РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.08.2024Справа № 910/252/24
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінальянс"

про стягнення 52144,98 грн.

без виклику представників сторін (без проведення судового засідання)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінальянс", в якій просило стягнути за договором про обслуговування рахунка в цінних паперах від 07.06.2016 № 40004344/16 заборгованість по сплаті комісії депозитарної установи строкова - 500 грн; заборгованість по сплаті комісії депозитарної установи прострочена - 29 500 грн.; заборгованість по пені за несвоєчасне погашення грошових зобов`язань за сплатою комісії депозитарної установи за період з 04.12.2022 по 04.12.2023 - 12 056,36 грн.; заборгованість за несвоєчасне погашення грошових зобов`язань за сплатою комісії депозитарної установи 3% річних, згідно ст. 625 ЦК України - 2 145,62 грн.; заборгованість за несвоєчасне погашення грошових зобов`язань за сплатою комісії депозитарної установи, інфляційні нарахування - 7 943 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Дана ухвала суду направлена, зокрема, відповідачу рекомендованим листом із повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 03061, м. Київ, вул. Миколи Шепелєва, 5, нежиле приміщення № 191.

Проте конверт із копією вищенаведеної ухвали повернуто на адресу суду підприємством поштового зв`язку без вручення відповідачу за закінченням терміну зберігання.

Положеннями статей 89, 93 ЦК України передбачено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи та здійснення управління і обліку. Відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом вносяться до єдиного державного реєстру.

Таким чином, направлення ухвали суду здійснено за відповідною адресою місцезнаходження відповідача, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно з частиною 7 статті 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

Відтак, ухвала суду про відкриття провадження у справі направлялася за адресою місцезнаходження відповідача згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за відсутності заяви про зміну його місцезнаходження.

За приписами частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

При цьому, судом також враховано, що згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Таким чином, відповідач мав право та можливість ознайомитися з ухвалою суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

При розгляді справи судом враховано частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка визначає право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

07.06.2016 між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - Депозитарна установа) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінальянс" (далі - Депонент) укладено Договір про обслуговування рахунка в цінних паперах №40004344/16 (далі - Договір), за умовами якого Депозитарна установа зобов`язалася у порядку, передбаченому законодавством, внутрішніми документами та цим Договором, надавати послуги щодо відкриття та обслуговування рахунку у цінних паперах Депонента в системі депозитарного обліку, проводити депозитарні операції за рахунком у цінних паперах Депонента на підставі розпоряджень Депонента та в інший спосіб, передбачений законодавством України, а також надавати інші послуги у процесі провадження депозитарної діяльності.

Згідно пункту 2.1.1 Договору депозитарна установа відкриває Депоненту рахунок у цінних паперах протягом трьох банківських днів після подання Депонентом визначених законодавством України документів для відкриття рахунку в цінних паперах.

У пункті 2.2.7. Договору передбачено, що Депозитарна установа має право вносити зміни до внутрішніх документів Депозитарної установи та Тарифів Депозитарної установи.

Згідно пункту 2.2.8. Договору Депозитарна установа має право закрити рахунок у цінних паперах Депонента, на якому не обліковуються цінні папери, права на цінні папери, без розпорядження (наказу) Депонента про закриття рахунку в цінних паперах при умові, що з дня проведення останньої операції минуло не менше одного року та відсутня заборгованість Депонента перед Депозитарною установою за цим Договором, в тому числі по оплаті за послуги Депозитарної установи, що були надані раніше.

Відповідно пункту 4.1. Договору Депонент оплачує послуги Депозитарної установи згідно з цим Договором та відповідно до Тарифів (Додаток №1 до Договору), виставлених Депозитарною установою. Депонент погоджується з розміром Тарифів, встановленими Депозитарною установою на дату укладення Договору.

Пунктом 4.2. Договору погоджено, що Депозитарна установа має право змінювати Тарифи протягом дії цього Договору. Зміна Тарифів не потребує згоди Депонента.

Тарифи, які були змінені Депозитарною установою після підписання цього Договору, та строк їх введення в дію доводяться до відома Депонента не пізніше ніж як за п`ять банківських днів до їх введення у дію шляхом розміщення повідомлення про зміну Тарифів Депозитарної установи у мережі Інтернет www.ukrgasbank.com (пункт 4.3. Договору).

За змістом пункту 4.4. Договору Депонент не звільняється від оплати послуг Депозитарної установи за новими Тарифами у разі, якщо він не ознайомився або не мав змоги ознайомитися з новими Тарифами, які були змінені Депозитарною установою під час дії цього Договору, при умові належного виконання Депозитарною установою п. 4.3. цього Договору.

Відповідно пункту 4.7. Договору Оплата послуг Депозитарної установи здійснюється Депонентом щомісячно по останній банківський день місяця (включно), наступного за місяцем, у якому надавались послуги, згідно Акту-рахунку (Додаток №2 до Договору), який надсилається особисто в день надання депозитарних послуг або надсилається Депозитарною установою Депоненту засобами поштового зв`язку не пізніше 10-го числа місяця, наступного за місяцем, у якому надавались послуги. У Акті-рахунку (Додаток №2 до Договору) містяться розшифровки розрахованої до оплати суми за надані послуги. Оплата послуг Депозитарної установи здійснюється у безготівковій формі шляхом перерахування Депонентом грошових коштів на рахунок Депозитарної установи зазначеній в розділі 9 Договору.

Відповідно пункту 6.1. Договору, Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами і скріплення печатками та діє протягом трьох років.

У Додатку № 1 до Договору зазначені тарифи депозитарної установи на депозитарні послуги для юридичних осіб.

Надалі, тарифи депозитарної установи на депозитарні послуги для юридичних осіб були викладені в додатках до протоколів тарифного комітету від 28.02.2018 та від 31.10.2018 року.

На виконання умов договору позивачем відкрито відповідачу рахунок у цінних паперах №40004344, що підтверджується випискою про стан рахунку в цінних паперах станом на 11.12.2023 року.

У період з 01.12.2018 до 30.11.2023 позивач направляв згідно зі списками згрупованих поштових відправлень із чеками на адресу відповідача Акти-рахунки прийому-здачі депозитарних послуг згідно з Договором, копії яких наявні в матеріалах справи.

Також у матеріалах справи наявна виписка про операції із цінними паперами на рахунку в цінних паперах №40004344 за період з 07.06.2016 до 11.12.2023 року.

Листом-вимогою від 25.05.2023 № 6661 позивач просив погасити відповідача заборгованість за Договором від 07.06.2016 №40004344/16 протягом семи календарних днів від дати одержання вимоги.

Водночас, відповідач відповіді на вимогу не надав та заборгованість за договором не погасив.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договором, в розумінні ст. 626 Цивільного кодексу України, є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 194 Цивільного кодексу України передбачено, що цінним папером є документ установленої форми з відповідними реквізитами, що посвідчує грошове або інше майнове право, визначає взаємовідносини емітента цінного папера (особи, яка видала цінний папір) і особи, яка має права на цінний папір, та передбачає виконання зобов`язань за таким цінним папером, а також можливість передачі прав на цінний папір та прав за цінним папером іншим особам.

За змістом статті 6 Закону України "Про депозитарну систему України" депозитарний облік цінних паперів - облік цінних паперів, прав на цінні папери та їх обмежень на рахунках у цінних паперах (далі - депозитарний облік). При цьому облік прав на цінні папери конкретного власника ведеться виключно депозитарними установами (крім обліку прав на цінні папери, які обліковуються на рахунку номінального утримувача), Національним банком України у визначених цим Законом випадках і депозитаріями-кореспондентами, номінальними утримувачами чи їх клієнтами, а облік цінних паперів і прав за цінними паперами - виключно Центральним депозитарієм або Національним банком України.

Згідно з частиною 2 статті 8 Закону України "Про депозитарну систему України" виписка з рахунка в цінних паперах номінального утримувача є документальним підтвердженням наявності на певний момент часу прав на цінні папери на рахунку номінального утримувача, що належать клієнтам номінального утримувача або клієнтам клієнта номінального утримувача, та не є підтвердженням права власності на цінні папери.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у ідей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Із наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 11.12.2023 за відповідачем утворилась заборгованість за Договором від 07.06.2016 №40004344/16 по сплаті комісії депозитарної установи строкова - 500 грн; заборгованість по сплаті комісії депозитарної установи прострочена - 29 500 грн.

Дана заборгованість відповідача підтверджується наявними в матеріалах справи актами-рахунками прийому-здачі депозитарних послуг із доказами їх направлення відповідачу, випискою про стан рахунку в цінних паперах станом на 11.12.2023, випискою про операції із цінними паперами на рахунку в цінних паперах №40004344 за період з 07.06.2016 до 11.12.2023 року.

У той же час, відповідачем не надано контррозрахунку боргу або доказів відсутності обов`язку зі сплати заборгованості, у зв`язку з чим позов у відповідній частині підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно з частиною 3 вищезазначеної статті пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Приписами статті 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з частиною 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Преамбулою Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Суб`єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності.

Згідно статей 1, 3 цього Закону платники грошових коштів за прострочення платежу сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за погодженням сторін. Зазначений розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Пунктом 5.4 Договору Сторони погодили, що за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, які передбачені цим Договором, Депонент зобов`язаний сплатити Депозитарній установі пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення виконання зобов`язання, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня.

Проте, умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого строку, ніж передбачений частиною 6 статті 232 ГК України, за який нараховуються штрафні санкції - шість місяців.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.06.2018 у справі № 910/4164/17.

У той же час, пунктом 7 Розділу IX Прикінцевих положень ГК України передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Вказаний пункт введений в дію на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30 березня 2020 року №540-IX (далі - Закон України від 30 березня 2020 року № 540-IX), який набрав чинності з 2 квітня 2020 року, і дія вказаного Закону фактично надає можливість нараховувати штрафні санкції більше, ніж за шість місяців.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" з 12 березня 2020 року на усій території України встановлено карантин, дія якого тривала до 30.06.2023 року.

З огляду на наведене, після закінчення строку дії карантину, правові підстави для нарахування пені за період більший, ніж передбачено частиною 6 статті 232 ГК України, відсутні.

Відтак, за арифметичним перерахунком суду з відповідача підлягає стягненню нарахована на відповідні суми боргу пеня за період 04.12.2022 до 30.06.2023 у сумі 7160,96 грн.

За умовами частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За арифметичним перерахунком суду з відповідача підлягає стягненню за несвоєчасне погашення грошових зобов`язань за сплатою комісії депозитарної установи пеня в сумі 12 056,36 грн., 3% річних у сумі 2 145,62 грн. та інфляційні нарахування в сумі 7 943 грн.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінальянс" (03061, м. Київ, вул. Миколи Шепелєва, 5, нежиле приміщення № 191; ідентифікаційний код 40147219) на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" (03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1; ідентифікаційний код 23697280) заборгованість по сплаті комісії депозитарної установи строкову в сумі 500 (п`ятсот) грн., заборгованість по сплаті комісії депозитарної установи прострочену в сумі 29500 (двадцять дев`ять тисяч п`ятсот) грн., пеню в сумі 7160 (сім тисяч сто шістдесят) грн. 96 коп., три проценти річних у сумі 2145 (дві тисячі сто сорок п`ять) грн. 62 коп., інфляційні втрати в сумі 7943 (сім тисяч дев`ятсот сорок три) грн., а також 2432 (дві тисячі чотириста тридцять дві) грн. 02 коп. витрат по сплаті судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.В. Полякова