ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"07" серпня 2024 р. м. Ужгород Справа № 907/849/22

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Аква Поляна» від 25.04.2024 (вх. № 02.3.1-02/3374/24) на дії та рішення державного виконавця при виконанні виконавчого листа (наказу), виданого Господарським судом Закарпатської області 18.01.2024 року у справі №907/849/22, у межах виконавчого провадження №73968922 у справі

за позовом Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», м. Київ

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Аква Поляна», с. Поляна Закарпатська область

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача товариство з обмеженою відповідальністю «Санаторій Поляна»

про усунення перешкод в користуванні власністю,

за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Аква Поляна», с. Поляна, Закарпатська область

до відповідача приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», м. Київ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю «Санаторій Поляна»

про зобов`язання вчинити певні дії

Секретар судового засідання Райніш М.І.

За участю представників:

від позивача (відповідача за зустрічним позовом) не з`явився;

від відповідача (позивача за зустрічним позовом) - адвокат Поврозник А.П.;

від третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача (відповідача за зустрічним позовом) - адвокат Ігнатенко С.С.;

від органу ДВС не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 06 червня 2023 року первісний позов задоволено повністю. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Аква-Поляна» звільнити нерухоме майно - цех по розливу мінеральної води (літ. «А'», «Б»), загальною площею - 1935,00 кв.м. (до реконструкції будівля колишнього клубу-їдальні (колишній корпус №4 сан. Поляна, а саме: клуб їдальня (літ. А'), загальною площею 1557,00 кв.м. та склад (літ. Б), загальною площею 347,3 кв.м., які мали загальну площу 1904,3 кв.м.) розташований за адресою: 89313, Закарпатська область, Мукачівський район, с. Поляна, вул. Духновича, буд. 104 та повернути його Приватному акціонерному товариству лікувально - оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця».

На виконання вказаного судового рішення 18.01.2024 року Господарським судом Закарпатської області видано судовий наказ.

На адресу суду надійшла скарга товариства з обмеженою відповідальністю «Аква Поляна» від 25.04.2024 (вх. № 02.3.1-02/3374/24) на дії та рішення державного виконавця при виконанні виконавчого листа (наказу), виданого Господарським судом Закарпатської області 18.01.2024 року у справі №907/849/22, у межах виконавчого провадження №73968922.

07.08.2024 товариство з обмеженою відповідальністю «Санаторій Поляна» подало до суду заперечення на скарга товариства з обмеженою відповідальністю «Аква Поляна» від 25.04.2024 (вх. № 02.3.1-02/3374/24).

07.08.2024 надійшло клопотання приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» про відкладення судового засідання.

Суд звертає увагу, що за приписами ч.1, ч.2 ст. 342 ГПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду. Окрім цього, явка сторін у судове засідання не визнавалась обов`язковою.

Відтак, суд відмовляє у задоволенні клопотання приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» про відкладення розгляду скарги.

Розглянувши скаргу ТОВ Аква-Поляна на дії та рішення державного виконавця при виконанні виконавчого листа (наказу), виданого Господарським судом Закарпатської області 18.01.2024 року у справі №907/849/22, у межах виконавчого провадження №73968922, суд зазначає наступне.

15 квітня 2024 року скаржник отримав постанову старшого державного виконавця Свалявського відділу ДВС у Мукачівському районі Дозорової А.Р., від 12.04.2024 року, котрою призначено виконання в примусовому порядку наказу Господарського суду Закарпатської області від 18.01.2024 року №907/849/22 на 10-00 годин 14 травня 2024 року.

Водночас вважає такі дії незаконними, такими, що порушують права скаржника, вбачає обставини, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення та наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

В обґрунтування заявленої скарги зазначає, що між ТОВ Аква Поляна та ТОВ Санаторій Поляна укладено додаткову угоду до договору про спільну діяльність № 2108080/2002-2, за умовами якої сторони вирішили продовжити співпрацю в межах договору про спільну діяльність.

Посилаючись на п. 2 Додаткової угоди стверджує, що умови додаткової угоди у відповідності до ст.631 ЦК України поширюються на відносини сторін, що виникли з 29 березня 2022 року. Відповідно до п.5 такої додаткової угоди у спільній діяльності залишається будівля колишньої клубу - їдальні (колишній корпус №4 в складі будівлі колишньої клубу-їдальні літ.А з прибудовою літ.Б загальною площею 1904,3 кв.м.) реконструйована під цех по розливу мінеральної води загальною площею 1935 кв.м. Цією ж додатковою угодою викладено в новій редакції умови договору про спільну діяльність між ТОВ Аква Поляна та ТОВ Санаторій Поляна. Такий договір попередньо узгоджений та затверджений відповідно до рішення Наглядової ради ПАТ Укрпрофоздоровниця №Р16-2 від 29.05.2023 року.

Вважає, що обов`язок ТОВ Аква Поляна передати ПАТ Укрпрофоздоровниця вказане у виконавчому листі майно відсутній повністю, оскільки між сторонами наявні чинні договірні відносини щодо такого майна, факт наявності таких договірних відносин вважає договір №100 на відпуск мінеральної води «Шаянська 242», що затверджений головою правління ПАТ Укрпрофоздоровниця 18.12.2023 року, та відповідними накладними на відпуск продукції.

Водночас матеріалами справи підтверджується, що рішенням Правління ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» №П30-1 від 31.05.2023 «Про погодження мирової угоди між ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» та ТОВ «Аква-Поляна» у справі №907/849/22» погоджено умови мирової угоди у справі №907/849/22 між ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» та ТОВ «Аква-Поляна» (п.1) та доручено Голові Правління Суботі М.В. підписати мирову угоду у справі №907/849/22 за умови підписання Додаткової угоди до Договору про спільну діяльність від 26.07.2002 р. №2108080/2002-2 між ТОВ «Санаторій «Поляна» та ТОВ «Аква-Поляна».

Однак, представник ТОВ «Санаторій Поляна» зазначає, що надані проекти додаткової угоди до Договору про спільну діяльність від 26.07.2002 р. №2108080/2002-2 та мирової угоди не були підписані ТОВ «Аква-Поляна». Лише після відкриття виконавчого провадження ТОВ «Аква-Поляна» заявляє про нібито підписання між сторонами додаткової угоди від 31.05.2023 року. Відтак, представник ТОВ «Санаторій Поляна» заявляє про недобросовісність поведінки заявника.

На противагу доводам ТОВ «Аква-Поляна», судом встановлено, що між сторонами справи №907/849/22 не було укладено мирову угоду, передбачену преамбулою додаткової угоди, а також те, що на додатковій угоді відсутній підпис Голови правління ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» передбачений проектом угоди.

Окрім цього, факт припинення договору про спільну діяльність №2108080/2002-2 від 26.07.02 року встановлений судами у межах господарської справи №907/849/22.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

За загальними нормами цивільного законодавства зміна договору допускається тільки за існуючим правовідношенням (такий висновок викладено у постанові ВС від 21 вересня 2022 року, №922/2012/21, постановах ВГСУ від 10.10.2017, №910/24025/16; 13.01.2016, №910/11920/15; 23.06.2014, №910/22121/13; 04.09.2013, №922/1027/13; 17.02.2009, №19/72пн та ухвалі ВСУ від 14.07.2010, №6-19076ск10).

Внесення змін до договору, зобов`язання за яким вже припинилися, вочевидь не може бути спрямоване на реальне настання правових наслідків, адже припинення зобов`язання має остаточний характер, і чинне цивільне законодавство не передбачає можливості відновлення вже припиненого зобов`язання (постанови ВГСУ від 10.10.2017, №910/22780/16; 03.10.2017, №910/24274/16; 12.09.2017, №910/24032/16; 14.08.2017, №910/115/17).

Отже, зміни та доповнення можна внести лише в чинний договір, адже внесення змін в розірваний договір не призведе до бажаного результату (продовження правовідносин по договору).

Таким чином, суд дійшов до висновку про відсутність між ТОВ «Санаторій Поляна» та ТОВ «Аква-Поляна» договірних відносин щодо спірного майна.

Крім того, ТОВ "Аква Поляна" у скарзі вказує на те, що справа №907/849/22 розглядалась за немайновими вимогами зокрема щодо зобов`язання вчинити дії. Відтак, після винесення постанови про накладення штрафу та направлення подання до правоохоронних органів державний виконавець в силу приписів законодавства зобов`язаний був винести постанову про закриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених дим Законом.

Крім того, встановлена обов`язковість судового рішення, яке набрало законної сили, не дає підстав для висновку про можливість ставити його виконання в залежність від волевиявлення боржника або будь-яких інших осіб на вчинення чи не вчинення дій щодо його виконання, оскільки це б нівелювало значення самого права звернення до суду як засобу захисту та забезпечення реального відновлення порушених прав та інтересів» (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.08.2018 у справі № 916/4106/14.)

Враховуючи вищевказане, зокрема, те, що боржник (ТОВ "Аква Поляна") у добровільному порядку не виконує судове рішення, а також те, що відповідне рішення господарського суду може бути виконане без участі боржника (державний виконавець може примусово увійти у відповідне приміщення, провести опис наявного у приміщенні майна і передати відповідне нерухоме майно стягувачу або його представнику, тощо), державний виконавець, виносячи оскаржувану постанову від 12.04.2024 року про призначення виконання у примусовому порядку, діяв у повній відповідності до вимог ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, відповідно до частини 4 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», скарга у виконавчому провадженні серед іншого має містити: зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону; викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги.

В той же час, в скарзі ТОВ «Аква Поляна» на дії та рішення державного виконавця при виконанні виконавчого листа, виданого Господарським судом Закарпатської області 18.01.2024 р. у справі №907/849/22 у межах виконавчого провадження №73968922, Скаржником не зазначено, які дії чи рішення державного виконавця є незаконними, і в чому саме полягає їх незаконність.

Статтею 339 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно ч.1. ст. 342 ГПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Відповідно до ч.1, 2, ст. 343 ГПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Суд робить висновок, що в задоволенні скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Аква Поляна» від 25.04.2024 (вх. № 02.3.1-02/3374/24) на дії та рішення державного виконавця при виконанні виконавчого листа (наказу), виданого Господарським судом Закарпатської області 18.01.2024 року у справі №907/849/22, у межах виконавчого провадження №73968922, слід відмовити.

Крім того, суд наголошує на тому, що станом на даний час, відповідач ТОВ «Санаторій Поляна» подав уже 3-ри практично ідентичні скарги на дії державного виконавця, оскаржуючи окремі постанови або дії виконавця. При цьому зміст скарг ТОВ «Аква Поляна» повторює зміст раніше поданої заяви про визнання наказу виданого Господарським судом Закарпатської області у справі №907/849/22 таким, що не підлягає до виконання, але водночас обґрунтування незаконності дій державного виконавця фактично не містить.

При цьому ідентична скарга на постанову про призначення примусового виконання (оскаржувалась постанова про призначення примусового виконання за іншу дату) уже була розглянута судом і ухвалою від 18.04.2024 р. у її задоволенні було відмовлено. В подальшому, постановою Західного апеляційного господарського суду від 05.06.2024 р. відповідна ухвала суду була залишена без змін.

Враховуючи наведене, суд розцінює поведінку скаржника, як таку, що свідчить про зловживання процесуальними правами.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.43 ГПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.131 ГПК України, заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Статтею 132 ГПК України визначено види заходів процесуального примусу, а саме: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) штраф.

Тобто процесуальний закон встановлює ряд заходів процесуального примусу, які суд може застосувати у передбачених ГПК України випадках.

Так, згідно з ч.1 ст.135 ГПК України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; 3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин; 4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк; 5) порушення заборон, встановлених частиною десятою статті 188 цього Кодексу.

Відтак суд наголошує, що відповідно до ст.135 Господарського процесуального кодексу України, у разі повторного вчинення скаржником дій, що будуть свідчити про зловживання процесуальними правами, суд постановить ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з скржника штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Беручи до уваги викладене та керуючись статтями 339-342 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Аква Поляна» від 25.04.2024 (вх. № 02.3.1-02/3374/24) на дії та рішення державного виконавця при виконанні виконавчого листа (наказу), виданого Господарським судом Закарпатської області 18.01.2024 року у справі №907/849/22, у межах виконавчого провадження №73968922 відмовити повністю.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Згідно ч. 1 ст.235 Господарського процесуального кодексу України, ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України протягом десяти днів з моменту її підписання.

Повний текст ухвали складено і підписано 07.08.2024

Суддя Л.В. Андрейчук