн 08 коп.

Визначені в указаних актах обсяги наданої відповідачу послуги централізованого водопостачання, що підлягають оплаті, відповідають обсягам, зазначеним у підписаних представником споживача актах прийому передачі (а.с. 15, 17, 19, 21, 23, 25, 27, 29, 31, 33, 35, 37, 39, 41, 43, 45, 47, 49, 51, 53, 55, 57, 59).

Звертаючись з даним позовом позивач вказує, що в порушення умов спірного договору відповідач не виконав свої зобов`язання з оплати наданих йому протягом спірного періоду послуг на загальну суму 12 066 грн 25 коп.

З огляду на викладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 14 533 грн 45 коп., з яких: 12 066 грн 25 коп. - сума основного боргу, 1 770 грн 89 коп. - інфляційні втрати, 694 грн 00 коп. - 3% річних, 2 грн 31 коп. - пеню, що і є причиною виникнення спору.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на таке.

Згідно зі статтею 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Факт прийняття відповідачем наданих позивачем у період з травня 2022 року по квітень 2024 року послуг централізованого водопостачання та водовідведення на загальну суму 12 066 грн 25 коп. підтверджується наявними у справі доказами.

Доводи відповідача проти позову не спростовують належність і допустимість указаних доказів, покладених позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог.

За приписом частини першої статті 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зважаючи на пункт 15 договору, строк виконання відповідачем зобов`язання з оплати наданих позивачем послуг є таким, що настав.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до положень статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

На час розгляду справи відповідачем не надано суду доказів погашення перед позивачем заборгованості за надані послуги в сумі 12 066 грн 25 коп. Тому позовні вимоги про стягнення основного боргу в сумі 12 066 грн 25 коп. є законними й обґрунтованими.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Приписами пункту 3 частини першої статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Заявлені позивачем до стягнення 3% річних у сумі 694 грн 00 коп. за загальний період з 21.06.2022 по 21.05.2024 та інфляційні втрати в сумі 1 770 грн 89 коп. за загальний період з травня 2024 року по травень 2025 року розраховані із заборгованості в сумі 12 066 грн 25 коп. за послуги, надані у період з травня 2022 року по квітень 2024 року.

Перевіркою наданих розрахунків 3% річних та інфляційних втрат судом встановлено їх невідповідність вимогам чинного законодавства, оскільки на початкову дату цих розрахунків у відповідача була відсутньою заборгованість в сумі 12 066 грн 25 коп., яка утворилась наростаючим підсумком тільки наприкінці спірного періоду.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних, суд встановив, що він є арифметично неточним. Однак, оскільки заявлена позивачем до стягнення з відповідача сума 3% річних знаходиться у межах здійсненого судом перерахунку, до стягнення з відповідача підлягають 3 % річних у сумі 694 грн 00 коп.

Щодо інфляційних втрат суд зазначає таке.

Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №905/21/19 наведено формулу за якою можна розрахувати інфляційні втрати: "Х" * "і-1" - 100 грн. = "ЗБ", де "Х" - залишок боргу на початок розрахункового періоду, "і-1" - офіційно встановлений індекс інфляції у розрахунковому місяці та 100 грн - умовна сума погашення боргу у цьому місяці, а "ЗБ" - залишок основного боргу з інфляційною складовою за цей місяць (вартість грошей з урахуванням інфляції у цьому місяці та часткового погашення боргу у цьому ж місяці). При цьому зазначено, що за наступний місяць базовою сумою для розрахунку індексу інфляції буде залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць ("ЗБ" відповідно до наведеної формули), який перемножується на індекс інфляції за цей місяць, а від зазначеного добутку має відніматися сума погашення боржником своєї заборгованості у поточному місяці (якщо таке погашення відбувалося).

У випадку якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців підряд, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду ("ЗБ") перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу, та ділиться на 100%.

Зазначена правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 20.08.2020 у справі № 904/3546/19.

Крім того, об`єднана палата Касаційного господарського суду у постанові від 20 листопада 2020 року у справі № 910/13071/19 надала роз`яснення, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Показники індексу споживчих цін (індексу інфляції за окремі місяці та сукупного індексу інфляції за певний період часу) обчислюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, та публікується в офіційних періодичних виданнях десятковим дробом, з одним числовим знаком після коми (тобто округленими до десятих).

Після здійсненого судом перерахунку, з урахуванням меж позовних вимог, інфляційні втрати підлягають зменшенню до 766 грн 78 коп.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (стаття 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми не своєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Як зазначено в ч. 1 ст. 230 та ч. 6 ст. 231 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 343 ГК України та ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не перевищує подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня.

Згідно з п. 24 договору у разі несвоєчасного здійснення платежів за послуги споживач сплачує пеню в розмірі 0,01 відсотка, але не більше ніж 0,01 відсотка від суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків від загальної суми боргу.

Нарахування пені починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за послуги.

Позивач нарахував та просить стягнути пеню у розмірі 2 грн 31 коп. за загальний період з 21.06.2022 по 21.05.2024.

Пунктом 7 Розділу ІХ Прикінцевих положень Господарського кодексу України, передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Вказаний пункт був введений в дію на підставі Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) від 30 березня 2020 року №540-IX (далі - Закон України від 30 березня 2020 року № 540-IX), який набрав чинності з 2 квітня 2020 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 з 12.03.2020 на усій території України встановлено карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 №651 Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 відмінено з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Отже, шестимісячний строк нарахування пені визначений ч.2 ст.232 Господарського кодексу України продовжений на період дії карантину, а саме до 30.06.2023.

За таких, обставин нарахування позивачем пені до 30.06.2023 включно - у період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) та протягом 30 днів з дня його відміни суперечить нормам Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Крім того, як було встановлено судом вище, зобов`язання відповідача з оплати послуг за кожний розрахунковий місяць має різний строк виконання, а отже, і періоди прострочення відповідача для нарахування пені за кожним розрахунковим місяцем не є тотожними.

Разом з цим, позивач здійснює нарахування пені на загальну суму заборгованості 12 006 грн 25 коп. разом за період з 21.06.2022 по 21.05.2024. Тобто, в тому числі, і на заборгованість, яка станом на дату нарахування пені ще не існувала.

Також з наданого позивачем розрахунку вбачається, що він виконаний невірно, оскільки позивачем також не враховано встановлений ч.2 ст. 232 Господарського кодексу України шестимісячний строк нарахування пені, який був продовжений на період дії карантину, та який закінчився 31.07.2023.

Таким чином, перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд встановив, що він є арифметично неточним, проте оскільки заявлена позивачем до стягнення з відповідача сума пені знаходиться у межах здійсненого судом перерахунку, до стягнення з відповідача підлягає пеня у сумі 2 грн 31 коп.

Отже, законними й обґрунтованими є позовні вимоги про стягнення з відповідача 13 529 грн 34 коп., з яких: 12 066 грн 25 коп. сума основного боргу, 694 грн 00 коп. 3% річних, 766 грн 78 коп. інфляційні втрати, 2 грн 31 коп. - пеня.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судових рішеннях у справі, питання вичерпності висновків судів, суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

З урахуванням вказаного, господарський суд зазначає, що інші доводи та міркування, викладені відповідачем у відзиві на позов, судом розглянуті, але до уваги та врахування при вирішенні даної справи не приймаються, оскільки на результат вирішення спору не впливають.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору слід розподілити пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 165, 232, 233, 236-238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Дніпродзержинське автотранспортне підприємство 11204" (51914, Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, вул. Тритузна, буд. 174, ) на користь Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради "Аульський водовід" (52300, Дніпропетровська обл., Кам`янський р-н, смт Аули, Аулівська селищна рада, Комплекс будівель та споруд № 2, ) 12 066 грн 25 коп. суму основного боргу, 694 грн 00 коп. 3% річних, 766 грн 78 коп. інфляційних втрат, 2 грн 31 коп. - пені, 2 818 грн 80 коп. - витрат зі сплати судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 16.08.2024.

Суддя І.А. Рудь