ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2024 Справа № 917/853/24

Господарський суд Полтавської області у складі судді Тимощенко О.М., при секретарі судового засідання Отюговій О. І., розглянувши справу 917/853/24

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТЕКС-ТРЕЙД", вул. Чуваська, 8, прим. Б - 4, м. Харків, 61177

до Підприємства об`єднання громадян "Полтавське учбово - виробниче підприємство "Полтаваелектро" Українського товариства сліпих, вул. Гетьмана Сагайдачного, 6, м. Полтава, 36021

про стягнення 44 637,04 грн заборгованості,

Без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ

23.05.2024 року до Господарського суду Полтавської надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТЕКС-ТРЕЙД" до Підприємства об`єднання громадян "Полтавське учбово - виробниче підприємство "Полтаваелектро" Українського товариства сліпих про стягнення заборгованості за договором поставки №08/10-19 від 07.10.2019 року у розмірі 44 637,04 грн, з яких: 27 000,00 грн - основна заборгованість, 2 965,76 грн - 3% річних, 12 112,17 грн - інфляційні нарахування, 2 559,11 грн - пеня (вх. № 913/24).

Позовну заяву обґрунтовано тим, що відповідач неналежним чином здійснює розрахунки за поставлений товар.

Ухвалою від 27.05.2024 року суд прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України протягом 15 днів з дня отримання ухвали; після отримання від позивача відповіді на відзив подати до суду заперечення в строк 5 днів з дня отримання такої відповіді від позивача з урахуванням вимог ст.167,184 ГПК України. Встановив позивачу строк для подання відповіді на відзив з урахуванням вимог ст. 166 ГПК України 5 днів з моменту отримання від відповідача відзиву на позов.

Копія ухвали від 27.05.2024 року, яка направлялася на адресу місцезнаходження відповідача (вул. Гетьмана Сагайдачного, 6, м. Полтава, 36021) була отримана представником відповідача 06.06.2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (міститься в матеріалах справи).

Згідно пункту 3 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Таким чином, керуючись приписами п. 3 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України суд приходить до висновку, що днем вручення відповідачу ухвали суду від 27.05.2024 року є 06.06.2024 року.

Отже, кінцевий строк для подачі відзиву 21.06.2024 року.

Відповідач відзив на позов не надав. Встановлені строки для його подання закінчилися.

Згідно із ст. 113 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. Згідно з ч. 8 ст. 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Згідно із ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

18.06.2024 року до суду від представника відповідача надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи (вх. №8594).

Представник відповідача 18.06.2024 року ознайомився з матеріалами справи, що підтверджується з відміткою на вказаному клопотанні.

06.08.2024 року до суду від позивача надійшло клопотання, в якому зазначено про підтримку позовних вимог, а також про те, що докази понесення судових витрат на професійну правничу допомогу будуть надані згідно приписів ГПК України (вх. № 10638).

Відповідно до частини п`ятої статті 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

За ч. 13ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. За ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 ГПК України).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

07.10.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "АРТЕКС-ТРЕЙД" (далі - позивач, постачальник) та Підприємством об`єднання громадян "Полтавське учбово - виробниче підприємство "Полтаваелектро" Українського товариства сліпих (далі - відповідач, покупець) укладено договір поставки № 08/10-191 (далі - договір; а. с. 6 -9) за умовами якого сторони домовилися про таке:

- постачальник зобов`язується передати у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити визначених у додатках до договору (далі - товар) та використовувати за цільовим призначенням, в асортименті, кількості та по цінам, узгодженими сторонами. В ціну товару включено всі податки і збори, передбачені чинним законодавством України, в тому числі податок на додану вартість (п. 1.1 договору);

- під додатками до цього договору розуміються рахунки - фактури, видаткові накладні, що видаються постачальником, а також можуть бути специфікації до цього договору, що підписані сторонами (п. 1.2 договору);

- поставка товару здійснюється окремими партіями, асортимент, комплектність та кількість товару в яких погоджується сторонами шляхом оформлення заявок на поставку товару відповідно до умов, викладених в розділі 3 ("Умови поставки товару") цього договору (п. 1.4 договору);.

- загальна кількість, асортимент та комплектність товару, що підлягає поставці, будуть вказані в додатках до цього договору. Кількість товару, яка мас бути поставлена згідно даного договору, є необмеженою (п. 2.1 договору);

- фактична кількість, асортимент та комплектність товару, що підлягає поставці покупцю, погоджується сторонами шляхом оформлення додатків до договору, на підставі заявок на поставки окремих партій товару, відповідно до умов, викладених в розділі 3 ("Умови поставки Товару") (п. 2.2 договору);

- поставка товару здійснюється окремими партіями, відповідно до поданих покупцем та погоджених постачальником заявок на поставку товару (п. 3.1 договору);

- асортимент та кількість товару в кожній партії, покупець вказує в заявці на поставку відповідної партії товару (п. 3.2 договору);

- заявка на поставку відповідної партії товару подасться покупцем на електрону пошту або передасться факсимільним чи поштовим зв`язком (рекомендованим листом) (п. 3.2.1 договору);

- постачальник в строк, що не перевищує 3-х робочих днів від дати отримання заявки покупця на поставку відповідної партії товару розглядає направлену заявку та погоджується на поставку (часткову поставку) відповідної партії товару (п.3.2.2 договору);

- погоджені сторонами асортимент та кількість товару в кожній партії вказується в додатках до даного договору (п. 3.3 договору);

- датою поставки є дата передачі товару покупцю, зазначена в товарно-супровідних документах на товар ( 3.5 договору);

- датою переходу права власності на товар від постачальника до покупця є дата поставки (п.3.5 цього договору) (п. 4.1 договору);

- ціна на товар встановлюється в національній валюті України гривнях (з врахуванням податку на додану вартість) та вказується в додатках до цього договору, які є його невід`ємними частинами (п. 5.1 договору);

- вартість кожної партії товару обчислюється виходячи з кількості одиниць асортименту товару в відповідній партії, вартості кожної одиниці асортименту товару та знижок, якщо такі надаються покупцю ( п. 5.4 договору);

- оплата вартості товару здійснюється протягом 5-ти (п`яти) банківських днів з моменту поставки товару (п. 6.1 договору);

- оплата поставленого товару здійснюється покупцем шляхом безготівкового банківського переказу грошових коштів на поточний рахунок постачальника (п. 6.2 договору);

- валютою платежів є національна валюта України гривня (п. 6.3 договору);

- датою оплати товару вважається дата зарахування грошових коштів, сплачених покупцем за поставлену партію товару, на поточний рахунок постачальника (п. 6.5 договору);

- у випадку невиконання або неналежного виконання сторонами зобов`язань за цим договором, вони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України та цього договору (п. 10.1 договору);

- у випадку порушення строку оплати товару, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України (що діяла у період за який сплачується пеня), від несплаченої суми за кожний день затримки (п. 10.3 договору);

- незалежно від сплати неустойки сторона, що порушила цей договір, відшкодовує іншій стороні завдані в результаті цього збитки без урахування розміру неустойки ( п. 10.6 договору);

- сплата неустойки (штрафу, пені) і відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням зобов`язань, не звільняють сторони від виконання зобов`язань за ним договором в натурі (п. 10.7 договору);

- договір вступає в силу з моменту його підписання повноважними представниками сторін та скріплення печатками (у разі наявності) і діє до 31 грудня 2019 року, але в будь - якому випадку до повного його виконання, включаючи терміни погашення невиконаних зобов`язань . У випадку, якщо жодна зі сторін договору не заявить про свій намір розірвати або змінити договір за 14 (чотирнадцять ) календарних днів до дати закінчення терміну його дії, то договір вважається пролонгованим на наступний календарний рік на тих же умовах (п. 13.1 договору).

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар на загальну вартість 41 129,50 грн (з ПДВ), що підтверджується видатковою накладною №68 від 04.12.2020 року на товарно транспортною накладною №59 від 04.12.2020 року (а. с. 10, 11).

Позивач у позовові вказує, що відповідач вартість одержаного товару оплатив частково - на суму 14 129,50 грн. Залишок боргу у сумі 27 000,00 грн відповідач не сплатив.

З метою досудового врегулювання спору позивач направив на адресу відповідача вимогу претензію №1 від 10.04.2024 року про сплату заборгованості, яка була отримана відповідачем 17.04.2024 року ( а. с. 12 17), однак станом на дату подачі позову відповідь на претензію отримана не була, заборгованість не сплачена.

Вважаючи свої права порушеними, позивач просить суд стягнути з відповідача 27 000,00 грн основної заборгованості, 2 559,11 грн пені, 12 112,17 інфляційних нарахувань та 2 965,76 грн 3 % річних.

При вирішенні спору суд зазначає наступне.

Статтею 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 6 ст. 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договори купівлі-продажу.

Згідно ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором не встановлено інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

В порушення своїх зобов`язань за договором борг в сумі 27 000,00 грн за отриманий товар відповідач не сплатив.

Відповідно до ст.ст.13, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказів в спростування вищевикладеного чи інших заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Подані суду договір та інші первісні бухгалтерські документи сторонами не оспорюються, доказів визнання їх недійсними сторони суду не подали і на них під час розгляду справи не посилалися.

Отже, позовні вимоги про стягнення 27 000,00 грн основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 193 Господарського Кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Стаття 230 Господарського Кодексу України штрафними санкціями у розумінні цього Кодексу визначає господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. А частина 4 статті 231 Господарського Кодексу України встановлює, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського Кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно з частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інше не встановлено договором.

У випадку порушення строку оплати товару, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України (що діяла у період за який сплачується пеня), від несплаченої суми за кожний день затримки (п. 10.3 договору).

У зв`язку із невиконанням відповідачем обов`язку з оплати товару, позивач нарахував відповідачу:

- пеню у загальному розмірі 2 559,11 грн;

- інфляційні втрати у загальному розмірі 12 112,17 грн,

- 3 % річних у загальному розмірі 2 965,76 грн.

Оплата вартості товару здійснюється протягом 5-ти (п`яти) банківських днів з моменту поставки товару (п. 6.1 договору).

Отже, у зв`язку із невиконанням відповідачем обов`язку з оплати товару, позивач на підставі п. 10.3 договору та ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахував відповідачу пеню, інфляційні втрати та 3% річних.

Перевіряючи розмір заявлених позивачем до стягнення пені, інфляційних втрат та 3%річних, суд звертає увагу на наступне.

При нарахуванні пені, інфляційних втрат та 3% річних за період з 11.12.2020 року по 24.03.2021 року на суму заборговнаості 41 129,50 грн, позивачем не вірно визначено початок перебігу строку прострочення, а саме без врахування положень ст. 253 ЦК України.

Статтею 251 ЦК України визначено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настання якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Згідно статті 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Згідно ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Частиною 5 ст. 254 ЦК України передбачено, що якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

За отриманий товар відповідно до видаткової накладної № 68 від 04.12.2020 року на суму 41 129,50 грн відповідач мав розрахуватися протягом 5-ти (п`яти) банківських днів з моменту поставки товару, тобто - до 11.12.2020 року включно, тому прострочення має місце з 12.12.2020 року.

Таким чином, позивач нарахував пеню, інфляційні втрати та 3% річних починаючи з 11.12.2020 року необґрунтовано, оскільки вимога з оплати поставленого товару на той момент ще не настала.

Отже, за розрахунком суду (здійсненого за допомогою програми Калькулятор підрахунку заборгованості та штрафних санкцій системи інформаційно-правового забезпечення "Ліга: закон") є правомірною та підлягає задоволенню вимога про стягнення 2 544,87грн пені та 2 962,39 грн 3% річних. В іншій частині вимог про стягнення пені та 3% річних суд відмовляє.

Відносно стягнення інфляційних втарт, суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 237 Господарського процесуального кодексу України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

За розрахунком суду розмір інфляційних втрат, нарахований на заборгованість відповідача за видатковою накладною №68 від 04.12.2020 року, є більшим (13 114,53 грн), при цьому, позивачем розмір інфляційних втрат визначено у розмірі 12 112,17 грн, тому стягненню підлягають інфляційні втрати за розрахунками позивача (12 112,17 грн), оскільки суд при прийнятті рішення не може вийти за межі позовних вимог.

Таким чином, всього підлягають до стягнення з відповідача:

- пеня у загальному розмірі 2 544,87 грн;

- інфляційні втрати у загальному розмірі 12 112,17 грн;

- 3 % річних у загальному розмірі 2 962,39 грн.

Підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення 3,37 грн 3% річних та 14,24 грн інфляційних втрат у суду відсутні.

Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Допустимих доказів у спростування вищевикладеного чи будь-яких обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення 27 000,00 грн основного боргу, 2 544,87 грн пені, 2962,39 грн 3% річних та 12 112,17 грн інфляційних втрат обґрунтовані, відповідачем не спростовані та не заперечуються, підтверджуються наявними доказами та підлягають задоволенню.

В іншій частині стягнення пені (14,24 грн) та 3 % річних (3,37 грн) позов є безпідставним, а отже задоволенню не підлягає.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 252, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Підприємства об`єднання громадян "Полтавське учбово - виробниче підприємство "Полтаваелектро" Українського товариства сліпих (вул. Гетьмана Сагайдачного, 6, м. Полтава, 36021, ідентифікаційний код 03967872) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТЕКС-ТРЕЙД" (вул. Чуваська, 8, прим. Б - 4, м. Харків, 61177, ідентифікаційний код 42644952) 27 000,00 грн основного боргу, 12 112,17 грн інфляційних втрат, 2 962,39 грн 3% річних, 2 544,87 грн пені та 3026,81 грн відшкодування витрат з оплати судового збору.

3. В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Судове рішення складено та підписано 19.08.2024 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду.

Суддя О. М. Тимощенко