ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2024 року м.Дніпро Справа № 908/2908/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чус О.В. - (доповідача),

судді: Дармін М.О., Кощеєв І.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи апеляційні скарги Приватного підприємства «СКА» на рішення Господарського суду Запорізької області від 26.03.2024 (повний текст рішення складено 15.04.2024, суддя Азізбекян Т.А.) у справі № 908/2908/23

за позовом: Приватного підприємства «СКА» (61085, м. Харків, вул. Астрономічна, 39, кв. 1, адреса для листування: м. Харків, вул. Дмитра Коцюбайла, буд. 2, оф. 39, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Логістік Авто» 2017 (69121, м.Запоріжжя, вул. Івана Гутніка Залужного, буд. 51 А, )

про стягнення 102392,34грн,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Приватного підприємства "СКА" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Логістік Авто 2017" про стягнення 102392,34 грн майнової шкоди, заподіяної в результаті ДТП.

В обґрунтування вимог позивач вказує на те, що 16.07.2020 між ТОВ «Престо» (Замовник) та ТОВ «СКА» (Перевізник) було укладено Договір транспортного перевезення № 1607 - 20/4, відповідно до умов Якого водієм було отримано вантаж для його перевезення, а саме: аудіо-відео, побутова техніка - 58 місць, відповідно накладної вимоги № 270521- 19 від 27.05.2021, на суму 264 145,16 грн. На виконання цього договору 16.09.2020 між ПП «СКА», в особі директора Ходиревої Г.В., як Замовником, та ФОП Донник А.О., в особі директора Донник А.О., як Виконавцем, було укладено Договір № 16092020-2 про надання транспортно - експедиторських послуг та перевезення вантажів та визначено водія для перевезення вантажу - ОСОБА_1 28.05.2021 під час перевезення вантажу за маршрутом Гостомель-Харків сталася дорожньо-транспортна пригода. ОСОБА_2 , який на момент скоєння ДТП працював водієм у ТОВ «Логістік Авто 2017», визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення. Внаслідок ДТП отримали механічні пошкодження транспортні засоби та пошкоджено вантаж. В результаті пошкодження вантажу ПП «СКА» були понесені збитки на загальну суму 221 274,31 грн, які компенсовано позивачем, як Перевізником, Замовнику - ТОВ «Престо». 10.08.2023 страховиком ПрАТ «Страхова компанія ПЗУ Україна» відповідно до умов Договіру добровільного страхування відповідальності перевізника № 312.994200015.20243 від 11.01.2021, укладеного з ФОП Донник А.О. проведено виплату у розмірі 98881,97 грн. На адресу відповідача направлялася претензія про сплату суму понесених збитків, що виникли у зв`язку із пошкодженням вантажу в ДТП та компенсацією його вартості замовнику ТОВ «Престо». Але відповіді позивачем отримано не було. Враховуючи вищезазначене, позивач просить стягнути з відповідача різницю понесених збитків, що виникли у зв`язку із пошкодженням вантажу у сумі 102 392, 34 грн (221274,23 грн - 98881,97 грн).

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 26.03.2024, у даній справі, в позові відмовлено.

Не погодившись з зазначеним судовим рішенням, засобами поштового зв`язку, Приватне підприємство «СКА», звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 26.03.2024 та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити. Судові витрати покласти на відповідача.

Апеляційна скарга мотивована тим, що 16.07.2020 між ТОВ «Престо» (Замовник) та ТОВ «СКА» (Перевізник) було укладено Договір транспортного перевезення № 1607 - 20/4. відповідно до умов Якого водієм було отримано вантаж для його перевезення, а саме: аудіо-відео, побутова техніка - 58 місць, відповідно накладної вимоги № 270521- 19 від 27.05.2021, на суму 264 145,16 грн.

На виконання цього договору 16.09.2020 між ПП «СКА», в особі директора Ходиревої Г.В., як Замовником, та ФОП Донник А.О., в особі директора Донник А.О. , як Виконавцем, було укладено Договір № 16092020-2 про надання транспортно - експедиторських послуг та перевезення вантажів та визначено водія для перевезення вантажу - ОСОБА_1

28.05.2021 під час перевезення вантажу за маршрутом Гостомель-Харків сталася дорожньо-транспортна пригода.

ОСОБА_2 , який на момент скоєння ДТП працював водієм у ТОВ «Логістік Авто 2017», визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення. Внаслідок ДТП отримали механічні пошкодження транспортні засоби та пошкоджено вантаж. В результаті пошкодження вантажу ПП «СКА» були понесені збитки на загальну суму 221 274,31 грн, які компенсовано позивачем, як Перевізником, Замовнику - ТОВ «Престо».

10.08.2023 страховиком ПрАТ «Страхова компанія ПЗУ Україна» відповідно до умов Договіру добровільного страхування відповідальності перевізника № 312.994200015.20243 від 11.01.2021, укладеного з ФОП Донник А.О. проведено виплату у розмірі 98881,97 грн. На адресу відповідача направлялася претензія про сплату суму понесених збитків, що виникли у зв`язку із пошкодженням вантажу в ДТП та компенсацією його вартості замовнику ТОВ «Престо». Але відповіді позивачем отримано не було.

Скаржник наполягає, що факт винуватості ОСОБА_2 у вчиненні ДТП, що мало місце 28.05.2021 року, є встановленим та не підлягає доказуванню, а відтак вина Перевізника (Позивача) у пошкодженні вантажу виключається.

Позивач поніс збитки та сплатив компенсацію вартості вантажу ТОВ «Престо» в сумі 221 274, 31 грн., що підтверджується випискою за особовим рахунком НОМЕР_1 з (вкл.) 09.09.2021 р. по (вкл.) 09.09.2021 р. про сплату ТОВ «Престо» суми компенсації за претензіями в розмірі 221 274,31 грн.

На момент вчинення ДТП ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з ТОВ «Логістік Авто 2017», працював водієм.

Тобто станом на 28.05.2021 року ОСОБА_2 займав посаду водія у ТОВ «Логістік Авто 2017», а транспортний засіб автомобіль марки DAF ТЕ 95 XF, що належить ОСОБА_4 , з напівпричепом Pacton днз НОМЕР_2 , було закріплено за ним з метою використання в службових цілях.

Шкода, завдана внаслідок ДТП із вини водія, який виконував трудові обов`язки та на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок вчинення ДТП має покладатися на ТОВ «Логістік Авто 2017», водієм у якого на момент вчинення ДТП працював ОСОБА_2 (який був визнаний винним у скоєнні ДТП - "не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований автомобіль DAF 95 XF 430 днз НОМЕР_3 з напівпричепом KOGEL SN 24 днз НОМЕР_4 ")

Розмір збитків визначив ТОВ ''Престо" на підставі претензій від ТОВ "САВ- Дістрібюшн», тобто оцінку збитків проводив не Позивач самостійно як про це вказано в рішенні суду першої інстанції. Вимоги ТОВ "САВ-Дістрібюшн» до ГОВ «Престо» в свою чергу ґрунтувалися на балансовій вартості вантажу (побутової техніки) та його зменшенні/списанні у зв`язку з пошкодженням.

Обставини (з описом пошкодження/некомплекту товару та упаковки) зафіксовані актами приймання товару від 29.05.2021 року за кількістю та якістю, що є додатками до ТТН.

Фактично, ставлячи під сумнів правдивість інформації, що міститься в актах приймання товару за кількістю та якістю від 29.05.2021, Відповідач (з яким погодився і суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні) оскаржує дії представників ТОВ «Престо» та ТОВ «САВ-Дістрибьюшн». Скаржник наголошує, що на момент складання вказаних актів (а це на наступний день після ДТП), водій ОСОБА_2 , який працював у Відповідача, не був визнаний таким, що винний у скоєнні вказаного ДТП. До тогож, акти приймання товару за кількістю та якістю від 29.05.2021 р. складені ТОВ «Престо» разом з ТОВ «САВ-Дістрибьюшн», за участю водія (який був визначений ПП «СКА»), який здійснював перевезення вантажу.

Причиною пошкодження вантажу була саме дорожньо-транспортна пригода.

Апелянт зазначає про те, що не є обов`язковим розвантаження виключно на складі в містах згідно ТТН. Більше того, таке розвантаження в містах згідно ТТН стало неможливим внаслідок ДТП.

Згідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 06.05.2024 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Чус О.В., судді: Кощеєв І.М., Дармін М.О.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.05.2024 відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження до Центрального апеляційного господарського суду матеріалів справи № 908/2908/23. Доручено Господарському суду Запорізької області надіслати до Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи № 908/2908/23.

20.05.2024 матеріали справи надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.05.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства «СКА» на рішення Господарського суду Запорізької області від 26.03.2024 у справі № 908/2908/23. Визначено розглянути апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження.

07.06.2024 від відповідача до Центрального апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу позивача в якому зазначено про те, що позивачем (Перевізником) не дотримано умов укладеного Договору, а саме: - заявка № 13089 від 27.05.2021 року до Договору, що погоджена сторонами не містить маси вантажу, назви вантажовідправника та вантажоодержувача, а тільки посилання на товарно-транспортні накладні, не містить повний маршрут перевезення, а лише Гостомель-Харків без адрес складів відвантаження та розвантаження. При цьому згідно товарно-транспортних накладних пунктом розвантаження є міста Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Рубіжне, Старобільськ, Покровськ, Краматорськ, Слов 'янськ, а маса вантажу - о (нуль); - Замовника не повідомлено про виникнення перешкод виконанню перевезення - про ДТП, на яку посилається Позивач; - Позивач не здійснив страхування вантажу, як того вимагав Замовник; - Позивач не надав маршрут перевезення, що погоджений Замовником та Виконавцем.

За Договором перевезення, що укладений між Позивачем та ТОВ «ПРЕСТО», відповідальність за порушення Перевізником умов Договору перевезення у випадку втрати, нестачі, псування або пошкодження вантажу, що був наданий Замовником для здійснення послуг Перевізнику, ПП «СКА» сплачує ТОВ «ПРЕСТО» всі збитки, сума яких визначається виходячи з вартості вантажу, зазначеної в товарно-транспортних накладних.

Однак, ТОВ «ЛОГІСТІК АВТО 2017» не є стороною укладеного Договору перевезення та на нього не може покладатися відповідальність ПП «СКА» перед ТОВ «ПРЕСТО», що передбачена умовами укладеного між ними Договору перевезення.

Вартість пошкодженого майна не може виходити з умов укладеного Договору перевезення між ПП «СКА» та ТОВ «ПРЕСТО», а тільки лише з розрахунку збитків за втрату вантажу/псування вантажу, здійснивши оцінку збитків відповідно до положень статті 314 Господарського кодексу України, який Позивачем так і не надано.

Крім того, Позивачем укладено 16.09.2020 року Договір про надання транспортно- експедиторських послуг та перевезення вантажів № 16092020-2 із ФОП Донник Анатолій Олександрович.

Згідно п. 3.2.4. Договору ФОП Донник А.О. несе повну відповідальність за збереження вантажу під час транспортування, відповідає за належне розміщення вантажу і його фіксацію, що виключають пошкодження вантажу. У випадку пошкодження, втрати вантажу з вини Виконавця останній відшкодовує вартість відновлення та/або вартість втраченого вантажу.

З огляду на надані докази Позивачем, а саме заявка № 27.05.21-2/1 від 26.05.2021 року до вказаного Договору є аналогічною заявці № 13089 від 27.05.2021 року до Договору перевезення, укладеного Позивачем із ТОВ «ПРЕСТО». Крім того, Договір страхування відповідальності перевізника від 11.01.2021 року, що укладений ФОП Донник А.О. та ПрАТ СК «ПЗУ Україна» є загальним договором страхування майнових інтересів ФОП Донник А.О. у страхових випадках, але не є договором страхування вказаного вантажу, що перевозився.

Отже, недотримання умов Договору перевезення, відсутність страховки майна на суму його вартості, призвело до того, що Позивач не отримав повну суму відшкодування.

Позивачем не надано жодного акта приймання-передачі товару за кількістю та якістю, що були складені в присутності Відповідача, вантажоодержувача, вантажовідправника, в присутності перевізника на складі в місці розвантаження в містах згідно товарно-транспортних накладних, які б підтверджували пошкодження майна, а лише надано акти складу м. Харків, тобто зі складу Перевізника та в присутності водія Позивача.

Також, не проводилась і експертиза пошкодженого майна - відсутній висновок експерта, який би підтверджував, що майно пошкоджено саме внаслідок ДТП на яку посилається Позивач, та вартість пошкодженого майна. При цьому Позивач зазначає, що пошкоджений вантаж за кількістю 3 місця загалом вартість яких складає 24 249,70 грн., а не 221274,31 грн., а відшкодування проводилось згідно претензій ТОВ «ПРЕСТО».

Просить відмовити приватному підприємству «СКА» в задоволені апеляційної скарги в повному обсязі. Рішення господарського суду Запорізької області від 26.03.2024 року по справі № 908/2908/23 залишити без змін.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.07.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Престо» (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «СКА» (Перевізник) укладено Договір транспортного перевезення № 1607-20/4, за умовами якого Замовник доручає, а Транспортний перевізник бере на себе зобов`язання від свого імені та за рахунок Замовника забезпечити організацію або здійснення перевезень вантажу Замовника автомобільним транспортом в межах території України.

На виконання вказаного договору, з урахуванням погоджених сторонами умов в заявці № 2548270 від 27.05.2021 в період дії договору, за Товарно - транспортної накладної № 270521- 19 від 27.05.2021, визначеним ТОВ «СКА» водієм було отримано Вантаж для його перевезення, а саме: аудіо - відео, побутова техніка - 58 місць, відповідно накладної вимоги № 270521- 19 від 27.05.2021, на суму 264 145,16 грн.

Серед обов`язків експедитора зазначено: забезпечення належної охорони та належного зберігання вантажу при перевезенні (п. 4.2.5.); відшкодувати Замовнику збитки у повному обсязі, що виникли внаслідок втрати чи пошкодження вантажу (п. 6.2); забезпечення контролю процесу завантаження та вивантаження зі сторони водія, приймання вантажу Транспортним перевізником виконується шляхом повного контролю водія Транспортного перевізника за завантаженням та розміщенням вантажу у транспортному засобі (п. 4.3.2. Договору).

З огляду на визначений правилами перевезення та договором порядок завантаження та вивантаження вантажу, на Перевізника покладається відповідальність за прийнятий вантаж 58 місць, відповідно накладної - вимоги № 270521- 19 від 27.05.2021

У випадку втрати, нестачі, псування або пошкодження вантажу, при його отриманні у пункті призначення вантажоодержувачем між сторонами складається акт. Записи в Акті засвідчуються підписами вантажоодержувача і водія (п.2.17 Договору).

На виконання вищезазначеного Договору 16.09.2020 між ПП «СКА», в особі директора Ходиревої Г.В., як Замовником, та ФОП Донник Анатолій Олександрович, в особі директора Донник А.О., як Виконавцем, було укладено Договір № 16092020-2 про надання транспортно - експедиторських послуг та перевезення вантажів.

Згідно пп. 3.2.4 п.3.2. Договору від 16.09.2020 Виконавець зобов`язаний: Виконавець приймає і здає вантаж по кількості (або) вазі, несе повну матеріальну відповідальність за збереження вантажу під час транспортування. Відповідає за належне розміщення вантажу і його фіксацію, що виключають пошкодження вантажу.

На виконання даного Договору була складена Заявка № 27.05.21-2/1 та визначено водія для перевезення вантажу - ОСОБА_1 .

28.05.2021 під час перевезення вантажу за маршрутом Гостомель-Харків сталася дорожньо-транспортна пригода.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на момент скоєння ДТП працював водієм у ТОВ «Логістік Авто 2017», керуючи транспортним засобом автомобілем марки DАF ТЕ 95 ХF, що належав ОСОБА_4 , з напівпричепом Расtоп днз НОМЕР_2 , рухаючись від м. Київ в напрямку м. Полтави, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований автомобіль DAF 95 ХF 430 днз НОМЕР_3 з напівпричепом КОGЕL SN 24 днз НОМЕР_4 . Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постановою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 08.07.2021 по справі №525/627/21 ОСОБА_2 , 09.09.1979 року визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України. Постанова набула законної сили 31.08.2021.

29.05.2021, при прибутті на склад, в присутності водія було виявлено пошкодження вантажу за кількістю 3 місця: морозильна камера вартістю 5599, 90 грн, плита комбінована вартістю 10149,90 грн, холодильник вартістю 8499,90 грн. Вказані обставини зафіксовані актами приймання товару за кількістю та якістю, що є додатками до ТТН.

Як вказує позивач, в результаті пошкодження вантажу ПП «СКА» були понесені збитки на загальну суму 221 274,31 грн з фактичної компенсації ПП «СКА», як Перевізником по Договору №1607-20/4, Замовнику - ТОВ «Престо» вартості пошкодженого вантажу, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями.

Розмір збитків ПП «СКА» визначило виходячи з розміру сплачених коштів за претензіями від ТОВ «Престо», де в свою чергу ТОВ «Престо» визначено розмір збитків на підставі претензій від ТОВ «САВ-Дістрібюшн», вимоги останнього ґрунтувалися на балансовій вартості вантажу (побутової техніки) та його зменшенні/списанні у зв`язку з пошкодженням.

Так, між ПрАТ «Страхова компанія ПЗУ Україна» та ФОП Донник А.О. укладено Договір добровільного страхування відповідальності перевізника № 312.994200015.20243 від 11.01.2021, відповідно до якого застраховані майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать законодавству України, і пов`язані з відшкодуванням Страхувальником шкоди, заподіяної третім особам або їхньому майну, а також шкоди, заподіяної юридичним особам у зв`язку з наданням послуг по перевезенню вантажу.

ДТП від 28.05.2021, що сталася під час перевезення вантажу, ПрАТ «Страхова компанія ПЗУ Україна» цю подію визнано страховим випадком та заведено справу №67838 від 31.05.2021.

09.06.2021 ПП «СКА» направило претензію до ПрАТ «Страхова компанія ПЗУ Україна».

ПрАТ «Страхова компанія ПЗУ Україна» не мала заперечень щодо претензії ПП «СКА» від 09.06.2021 у розмірі 118 811,97 грн., визначеному згідно із Звітом № 2647 про оцінку вартості матеріальних збитків.

У відповіді № 4140-31 від 12.11.2021 ПрАТ «Страхова компанія ПЗУ Україна» повідомила про здійснення виплати страхового відшкодування по даній справі після надання документів платіжного доручення оплати претензії.

10.07.2023 ПП «СКА» подано до ПрАТ «Страхова компанія ПЗУ Україна» доповнення до претензії від 09.06.2021, до якого додано Виписку за особовим рахунком про сплату ТОВ «Престо» суми компенсації за претензіями в розмірі 221 274,31 грн.

10.08.2023 страховиком ПрАТ «Страхова компанія ПЗУ Україна» відповідно до умов страхування проведено виплату у розмірі 98881,97 грн. Сума страхового відшкодування сплачена з вирахуванням франшизи (20 000 грн).

На адресу ТОВ «Логістік Авто 2017» направлялася претензія ПП «СКА», відповідно до якої ПП «СКА» вимагало сплатити суму понесених збитків, що виникли у зв`язку із пошкодженням вантажу в ДТП 28.05.2021 та компенсацією його вартості замовнику ТОВ «Престо». Але вимоги даної претензії не були виконані, відповіді за результатами розгляду даної претензії позивачем отримано не було.

Враховуючи вищезазначене, та той факт, що ПП «СКА» сплатила компенсацію вартості вантажу ТОВ «Престо» в сумі 221 274, 31 грч, а страховиком ПрАТ «Страхова компанія ПЗУ Україна» було сплачено суму страхового відшкодування у розмірі 98881,97 грн, позивач звернувся з даним позовом до суду про відшкодування Товариством з обмеженою відповідальністю «Логістік Авто 2017» різницю понесених збитків, що виникли у зв`язку із пошкодженням вантажу у сумі 102 392, 34 грн.

Предметом позову у справі, що розглядається, є вимога Приватного підприємства "СКА" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Логістік Авто 2017" майнової шкоди у розмірі 102392,34 грн заподіяної в результаті ДТП.

У статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до статті 626 цього Кодексу договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 Цивільного кодексу України).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Отже, підставою для такої відповідальності, як відшкодування збитків є порушення зобов`язання.

За змістом статті 908 Цивільного кодексу України та статті 306 Господарського кодексу України загальні умови перевезення вантажів визначаються цими Кодексами, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Частиною 1 статті 307 Господарського кодексу України передбачено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до статті 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини (стаття 924 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 314 Господарського кодексу України перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини. У транспортних кодексах чи статутах можуть бути передбачені випадки, коли доведення вини перевізника у втраті, нестачі або пошкодженні вантажу покладається на одержувача або відправника. За шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає: у разі втрати або нестачі вантажу - в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає; у разі пошкодження вантажу - в розмірі суми, на яку зменшилася його вартість; у разі втрати вантажу, зданого до перевезення з оголошенням його цінності, - у розмірі оголошеної цінності, якщо не буде доведено, що вона є нижчою від дійсної вартості вантажу.

За змістом наведених норм обсяг відповідальності перевізника за договором перевезення може бути погоджений сторонами у відповідному договорі і не повинен суперечити положенням чинного законодавства.

Разом з цим статтями 924 Цивільного кодексу України та 314 Господарського кодексу України визначено, що, зокрема, за втрату вантажу перевізник несе відповідальність у розмірі вартості вантажу, у разі пошкодження вантажу - в розмірі суми, на яку зменшилася його вартість, якщо не доведе, що це сталося не з його вини, або внаслідок обставин, яким останній не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Як встановлено матеріалами справи, під час організації позивачем перевезення вантажу 28.05.2021сталася ДТП.

Позивач вказує, що 29.05.2021, при прибутті на склад, в присутності водія було виявлено пошкодження вантажу за кількістю 3 місця: морозильна камера вартістю 5599,90 грн., плита комбінована вартістю 10149,90 грн холодильник вартістю 8499,90 гри.. Вказані обставини зафіксовані актами приймання товару за кількістю та якістю, що є додатками до ТТН. На підставі вищекладеного, ПП «СКА» понесла збитки та сплатила компенсацію вартості вантажу ТОВ «Престо» в сумі 221 274,31 грн.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції доречно враховав те, що позивачем не надано жодного акта приймання-передачі товару за кількістю та якістю, що були складені в присутності як вантажоодержувача так і вантажовідправника, в присутності перевізника на складі в місці розвантаження в містах згідно товарно-транспортних накладних, які б підтверджували пошкодження майна, а лише надано акти складу м. Харків, тобто зі складу Перевізника. Експертиза пошкодженого майна не проводилась, відсутній висновок експерта, який би підтверджував, що майно пошкоджено саме внаслідок ДТП відсутній на яку посилається позивач, та вартість пошкодженого майна. Акти складені позивачем самостійно без залучення експертів, вантажоодержувача та відповідача. При цьому позивач зазначає, що пошкоджений вантаж за кількістю 3 місця загалом вартість яких складає 24 249,70 грн., а не 121 274,31 грн., а відшкодування проводилось згідно претензій ТОВ «Престо».

Матеріали справи свідчать про те, що водій ОСОБА_2 , який на момент скоєння ДТП був працевлаштований у ТОВ «Логістік Авто 2017», постановою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 08.07.2021 по справі № 525/627/21, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При розгляді справи № 525/627/21 про адміністративне правопорушення судом встановлено, що внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 192968 від 28.05.2021, де зазначені обставини вчиненої дорожньо-транспортної пригоди, схемою місця ДТП, яка підписана учасниками ДТП без будь-яких зауважень чи застережень, письмовими поясненнями гр. ОСОБА_1 , письмовими поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_2 ..

Тобто, судом встановлено, що внаслідок зіткнення механічні пошкодження отримали транспортні засоби з матеріальними збитками, факт пошкодження майна внаслідок ДТП не зафіксовано.

Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 75 ГПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі статтею 314 Господарського кодексу України перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини. (ч.1). За шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає: у разі втрати або нестачі вантажу - в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає; у разі пошкодження вантажу - в розмірі суми, на яку зменшилася його вартість; у разі втрати вантажу, зданого до перевезення з оголошенням його цінності, у розмірі оголошеної цінності, якщо не буде доведено, що вона є нижчою від дійсної вартості вантажу (ч.3). Якщо внаслідок пошкодження вантажу його якість змінилася настільки, що він не може ти використаний за прямим призначенням, одержувач вантажу має право від нього відмовитися і вимагати відшкодування за його втрату (ч.4).

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вартість пошкодженого майна не може виходити з умов укладеного договору перевезення між ПП «СКА» та ТОВ «Престо», а тільки лише з розрахунку збитків за втрату вантажу/псування вантажу, здійснивши оцінку збитків відповідно до положень статті 314 Господарського кодексу України, який позивачем не надано. Розмір збитків, спричинених пошкодженням вантажу, визначив ТОВ «Престо» на підставі претензій від ТОВ «САВ-Дістрібюшн».

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

За змістом статей 224, 225 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків необхідною є наявність усіх чотирьох загальних умов відповідальності, а саме: протиправна поведінка; збитки; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданими збитками; вина.

За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільна відповідальність не настає.

За змістом частини 2 статті 623 Цивільного кодексу України, розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

За змістом частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 цього Кодексу).

Згідно зі статтями 76-78 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній на час розгляду справи судом апеляційної інстанції) належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Колегія суддів констатує, що позивач, заявляючи позовні вимоги про стягнення з відповідача 102 392,34 грн. майнової шкоди, заподіяної в результаті ДТП, не навів розрахунку збитків за втрату вантажу/псування вантажу, здійснивши оцінку збитків без урахування положень частини 3 статті 314 Господарського кодексу України, що вбачається з акту приймання товару за кількістю та якістю оцінки, складеного працівниками позивача.

Таким чином, оцінивши фактичні обставини справи комплексно, господарський суд правомірно дійшов до висновку про недоведеність позивачем належними та допустимими доказами розміру збитків в сумі 102392,34 грн, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позовних вимог, які визначені позивачем, як збитки за пошкодження вантажу.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Таким чином, судом апеляційної інстанції в повній мірі досліджено та надано оцінку всім наявним у справі доказам та обставинам справи, а доводи апелянта щодо неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права і неповноти з`ясування обставин, що мають значення для справи, не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.

Інші доводи скаржника судом апеляційної інстанції відхиляються як такі, що не впливають на суть прийнятого судового рішення і не потребують детальної відповіді з огляду на прийняте судом рішення у справі.

За наведених обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення місцевого господарського суду прийнято відповідно до норм чинного законодавства, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими, безпідставними, недоведеними, спростовуються матеріалами справи та правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а відтак правових підстав для її задоволення та скасування оскаржуваного рішення не вбачається.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України та Кодексом України з процедур банкрутства, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «СКА» на рішення Господарського суду Запорізької області від 26.03.2024 у справі № 908/2908/23 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 26.03.2024 у справі № 908/2908/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, зазначених у пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя М.О.Дармін