ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

01 серпня 2024 року м.Харків Справа № 913/275/24
Провадження №6/913/275/24
про стягнення 4 406 612 грн 30 коп.
Суддя Драгнєвіч О.В.
Секретар Богуславська Є.В.
У засіданні брали участь:
від позивача - адвокат Гамей В.В. (в режимі відеоконференції);
від відповідача адвокати Колісниченко А.С. (в режимі відеоконференції), Бардін І.С.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на положення п.8.1., п.8.5 договору та зазначає, що у зв`язку із нездійсненням відповідачем поставки вказаного товару у визначений строк, ТОВ «САТЕЛЛИТ» з метою забезпечення безперервного технологічного процесу виробництва на підприємстві (заміщення непоставленого насіння) придбало необхідну кількість насіння соняшнику у інших постачальників, однак за більш високою ціною, ніж це було передбачено договором, що призвело до реальних збитків позивача, які останній заявляє до відшкодування.
Також позивач просить стягнути суму сплаченого судового збору за подання позову у розмірі 66 099 грн 18 коп. та орієнтовно 100 000 грн витрат на надання правничої допомоги, детальний розрахунок яких буде надано до суду до судових дебатів або протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення суду.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.05.2024 справа передана на розгляд судді Драгнєвіч О.В.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 21.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 18.06.2024 о 14 год. 00 хв.; встановлено учасникам строки для подання заяв по суті.
04.06.2024 через систему «Електронний суд» від відповідача, у встановлений судом строк, надійшов відзив на позовну заяву із долученим клопотанням про витребування доказів.
У відзиві відповідач заперечує проти задоволення позову, посилаючись на наступне: здійснивши тлумачення умов договору, укладеного між сторонами, із урахуванням його п. п.13.1, 13.8, відповідач вказує на те, що за умовами саме він повинен був поставити безпосередньо ним виготовлений товар, що «поставляється вперше», і будь-яке інше постачання товарів позивачу вважалося б неналежним виконанням умов договору; стверджує, що позивач умисно був заінтересований виключно у штрафних санкціях та не бажав отримання виконання договору, а тому одразу відмовився від самого договору, використавши інститут штрафу як наживу.
З метою виробництва соняшника в агросезоні 2020 року відповідачем були укладені договори із філіями Державного підприємства «Конярство України», а саме: з філією «Стрілецький кінний завод №60» ДП «Конярство України» - договір про виконання сільськогосподарських робіт від 31.03.2020 №10, договір застави майбутнього врожаю від 31.03.2020 №11, договір купівлі-продажу незавершеного будівництва від 31.03.2020 №12; з філією «Лимарівський кінний завод №61» ДП Документ сформований в системі «Електронний суд» 04.06.2024 7 «Конярство України» - договір про виконання сільськогосподарських робіт від 29.04.2020 №12, договір застави майбутнього врожаю від 29.04.2020 №13, договір купівлі-продажу незавершеного будівництва від 29.04.2020 №14.
Ухвалою слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 11.08.2020 у справі №428/6444/20 було накладено арешт на врожай сільськогосподарських культур 2020 року, у т.ч. і на врожай соняшника, розташованого на земельних ділянках філій «Стрілецький кінний завод №60», «Лимарівський кінний завод №61» ДП «Конярство України».
Ухвалами слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 13.08.2020 у справі №428/6540/20 та від 18.08.2020 у справі №428/6600/20 було накладено арешт на сільськогосподарську техніку, яка належить голові ФГ «Криничне» Батирсултанову Махачу Далгатовичу.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 15.09.2020 у справі №759/15457/20 було накладено арешт на земельні ділянки, що перебувають у постійному користуванні ДП «Конярство України», зокрема, його філій Стрілецький кінний завод №60», «Лимарівський кінний завод №61» ДП «Конярство України».

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 21.09.2021 у справі №428/6599/20 було задоволено апеляційну скаргу ФГ «Криничне» та скасовано арешт, накладений на частину майна господарства.

Відповідач стверджує, що спроби зняти арешт із арештованого врожаю соняшника 2020 року та доступу до земельних ділянок, на яких він знаходився, виявилися безрезультатними. Так, ухвалою слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09.10.2020 у справі №428/4589/20 ФГ «Криничне» було відмовлено у задоволенні клопотання про зняття арешту з врожаю сільськогосподарських культур, накладеного 11.08.2020.

10.10.2020 Міловським відділом поліції ГУ НП у Луганській області було затримано сільськогосподарську техніку ФГ «Криничне», яка приїхала для здійснення збору врожаю соняшника, придбаного як незавершене виробництво у філії «Стрілецький кінний завод №60» ДП «Конярство України». Вилучена техніка господарства перебувала у полях під охороною до моменту винесення ухвали слідчого судді Міловського районного суду Луганської області від 16.11.2020 у справі №418/3554/20 про відмову у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23.10.2020 у справі №757/45201/20 було скасовано арешт врожаю сільськогосподарських культур 2020 року, накладений ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 11.08.2020 у справі №428/6444/20.

У подальшому ухвалами слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.10.2020 у справах №757/47116/20 та №757/47119/20 був знову накладений арешт на земельні ділянки, на яких знаходився незібраний врожай соняшника 2020 року.

30.10.2020 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі №757/47216/20 було накладено арешт на сільськогосподарську техніку ФГ «Криничне», яка приїхала для збору врожаю соняшника, придбаного як незавершене виробництво у філії «Лимарівський кінний завод №61» ДП «Конярство України».

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 20.11.2020 у справі №759/19782/20 було задоволено клопотання ФГ «Криничне» та скасовано арешт накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.10.2020 у справі №757/47119/20 на земельні ділянки, що перебувають у постійному користуванні, володінні ДП «Конярство України», зокрема, його філій Стрілецький кінний завод №60», «Лимарівський кінний завод №61» ДП «Конярство України», на яких знаходиться урожай сільськогосподарських культур 2020 року.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 18.03.2021 у справі №759/4673/21 ФГ «Криничне» було відмовлено у задоволенні скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасового вилученого майна, зокрема, врожаю соняшника 2020 року, що знаходиться на території філій Стрілецький кінний завод №60», «Лимарівський кінний завод №61» ДП «Конярство України».

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 25.11.2020 у справі №759/20451/20 було скасовано арешт, накладений на сільськогосподарську техніку ФГ «Криничне» ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 30.10.2020.

Посилаючись на вказані обставини, відповідач стверджує, що не мав об`єкивної можливості виконати умови договору саме через незалежні від його волі обставини, зокрема - конструкцію укладеного договору та обставини непереборної сили у вигляді накладених судами численних арештів та заборон збирати арештований врожай, що було обов`язковим для відповідача та унеможливлювало збирати його врожай (підтверджується Сертифікатом про форс-мажорні обставини № 3100-21-0935 (вих. № 673/05-4 від 30.11.2021) ТПП України). В свою чергу, відповідач добросовісно вживав усіх належних заходів щодо скасування накладених арештів, та останній був скасований 25.11.2020 тобто вже після настання розірвання позивачем договору в односторонньому порядку.

Крім того, відповідач зауважує, що самостійною підставою, яка вплинула на недобір врожаю соняшника у 2020 році стала посуха, яка мала місце на території Луганської області та суттєво вплинула на якісні та кількісні показники зібраного врожаю. Зазначає, що посуха як природне явище, є тривалою за часом, обсяги збитків від якої неможливо оцінити одразу (підтверджується - довідкою, наданою Луганським обласним центром з гідрометеорології ДСУНС № 9911-1-1332/9911032 від 08.11.2021, Актами обстеження земельних ділянок від 10.09.2020 та від 14.09.2020).

Оскільки, як зазначає відповідач, порушення за оговором поставки № Р90027 від 30.07.2020 сталося саме через незалежні від його волі обставини непереборної сили за відсутності його вини - це є підставою для звільнення його від цивільно-правової відповідальності.

В той же час, позивач 22.10.2020 звернувся із заявою про односторонню відмову від виконання договору, внаслідок чого договір було розірвано, та у 2021 році звернувся із позовом про стягнення штрафу у 20% розмірі у зв`язку із розірванням договору (справа №913/767/21).

Відповідач також вважає безпідставними посилання позивача на п.8.5 розірваного з 22.10.2020 в односторонньому порядку договору поставки № Р90027 від 30.07.2020, яким передбачається, що у разі якщо постачальник не поставить товар у кількості передбаченій договором, покупець має право укласти договір з третьою особою щодо поставки не отриманого товару, а постачальник у такому випадку буде зобов`язаний компенсувати покупцю витрати на укладення такого договору з третьою особою та різницю в ціні за товар між договором та договором з третьою особою. Вказаний пункт припинив свою дію для сторін з моменту розірвання договору, тобто з 22.10.2020, а розірваний договір не створює правових наслідків після його розірвання окрім виконання вже існуючих між сторонами прав та обов`язків, а не тих обов`язків, які ще не виникли на момент дії договору з такого договору.

Умови укладеного між сторонами договору поставки № Р90027 від 30.07.2020 відрізняються повністю від укладених позивачем на заміщення поставки договорів з третіми особами, а тому навіть якщо б п. 8.5 договору поставки № Р90027 від 30.07.2020 не припинив свою дію, то і тоді, за твердженням відповідача він не міг бути застосований, адже позивач відступив від його умов та придбав інший товар за іншими умовами, що відповідно істотно вплинуло на ціну товару і не може відбуватися за рахунок відповідача та від його дій в жодному разі не залежить.

Також відповідач посилається на не доведення позивачем складу цивільного правопорушення - ані розміру заподіяної шкоди, ані причинно-наслідкового зв`язку між поведінкою відповідача та вказаною шкодою.

В свою чергу позивач не намагався узгодити із відповідачем питання допоставки відповідного товару коли б відпали непереборні для відповідача обставини, або ж можливість поставити позивачу товар іншим чином, аніж його виробництво (вирощування), у тому числі шляхом надання відповідачу можливості підшукування контрагентів для позивача, які б поставили товар за більш сприятливими цінами.

Щодо посилання позивачем на аналітичні дані ДП «Держзовнішінформ» відповідач зазначає, що вони носять довідковий характер, не зрозуміло за якою методикою отримані та жодні обставини справи не підтверджують.

У відзиві відповідач вказав, що у зв`язку з розглядом справи сума витрат його на правову допомогу (попередньо) складає 160000 грн.

Разом із відзивом відповідач також подав заяви від 04.06.2024 про залишення позовної заяви без руху та про зупинення провадження у цій справі до закінчення розгляду справи № 913/767/21 та набрання законної сили судовим рішенням по цій справі.

Від позивача 10.06.2024 через систему «Електронний суд» надійшли заперечення на заяву про залишення позовної заяви без руху; заперечення на заяву про зупинення провадження у справі, а також відповідь на відзив відповідача.

У поданій відповіді на відзив позивач заперечує проти доводів відповідача про заінтересованість позивача в отриманні штрафних санкцій та фактичне не бажання отримувати виконання за договором поставки; вважає ці доводи не підтвердженими належними доказами чи реальними фактичними обставинами, ґрунтуються на припущеннях; відповідач у процесі здійснення своєї господарської діяльності самостійно обрав позивача як контрагента та погодився на умови договору; відповідач ототожнює штрафні санкції та збитки, які є різними інститутами за свою правовою природою та змістом, відшкодування збитків не є відповідальністю; позивач зауважує, що укладений між сторонами договір поставки є за своєю правовою природою є форвардним; сертифікат ТПП не може вважатися беззаперечним доказом існування обставин непереборної сили і повинен оцінюватися з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами; надана відповідачем довідка Луганського обласного центру з гідрометеорології свідчить про те, що засуха могла призвести до погіршення стану посівів, засихання листків, рослин та зменшення урожаю соняшнику, особливо посіяного у пізні строки. Проте, зважаючи на ту обставину, що у травні та червні засухи ще не було, ранні посіви могли сформувати нормальний урожай. За твердженням позивача, низька врожайність насіння соняшника у ФГ «Криничне» в 2020 році є виною підприємства, а зв`язок між врожайністю та погодними умовами в Луганській області відсутній. Ураховуючи, що посуха та її наслідки не настають раптово, а несприятливі погодні умови, як зазначає відповідач почали діяти з липня 2020 року, враховуючи, що договір укладався 30.07.2020, а поставки (і збір врожаю відповідно) мали починатись уже через місяць, тобто з 01.09.2020 - відповідач міг усвідомлювати про такі обставини та міг передбачити до того, як договір було укладено, обсяги врожаю та ризики, пов`язані з невиконанням договору.

Також позивач посилається на помилковість доводів відповідача про розірвання договору в односторонньому порядку. Зокрема, п.8.2. договору передбачає право односторонньої відмови покупця від договору. Отже, відмова від договору вказує на те, що після суттєвого порушення та прострочення зі сторони відповідача позивач мав право не приймати товар від постачальника та, відповідно, не оплачувати його. У цьому контексті відмова покупця від договору не є тотожним поняттям до розірвання договору повністю. Положення ч. 5 ст. 653 ЦК України встановлюють, що якщо договір був змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Пункт 8.5. договору саме врегульовує питання відшкодування збитків, завданих покупцю внаслідок понесених ним додаткових витрат у процесі заміщення недопоставленої відповідачем продукції.

Також позивачем наведені доводи щодо нерелевантності наведених відповідачем правових висновків Верховного Суду до наявних у справі правовідносин, та щодо вартості та якісних показників заміщеного товару.

17.06.2024 відповідачем подані заперечення на відповідь на відзив позивача, а також заява від 17.06.2024 про повернення без розгляду відповіді на відзив та інших неналежним чином оформлених заяв/клопотань позивача.

В поданих запереченнях відповідач вважає доводи позивача необґрунтованими, посилається на те, що з матеріалів справи вбачаються поважні причини чому відповідач не зміг своєчасно виконати зобов`язання та можна встановити які заходи вживав відповідач для забезпечення виконання; позивач не спростував обставин наявності форс-мажору, які зокрема є предметом дослідження у справі №913/767/21; посилання позивача на ч. 5 ст. 653 ЦК України яка передбачає, що якщо договір був змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору є недоречними на думку відповідача, адже те, що намагається стягнути позивач по цій справі, не є збитками і не лежить в причинно-наслідковому зв`язку із поведінкою відповідача.

Пункт 8.5. договору врегульовував питання відшкодування покупцю за умови дії цього пункту та усього договору поставки; при цьому, навіть якщо б п. 8.5 діяв, то він не був виконаний, бо позивач набув інший товар; нові (інші) договори, які були укладені позивачем одразу після його відмови від договору з відповідачем, планувалися заздалегідь за твердженням відповідача і носять характер фактичної наживи.

Окремо відповідач наводить доводи щодо заперечень позивача про релевантність наведеної судової практики та щодо вартості і якісних показників заміщеного товару.

Ухвалою суду від 18.06.2024 в задоволенні заяви Фермерського господарства КРИНИЧНЕ від 04.06.2024 про залишення позовної заяви без руху відмовлено; в задоволенні заяви Фермерського господарства КРИНИЧНЕ від 17.06.2024 про повернення без розгляду відповіді на відзив та інших неналежним чином оформлених заяв/клопотань позивача, відмовлено.

Ухвалою суду від 18.06.2024 в задоволенні клопотання Фермерського господарства КРИНИЧНЕ від 04.06.2024 про зупинення провадження у справі відмовлено. Запропоновано позивачу у строк до 27.06.2024 включно надати письмові пояснення з приводу заявленого відповідачем клопотання про витребування доказів. Відкладено вирішення заявленого відповідачем клопотання про витребування доказів до наступного судового засідання. Відкладено підготовче судове засідання на 18.07.2024 о 14 год. 00 хв. Явка представників сторін в судове засідання не визнана обов`язковою.

Позивачем подані заперечення на клопотання (заяву) відповідача про витребування доказів від 21.06.2024, які розглянуті судом та долучені до справи.

В судовому засіданні від 18.07.2024 суд проголосив протокольну ухвалу від 18.07.2024, якою: 1) у задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів від 04.06.2024 відмовив.

В протокольній ухвалі суд навів підстави відмови в задоволенні клопотання: відповідач клопотання сформулював не у відповідності до вимог ст.81 ГПК України (не зазначив конкретні договори поставки, які відповідач просить витребувати у позивача, відсутні реквізити для ідентифікації таких документів та дані, що такі договори укладалися; заявлена вимога фактично носить характер припущення; визначений відповідачем в клопотанні період та обсяг договорів виходить за межі предмету спору, не стосується обставин, які потребують доведення та може призвести до порушення прав іншої сторони щодо збереження комерційної таємниці пов`язаної з господарською діяльністю);

2) встановив позивачу строк до 26.07 2024 включно, в який зобов`язав надати додаткові письмові пояснення - повідомити чи укладалися договори купівлі - продажу/поставки насіння соняшника українського походження врожаю 2020 року із подібними кваліфікаційними вимогами з договорами, які були надані позивачем на заміщення, та які містить основний договір поставки, укладений з відповідачем, за період з 22.10.2020 по 29.10.2020 з умовами по строку поставки товару не пізніше 12.11.2020 (вказати реквізити у разі укладення);

3) продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів, до 20.08.2024 (включно);

4) відклав підготовче судове засідання на 01.08.2024 об 11 год. 00 хв.; явку представників сторін визнав необов`язковою;

5) вирішив повідомити учасників справи ухвалою - повідомленням.

Ухвала-повідомлення суду від 19.07.2024 направлена всім учасникам до електронних кабінетів.

В судовому засіданні 01.08.2024 прийняли участь представники обох сторін.

На виконання вимог ухвали суду від 18.07.2024 у встановлений строк від позивача надійшли додаткові пояснення від 26.07.2024, в яких позивач повідомив які саме договори були укладені Товариством з обмеженою відповідальністю «САТЕЛЛИТ» у період з 22.10.2020 року по 29.10.2020 року, окрім вказаних у позовній заяві, щодо поставки насіння соняшника українського походження врожаю 2020 року з умовами по строку поставки товару не пізніше 12.11.2020 року (навів їх перелік, вказав реквізити, контрагента по договору, кількість придбаного насіння соняшника та ціну за тонну).

Суд розглянув та долучив подані пояснення позивача від 26.07.2024 до матеріалів справи.

01.08.2024 від відповідача надішли два клопотання про витребування доказів від 31.07.2024, які, як було з`ясовано судом, містять однаковий зміст за виключенням прохальної частини.

В судовому засіданні на запитання суду представник відповідача пояснив, що перше клопотання про витребування доказів від 31.07.2024 (без клопотання про поновлення (продовження) строку для подання клопотання про витребування доказів як такий, що пропущено з поважних причин) було помилково направлено. Тому представник відповідача просив суд його залишити без розгляду, натомість розглянути та задовольнити друге клопотання про витребування доказів від 31.07.204 (яке містить клопотання про поновлення (продовження) строку для подання клопотання про витребування доказів).

З огляду на вищевикладені доводи представника відповідача, суд залишив без розгляду клопотання Фермерського господарства КРИНИЧНЕ від 31.07.2024 про витребування доказів, яке було подано помилково.

В судовому засіданні суд поставив на обговорення друге клопотання Фермерського господарства КРИНИЧНЕ від 31.07.2024 про витребування доказів, в якому відповідач просить: 1) поновити (продовжити) строк для подання клопотання про витребування доказів як такий, що пропущено з поважних причин;

2) витребувати у ТОВ «САТЕЛЛИТ» інформацію щодо усіх договорів купівлі-продажу, поставки, постачання, виробництва, контрактації сільськогосподарської продукції, інших незалежно від назви договорів, за яким у власність ТОВ «Сателлит» мало перейти насіння соняшника українського походження врожаю 2020 року за період з 22.10.2020 по 31.12.2020, а саме: реквізити договору (дата, номер); контрагент, вартість за одну тонну та кількість тон що має бути поставлено; а також строки поставки.

Як вбачається, обґрунтовуючи заявлене клопотання відповідач послався на ст.81 ГПК України, зазначаючи про те, що однією з підстав для відмови судом в задоволенні раніше поданого відповідачем клопотання про витребування доказів від 04.06.2024 (протокольна ухвала від 18.07.2024) було неналежне оформлення клопотання не у відповідності до вимог ст.81 ГПК України (не зазначення конкретних договорів поставки, які відповідач просить витребувати у позивача, відсутність реквізитів для ідентифікації таких документів та відсутність даних, що такі договори взагалі укладалися).

Тому, оскільки відповідач об`єктивно не знає та не може знати, які конкретно договори укладалися позивачем та їх реквізити, з метою з`ясування вказаних обставин представником відповідача було направлено адвокатський запит позивачу про надання інформації щодо усіх договорів купівлі-продажу, поставки, постачання, виробництва, контрактації сільськогосподарської продукції, інших незалежно від назви договорів, за яким у власність ТОВ «Сателлит» мало перейти насіння соняшника українського походження врожаю 2020 року за період з 22.10.2020 по 31.12.2020, а саме: реквізити договору (дата, номер); контрагент, вартість за одну тонну та кількість тон що має бути поставлено; а також строки

поставки, однак відповіді позивачем на вказаний запит надано не було.

В той же час, відповідач посилається, що вказана інформація є вкрай необхідною для доведення своєї позиції по справі, з оглядну на що просить з вказаних причин поновити (продовжити) строк на подання цього клопотання про витребування доказів, та задовольнити таке клопотання.

В судовому засіданні представники відповідача надали пояснення, підтримали заявлене клопотання, просили задовольнити.

Представник позивача надав усні заперечення, просив відмовити в задоволенні клопотання.

Розглянувши заявлене відповідачем клопотання від 31.07.2024 про витребування доказів, враховуючи клопотання про поновлення (продовження) строку для подання клопотання про витребування доказів, заслухавши представників сторін, суд дійшов висновку про необхідність залишення вказаних клопотань без задоволення, враховуючи наступне.

Згідно з положеннями ст.81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другів та третій ст.80 Кодексу (тобто, відповідач повинен подати суду таке клопотання разом з поданням відзиву).

Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У відповідності до вимог ч.ч.2, 3 ст.81 ГПК України у клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів);

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу;

5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

У клопотанні про витребування судом групи однотипних документів як доказів додатково зазначаються ознаки, що дозволяють ідентифікувати відповідну групу документів.

У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Суд зауважує про те, що наразі відповідач фактично вдруге звертається із клопотанням про витребування доказів у позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, в клопотанні від 04.06.2024, поданому відповідачем своєчасно, разом із відзивом на позовну заяву, останній просив : витребувати у ТОВ «САТЕЛЛИТ» копії усіх договорів купівлі-продажу, поставки, постачання, виробництва, контрактації сільськогосподарської продукції, інших незалежно від назви договорів, за яким у власність ТОВ «Сателлит» мало перейти насіння соняшника українського походження врожаю 2020 року з доказами виконання вказаних договорів (накладними, актами приймання-передачі, платіжними дорученнями щодо оплати тощо) за період з 22.10.2020 по 31.12.2020.

За результатами розгляду вказаного клопотання судом було протокольною ухвалою від 18.07.2024 відмовлено в задоволенні цього клопотання відповідача.

В протокольній ухвалі суд навів підстави відмови в задоволенні заявленого клопотання, зазначивши, що відповідач клопотання сформулював не у відповідності до вимог ст.81 ГПК України (не зазначив конкретні договори поставки, які відповідач просить витребувати у позивача, відсутні реквізити для ідентифікації таких документів та дані, що такі договори взагалі укладалися; заявлена вимога фактично носить характер припущення; визначений відповідачем в клопотанні період та обсяг договорів виходить за межі предмету спору, не стосується обставин, які потребують доведення та може призвести до порушення прав іншої сторони щодо збереження комерційної таємниці пов`язаної з господарською діяльністю).

Однак, як свідчать матеріали справи, висновки наведені судом в ухвалі суду від 18.07.2024 (зазначені підстави відмови в задоволенні клопотання про витребування доказів від 04.06.2024) не були враховані відповідачем повною мірою.

Зараз, вдруге звертаючись із клопотанням про витребування доказів від 31.07.2024, відповідач просить : витребувати у ТОВ «САТЕЛЛИТ» інформацію щодо усіх договорів купівлі-продажу, поставки, постачання, виробництва, контрактації сільськогосподарської продукції, інших незалежно від назви договорів, за яким у власність ТОВ «Сателлит» мало перейти насіння соняшника українського походження врожаю 2020 року за період з 22.10.2020 по 31.12.2020, а саме: реквізити договору (дата, номер); контрагент, вартість за одну тонну та кількість тон що має бути поставлено; а також строки поставки.

Однак, зазначене клопотання відповідач заявляє з пропуском встановленого ст.81 ГПК України строку, разом з цим просить суд поновити (продовжити) строк для подання клопотання про витребування доказів як такий, що пропущено з поважних причин.

Як вже зазначалося вище, ч.1 ст.81 ГПК України регламентовано, що якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Заслухавши пояснення представників відповідача, а також розглянувши зміст поданого клопотання, суд зауважує про те, що наразі відповідачем взагалі не наведене обґрунтування щодо неможливості заявлення поданого клопотання у встановлений строк з причин, що не залежали від нього; не обґрунтовано поважність причин пропуску такого строку.

А тому суд дійшов висновку про відсутність обґрунтованих підстав для поновлення відповідачу строку для подання клопотання про витребування доказів як такого, що пропущено з поважних причин, що є підставою для залишення клопотання відповідача про витребування доказів від 31.07.2024 без задоволення у відповідності до положень ч.1 ст.81 ГПК України.

Окремо суд вважає за необхідне звернути увагу також на зміст заявленого відповідачем клопотання про витребування доказів від 31.07.2024.

Зазначаючи обставини, які можуть підтвердити ці докази, або аргументи, які можуть спростувати, відповідач вказує на те, що будучі «великим сільськогосподарським підприємством з безперебійним режимом роботи», як стверджує позивач, він міг, за твердженням відповідача, укладати вказані договори не на компенсацію недопоставленого соняшника відповідачем, а в рамках своєї звичайної господарської діяльності.

Укладаючи таким чином договори на власний розсуд позивач міг, на думку відповідача, умисно відібрати найбільш вартісні договори (з найвищою ціною соняшнику) з метою протиправного збагачення за рахунок відповідача. Тобто, у позивача можливо наявні інші договори купівлі-продажу соняшника українського походження врожаю 2020 року з значно меншою ціною за тонну соняшника, що може вплинути на доведення розміру заявлених вимог, бо діючи недобросовісно позивач для позову відібрав договори з найбільшою ціною соняшнику з метою перекладення вказаних видатків на відповідача.

Суд оцінює вказані доводи відповідача як такі, що належно не обґрунтовані та носять характер припущень.

Крім того, в заявленому клопотанні від 31.07.2024 відповідач просить витребувати у позивача інформацію щодо усіх договорів купівлі-продажу, поставки, постачання, виробництва, контрактації сільськогосподарської продукції, інших незалежно від назви договорів, за яким у власність ТОВ «Сателлит» мало перейти насіння соняшника українського походження врожаю 2020 року за період з 22.10.2020 по 31.12.2020, не обґрунтувавши підстави визначення такого періоду - по 31.12.2020.

Натомість, як вбачається зі змісту протокольної ухвали суду від 18.07.2024, постановленої за результатами розгляду подібного клопотання відповідача про витребування доказів від 04.06.2024 суд дійшов висновку про те, що такі вимоги (визначений відповідачем в клопотанні період укладення договорів (з 22.10.2020 по 31.12.2020) та обсяг договорів (всі)) виходять за межі предмету спору, не стосується обставин, які потребують доведення та може призвести до порушення прав іншої сторони щодо збереження комерційної таємниці пов`язаної з господарською діяльністю, яка не відноситься до спірних правовідносин сторін).

Судом враховується, що предметом розгляду у цій справі є вимога позивача про стягнення збитків в сумі 4 406 612 грн 30 коп., понесених у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем як постачальником зобов`язань за договором поставки №Р90027 від 30.07.2020, а саме не здійснення поставки у визначений договором строк - до 15.10.2020, насіння соняшника українського походження врожаю 2020 року у кількості 1 000, 000 тон.

Як зазначає позивач, зазначені збитки понесені через не поставку товару відповідачем та необхідністю з метою забезпечення безперервного технологічного процесу виробництва на підприємстві (здійснення заміщення непоставленого насіння), придбання необхідної кількості насіння соняшнику у інших постачальників, однак за більш високою ціною, ніж це було передбачено первісним договором з відповідачем, що призвело до реальних збитків позивача, які останній заявляє до відшкодування.

З доданої до позову копії наказу по підприємству №60/2-од від 15.10.2020 вбачається, що 15.10.2020 з метою забезпечення безперервного процесу виробництва та зважаючи на невиконання договірних зобов`язань з боку постачальників, а сааме не поставку в повному обсязі насіння соняшника зі сторони ФГ «Криничне», ТОВ «Діброва», за укладеними договорами поставки, було наказано торгівельним працівникам комерційного відділу ТОВ «Сателлит» невідкладно, але не пізніше 16.11.2020, укласти нові, поновити або продовжити існуючі договори з іншими постачальниками на поставку відсутнього (не поставленого) обсягу насіння соняшнику українського походження врожаю 2020 року.

На підтвердження придбання необхідного обсягу насіння (здійснення заміщення) і відповідно доведення розміру понесених збитків, позивачем долучені до позову копії договорів, укладені з іншими постачальниками (Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «АРТЕМІВСЬКЕ», Фермерським господарством «КОРАЛ», Фермерським господарством «ХІРЛЮК І К», Приватним підприємством «ФЛАДКО» ), які як вбачається зі змісту, укладалися в період з 26.10.2020 по 29.10.2020; поставка ж необхідного товару відбувалась за умовами у найближчі строки, протягом 28.10.2020 12.11.2020 (згідно умов договорів та данних накладних). Тобто останній об`єм придбаного на заміщення насіння за умовами договору згідно долучених накладних поставлявся 12.11.2020.

А отже, враховуючи досліджені судом зазначені умови укладених з іншими постачальниками на заміщення товару договорів, на які посилається позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, з огляду на предмет та підстави позову, надані відповідачем заперечення, в судовому засіданні від 18.07.2024 суд дійшов висновку про необхідність встановлення відповідного строку позивачу для надання додаткових пояснень, в яких повідомити чи укладалися договори купівлі-продажу/поставки насіння соняшника українського походження врожаю 2020 року із подібними кваліфікаційними вимогами з договорами, які були надані позивачем на заміщення, та які містить основний договір поставки, укладений з відповідачем, за період з 22.10.2020 по 29.10.2020 з умовами по строку поставки товару не пізніше 12.11.2020, вказати реквізити у разі укладення (протокольна ухвала від 18.07.2024).

Як вбачається, сам відповідач в своїх клопотаннях просив витребувати договори, в подальшому інформацію про укладені договори, за період, починаючи саме з 22.10.2020 (що є датою звернення позивача з листом до відповідача про припинення договору в односторонньому порядку).

А тому укладені позивачем договори купівлі-продажу, поставки, тощо, в своїй господарській діяльності щодо придбання насіння соняшника (що відбувається постійно, за твердженнями самих же учасників) з іншими кваліфікаційними вимогами ніж договір №Р90027 від 30.07.2020, та укладені фактично пізніше 29.10.2020, з умовами поставки товару після 12.11.2020 не стосуються предмету спору у цій справі; встановлення обставин за такими поставками позивача (як зазначає відповідач за всіма договорами по 31.12.2020) не відноситься до обставин, які потребують доведення та дослідження судом під час вирішення цього спору, враховуючи предмет та підстави заявлених позовних вимог, наведені відповідачем заперечення щодо безпідставності позовних вимог.

Суд зауважує, що в судовому засіданні 18.07.2024 оголошуючи протокольну ухвалу від 18.07.2024, якою було встановлено позивачу строк до 26.07.2024 для надання суду вказаних вище додаткових письмових пояснень щодо укладених інших договорів у визначені в ухвалі строки та кваліфікаційні ознаки товару, в присутності представників обох сторін судом для сторін було додатково роз`яснені підстави визначення періоду, за який суд вбачав необхідним, враховуючи предмет та підстави заявленого позову, отримати від позивача додаткові пояснення щодо укладених договорів.

Зазначене підтведжується звукозаписом судового засідання від 18.07.2024.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідачем взагалі не обґрунтовано підстави необхідності витребовування у позивача доказів (в даному випадку інформацію про укладені господарські договори щодо придбаного насіння соняшнику), які укладалися, та поставки за якими здійснювалися вже після 12.11.2020 і, зокрема за період з 13.11.2020 по 31.12.2020.

Також суд звертає увагу на те, що в поданому клопотанні про витребування доказів від 31.07.2024 на виконання вимог ст.81 ГПК України щодо вжитих заходів, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу, представник відповідача посилається на те, що адвокатом Колісниченко А.С. було подано адвокатський запит позивачу для отримання вказаних даних (копії додаються), однак відповіді на них станом на час подання вказаного клопотання позивачем не надано.

Разом з цим, як вбачається з доданих матеріалів, адвокатський запит про надання відповідної інформації був направлений представникам позивача на електронну пошту лише 30.07.2024, тоді як із клопотанням про витребування доказів (з посиланням на вжиті заходи та неможливість самостійного отримати докази) представник відповідача звернувся до суду 31.07.2024, тобто на наступний день, не отримавши відповідь позивача на запит.

Підсумовуючи вищенаведене, клопотання ФГ КРИНИЧНЕ від 31.07.2024 про витребування доказів слід залишити без задоволення; відмовити в задоволенні клопотання про поновлення (продовження) строку для подання клопотання про витребування доказів оскільки суд дійшов висновку про відсутність обґрунтованих підстав для поновлення відповідачу строку для подання клопотання про витребування доказів як такого, що пропущено з поважних причин.

Керуючись ст.ст. 46, 81, 119, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Клопотання Фермерського господарства КРИНИЧНЕ від 31.07.2024 про витребування доказів, яке подано помилково, залишити без розгляду.

2. Клопотання Фермерського господарства КРИНИЧНЕ від 31.07.2024 про витребування доказів залишити без задоволення. Відмовити в задоволенні клопотання про поновлення (продовження) строку для подання клопотання про витребування доказів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Повний текст ухвали підписано 06.08.2024.

Суддя Олена ДРАГНЄВІЧ