ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"31" липня 2024 р. м. Черкаси Справа № 925/974/24

Господарський суд Черкаської області у складі судді Гладуна А.І., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛЛАНД ОЙЛ" про забезпечення позову у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛЛАНД ОЙЛ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦ ХІМ АГРО"

про стягнення 17423540,20 грн,

ВСТАНОВИВ:

1. 30.07.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕЛЛАНД ОЙЛ" звернулось до Господарського суду Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦ ХІМ АГРО".

2. Змістом позову є майнова вимога стягнути 17423540,20 грн, зокрема 9968163,90 грн боргу за поставлений товар за договором поставки від 01.04.2019 №ВО-СХА/2, 996816,39 грн штрафу, 1078522,66 грн 3% річних у розмірі, 5380037,25 грн інфляційних втрат.

3. Одночасно з позовом позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, у якій просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦ ХІМ АГРО", яке належить йому на праві власності, а саме: комплекс нежитлових будівель та споруд, загальною площею 8467,6 кв. м, розташованого за адресою: 20001, Черкаська область, м. Христинівка, вул. Терещенка Н., будинок 1: адміністративний будинок з підвалом, А-2,пд площею 1032,3 кв. м, цех №1, Г площею 218,3 кв. м, цех №2, Е площею 215,6 кв. м, компресорна, Є площею 13,1 кв. м, вбиральня, 1Ж площею 16,5 кв. м, цех №3, З площею 935,4 кв. м, підстанція, И площею 18,6 кв. м, цех №4, I площею 249,9 кв. м, майстерня, Ї площею 291,2 кв. м, вагова з прибудовами, Й-2,й,й3 площею 197,3 кв. м, водонапірна башня, й4,В, навіс з оглядовою ямою, й2, цех №5, К-2 площею 1396,9 кв. м, цех №6, Л площею 273,6 кв. м, цех №7, М-2 площею 1782 кв. м, цех №8 з підвалом, Н,пд площею 437,7 кв. м, побутове приміщення, П площею 287,2 кв. м, цех №9, Р площею 650,9 кв. м, навіс, р, склад, С площею 230,9 кв. м, прирельсовий склад, Т площею 194,5 кв. м, прихідна, У площею 12,4 кв. м, вежа мобільного зв`язку, 1Ф, котельня, Х площею 90,1 кв. м, навіси, х,1Д, вбиральня, Ч, альтанка, Щ, хвіртка, 1, огорожа, 2,4, ворота, 3,5, колодязь, 6, ємкість, 7-11, замощення, ІІ,ІІІ, залізнична колія, 12, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 246, номер об`єкта в РПВН: 1624681, в межах ціни позову у розмірі 17423540,20 грн.

4. В обґрунтування заяви позивач вказав, що заявлена до стягнення сума у розмірі 17423540,20 грн є дуже значною й існує ймовірність, що виконання рішення буде здійснюватися за рахунок майна відповідача. Зважаючи на недобросовісність відповідача щодо невиконання зобов`язань щодо оплати за поставлений товар у 2020 році та повне ігнорування вимог позивача, викладених у претензії від 23.10.2023, щодо сплати коштів. Позивач вважає, що не вжиття заходів забезпечення позову не лише утруднить виконання рішення суду, а і зробить це неможливим. Не виконавши вимоги претензії та отримавши позовну заяву, відповідач з метою подальшого ухилення від виконання зобов`язань може розпорядитися належним йому майном шляхом відчуження його будь-яким третім особам, а також вивести з рахунків належні йому грошові кошти, зупинити діяльність товариства. Про наявність ризиків невиконання відповідачем рішення суду в цій справі свідчить опублікована у відкритих джерелах його фінансова звітність. Зокрема, згідно з фінансовими показниками господарської діяльності дохід відповідача у 2020 році становить 48996100,00 грн з показниками чистого прибутку 324900,00 грн, у 2021 році - 19314500,00 грн з показниками чистого прибутку 178300 грн, у 2022 році - 22805700,00 грн з показниками чистого прибутку 623400,00 грн, у 2023 році - 8786600,00 грн з показниками чистого прибутку 248700,00 грн. Тому є підстави для звернення до суду з заявою про забезпечення позову.

5. Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, позовну заяву та дослідивши додані до них письмові докази, суд дійшов висновку вжити заходи забезпечення позову.

6. Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

7. Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

8. У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

9. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів" наголошує, що ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настане подія, наслідки якої будуть незворотними.

10. Європейський Суд з прав людини у справі "Каіч та інші проти Хорватії" у рішенні від 17.07.2008 вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування.

11. Отже, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

12. Згідно з пунктом 43 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

13. Невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

14. Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому, обраний спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

15. У пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 у справі №1-33/2004 зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

16. Крім того, Конституційний Суд України у пункті 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

17. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові №6-605цс16 від 25.05.2016, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

18. Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи, або забезпечити ефективний захист чи поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, у разі задоволення позову.

Такого висновку дійшла Об`єднана палата Касаційного господарського суду у постанові від 16.08.2018 у справі №910/1040/18.

19. Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

20. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

21. Забезпечення позову - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

22. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

23. Згідно з частиною 1 та 2 статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

24. При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

25. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

26. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

27. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Заходи забезпечення позову повинні узгоджуватись з предметом та підставами позову, можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати права інших осіб.

28. Обрання належного, відповідного предмету спору заходу забезпечення позову гарантує дотримання принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти балансу інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, сприяє фактичному виконанню судового рішення в разі задоволення позову та. як наслідок, забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

29. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18.

30. Предметом позову у цій справі є майнова вимога про стягнення 17423540,20 грн.

31. Позивач просить накласти арешт на належне відповідачеві майно в межах ціни позову, оскільки виконання в майбутньому судового рішення у цій справі у разі задоволення позовних вимог безпосередньо буде залежати від того, чи матиме відповідач грошові кошти чи інше майно, достатні для виконання рішення суду.

32. Вартість майна відповідача, на яке позивач просить накласти арешт, відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості, становить 270318636,77 грн.

33. Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Такі висновки щодо застосування відповідних норм процесуального закону викладені у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.03.2023 у справі №905/448/22.

34. Суд дійшов висновку, що такий захід забезпечення позову як накладення арешту на майно відповідача у межах ціни позову у розмірі 17423540,20 грн забезпечить реальне виконання судового рішення у разі задоволення позову, а отже, є адекватним.

35. Водночас застосування заходу забезпечення позову, обраного позивачем, не порушить прав та охоронюваних законом інтересів відповідача у справі чи інших осіб, що не є учасниками цього судового процесу, а лише запровадить тимчасові обмеження щодо використання майна, наявного у відповідача, що, в свою чергу, дозволить створити належні умови для виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Аналогічні висновки щодо застосування відповідних норм процесуального закону викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06.12.2023 у справі №917/805/23.

36. Суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що пункт 1 статті 6 Конвенції забезпечує всім "право на суд", яке охоплює право на виконання остаточного рішення, ухваленого будь-яким судом. ЄСПЛ в контексті права на виконання остаточного рішення зауважує, що метою заходу забезпечення є підтримання status quo, поки суд не визначиться щодо виправданості цього заходу. Крім того, тимчасовий захід спрямований на те, щоб протягом судового розгляду щодо суті спору суд залишався в змозі розглянути позов заявника за звичайною процедурою. ЄСПЛ також звернув увагу на те, що тимчасові забезпечувальні заходи мають на меті забезпечити протягом розгляду продовження існування стану, який є предметом спору (§§ 60, 61 рішення від 13.01.2011 у справі "Кюблер проти Німеччини", заява № 32715/06). Отже, заходи забезпечення позову, без застосування яких існує ризик такої зміни обставин, внаслідок якої подальше ухвалення остаточного рішення суду на користь позивача вже не призведе до захисту прав або інтересів позивача, по який він звертався до суду, слід розглядати як такі, що охоплені "правом на суд".

37. При цьому, під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

38. Підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує невиконання відповідачем зобов`язання щодо оплати за поставлений позивачем товар за договором поставки.

39. Метою забезпечення позову, за змістом заяви позивача, є можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при його виконанні у випадку задоволення позову.

40. Між сторонами існує спір, що пов`язаний з виконанням грошового зобов`язання за договором поставки.

41. На думку заявника, мету забезпечення позову може бути досягнуто накладенням арешту на майно відповідача.

42. Згідно зі статтею 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 ГПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

43. Згідно зі статтею 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

44. Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

45. Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення у майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

46. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

Такий висновок сформувала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.09.2020 у справі №753/22860/17.

47. Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Аналогічний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №910/9498/19, від 17.09.2020 у справі №910/72/20, від 15.01.2021 у справі №914/1939/20, від 16.02.2021 у справі №910/16866/20, від 15.04.2021 у справі №910/16370/20, від 24.06.2022 у справі №904/3783/21, від 26.09.2022 у справі №911/3208/21).

48. Виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язане з обставинами наявності у відповідача такого майна у разі відсутності коштів. Заборона відповідачу вчиняти дії зі нерухомим майном має на меті забезпечення позивачу можливості виконання рішення суду у разі задоволення позову.

49. Арешт майна є способом забезпечення позову, який забезпечить можливість виконання рішення суду про стягнення боргу за рахунок звернення стягнення на таке майно.

50. При цьому обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні відповідача, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

51. Накладення арешту на майно та заборона вчиняти дії з майном в порядку забезпечення позову у спорі про стягнення боргу є для позивача додатковою гарантією того, що рішення суду у разі задоволення позову буде реально виконане та позивач отримає задоволення своїх вимог.

52. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частини 4 статті 137 Господарського процесуального кодексу України).

53. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків від заборони відповідачу/іншим особам здійснювати певні дії.

Такий висновок сформував Верховний Суд у постанові від 22.07.2021 у справі №910/4669/21).

54. У вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарським судам необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами. Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише у межах предмета позову.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 18.02.2022 у справі №910/12404/21.

55. Враховуючи предмет та підстави позову, розмір позовних вимог позивача, вартість майна відповідача, на яке позивач просить накласти арешт, забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що належить відповідачу, у межах ціни позову у розмірі 17423540,20 грн, на переконання суду, є співмірним із предметом позовних вимог заходом забезпечення позову.

56. Заявником належним чином доведено наявність фактичних обставин, з якими пов`язується можливість застосування відповідного заходу забезпечення позову та зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову (арешт майна) і предметом позовних вимог (стягнення коштів), відповідністю та співмірністю вжитих заходів забезпечення позову з предметом позову та розміром позовних вимог.

57. Суд дійшов висновку про існування загрози ефективному захисту та поновлення порушених чи оспорюваних прав чи інтересів заявника у разі задоволення позову, без вжиття заходів забезпечення позову, оскільки невжиття заходів забезпечення позову й подальші ймовірні дії відповідача зі спірним майно унеможливлять виконання рішення господарського суду.

58. Вжитий судом захід забезпечення позову є тимчасовим заходом, спрямований на підтримання status quo, поки суд не визначиться щодо виправданості цього заходу. Накладення арешту на обладнання у межах ціни позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні відповідача, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним як власнику.

59. Згідно з частиною 1 статті 141 Господарського процесуального кодексу України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

60. Вжиття заходів зустрічного забезпечення за ініціативою суду за відсутності клопотання учасника справи, є правом суду, а не обов`язком. Враховуючи, що забезпечення позову не впливає на майновий стан відповідача господарський суд не застосовує заходи зустрічного забезпечення.

61. Водночас вжиття судом заходів забезпечення позову без одночасного вжиття заходів зустрічного забезпечення не позбавляє відповідача права звернутися до суду із заявою про зустрічне забезпечення з метою забезпечення відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

На підставі викладено, керуючись статтями 136-140, 141, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛЛАНД ОЙЛ" про забезпечення позову задовольнити.

2. Накласти арешт на майно, що належать на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "СПЕЦ ХІМ АГРО", а саме: комплекс нежитлових будівель та споруд, загальною площею 8467,6 кв. м, розташований за адресою: 20001, Черкаська область, м. Христинівка, вул. Терещенка Н., будинок 1 :

адміністративний будинок з підвалом, А-2,пд площею 1032,3 кв. м, цех №1, Г площею 218,3 кв. м, цех №2, Е площею 215,6 кв. м, компресорна, Є площею 13,1 кв. м, вбиральня, 1Ж площею 16,5 кв. м, цех №3, З площею 935,4 кв. м, підстанція, И площею 18,6 кв. м, цех №4, I площею 249,9 кв. м, майстерня, Ї площею 291,2 кв. м, вагова з прибудовами, Й-2,й,й3 площею 197,3 кв. м, водонапірна башня, й4,В, навіс з оглядовою ямою, й2, цех №5, К-2 площею 1396,9 кв. м, цех №6, Л площею 273,6 кв. м, цех №7, М-2 площею 1782 кв. м, цех №8 з підвалом, Н,пд площею 437,7 кв. м, побутове приміщення, П площею 287,2 кв. м, цех №9, Р площею 650,9 кв. м, навіс, р, склад, С площею 230,9 кв. м, прирельсовий склад, Т площею 194,5 кв. м, прихідна, У площею 12,4 кв. м, вежа мобільного зв`язку, 1Ф, котельня, Х площею 90,1 кв. м, навіси, х,1Д, вбиральня, Ч, альтанка, Щ, хвіртка, 1, огорожа, 2,4, ворота, 3,5, колодязь, 6, ємкість, 7-11, замощення, ІІ,ІІІ, залізнична колія, 12, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 246, номер об`єкта в РПВН: 1624681, в межах ціни позову у розмірі 17423540,20 грн.

Ухвала суду, з урахуванням пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження", є виконавчим документом та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження".

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею - 31.07.2024.

Строк пред`явлення ухвали суду до виконання - 31.07.2027.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю ""ВЕЛЛАНД ОЙЛ" (ідентифікаційний код 40992313, адреса місцезнаходження: 01042, м. Київ, вул. Марії Примаченко, буд. 1/27, офіс 304/5).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "СПЕЦ ХІМ АГРО" (ідентифікаційний код 39709506, адреса місцезнаходження: 20001, Черкаська область, м. Христинівка, вул. Терещенка Н., будинок 1).

Ухвала суду протягом 10 днів з дня її підписання може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя А.І. Гладун