ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"25" липня 2024 р. Cправа №902/387/24

Господарський суд Вінницької області у складі головуючої судді Нешик О.С., при секретарі судового засідання Шаравській Н.Л., за участю:

представника позивача: Носової П.І. (довіреність б/н від 29.12.2023),

відповідач - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Запорізький хлібозавод №3", м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВТ Девелопмент", с.Гришівці Вінницького району Вінницької області

про стягнення 774415,83 грн заборгованості за договором поставки

ВСТАНОВИВ:

Процесуальні дії у справі, стислий виклад позицій сторін.

До Господарського суду Вінницької області звернулось Товариство з додатковою відповідальністю "Запорізький хлібозавод №3" з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВТ Девелопмент" 774415,83 грн заборгованості, нарахованої з посиланням на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором поставки №245/95-23 від 27.07.2023 щодо вчасної та повної оплати за отриманий товар.

Ухвалою суду від 15.04.2024 відкрито провадження у справі №902/387/24, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 21.05.2024. Вказаним судовим рішенням також зобов`язано сторін надати суду усі наявні первинні документи (що не долучені до матеріалів справи) на підтвердження виконання сторонами умов договору поставки №245/95-23 від 27.07.2023 за період його дії станом на час розгляду справи в суді.

За наслідками розгляду справи, 21.05.2024, суд постановив ухвалу, якою оголосив перерву в підготовчому судовому засіданні до 02.07.2024, що мотивовано невиконанням учасниками справи вимог ухвали про відкриття провадження у справі.

24.06.2024 до суду надійшла заява позивача №21-06/1 від 21.06.2024 (а.с.104-105,т.4), до якої, на виконання вимог ухвали суду від 15.04.2024, заявником долучені первинні документи в підтвердження виконання умов договору поставки №245/95-23 від 27.07.2023 за період з 01.08.2023 по 31.12.2023.

Ухвалою суду від 02.07.2024 закрито підготовче провадження та справу №902/387/24 призначено до судового розгляду по суті на 25.07.2024.

На визначену судом дату, 25.07.2024, до суду з`явився представник позивача. Відповідач правом участі в судовому засіданні не скористався; хоча про дату, час та місце його проведення був повідомлений належним чином, зокрема шляхом надіслання копії ухвали суду від 21.05.2024 на адресу місцезнаходження останнього, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також шляхом надіслання судового рішення в електронній формі до електронного кабінету в підсистемі ЄСІТС, що підтверджується відтиском штемпелю вихідної кореспонденції суду (а.с.61,т.16).

Враховуючи викладене, є достатні підстави вважати, що судом вжито належних заходів до повідомлення відповідача про дату, час та місце слухання справи. Суд зауважує, що відповідно до положень ч.3 ст.202 ГПК України неявка в судове засідання учасників справи без поважних причин або без повідомлення причин неявки є підставою розгляду справи за відсутності таких учасників справи.

Під час розгляду справи по суті, 25.07.2024, представник позивача позов підтримала та відмовилась від стягнення з відповідача заявлених витрат на професійну правничу допомогу.

У зв`язку з ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, відповідно до положень ч.2 ст.178 ГПК України, судом вирішено спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч.4 ст.240 ГПК України, 25.07.2024 судом підписано вступну та резолютивну частини рішення без його проголошення.

Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин.

27.07.2023 між Товариством з додатковою відповідальністю "Запорізький хлібозавод №3" (надалі за текстом також - Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВТ Девелопмент" (надалі за текстом також - Покупець) укладено договір поставки №245/95-23 (надалі за текстом також - Договір) (а.с.23-29,т.1), відповідно до умов п.1.1 якого Постачальник, на умовах, передбачених даним Договором, зобов`язується передати товар у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти та своєчасно оплатити переданий товар за цінами, обумовленими сторонами у заявці. Товар постачається партіями, відповідно до узгоджених з Постачальником замовлень Покупця, зроблених протягом строку дії Договору.

Відповідно до умов п. 3.2 Договору поставка товару від Постачальника до Покупця здійснюється силами Постачальника або в іншому порядку, попередньо погодженому сторонами.

Датою отримання товару вважається фактична дата отримання товару Покупцем. Прийом товару по кількості та якості здійснюється за участю водія/експедитора Постачальника або перевізника, з яким Постачальник діє на умовах Договору перевезення, та повноважного представника Покупця у відповідності з Інструкціями №11-6 та № П-7 (п.3.3 Договору).

Згідно з п.3.4 Договору перехід права власності на товар відбувається після передачі партії товару на складі Покупця та підписання представником Покупця відповідної видаткової та товарно-транспортної накладних в пункті отримання товару, попередньо погодженому сторонами. Ризик випадкової втрати чи псування товару несе Покупець з моменту отримання товару.

Відповідно до п.4.2 Договору оплата кожної отриманої Покупцем партії товару здійснюється ним в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Постачальника протягом 14 календарних днів після відвантаження товару Покупцю, якщо інше додатково не погоджено сторонами. Сума даного Договору складає суму всіх видаткових накладних за якими Покупець отримає Товар протягом дії даного Договору.

Даний Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2023 року в частині поставки, а в частині оплати - до повного виконання зобов`язань по даному Договору. У разі, якщо за 10 (десять) календарних днів до закінчення терміну дії жодна із сторін не виявить бажання про розірвання Договору, він вважається пролонгованим на кожний наступний рік на тих же умовах. Кількість пролонгацій сторонами не обмежується (п.11.1 Договору).

Додатком №1 до Договору є специфікація (а.с.30,т.1), якою визначення найменування та ціну одиниці товару, яка постачається за цим Договором.

На виконання вимог Договору за період з 01.08.2023 по 31.12.2023 відповідачу було поставлено товар на загальну вартість 5574415,83 грн, що підтверджується складеними та підписаними між сторонами товарно-транспортними накладними.

Відповідно до наявної у справі банківської виписки (а.с.106-108, т.4) в рахунок оплати за поставлений за Договором товар відповідачем сплачено:

- 13.09.2023 - 500000,00 грн з призначенням платежу "Оплата за хлібобулочні вироби згідно договір 245 від 27.07.2023...";

- 14.09.2023 - 300000,00 грн з призначенням платежу "Оплата за хлібобулочні вироби згідно договір 245 від 27.07.2023...";

- 19.09.2023 - 300000,00 грн з призначенням платежу "Оплата за хлібобулочні вироби згідно договір 245 від 27.07.2023...";

- 29.09.2023 - 500000,00 грн з призначенням платежу "Оплата за хлібобулочні вироби згідно договір 245 від 27.07.2023...";

- 04.10.2023 - 400000,00 грн з призначенням платежу "Оплата за хлібобулочні вироби згідно договір 245 від 27.07.2023...";

- 05.10.2023 - 500000,00 грн з призначенням платежу "Оплата за хлібобулочні вироби згідно договір 245 від 27.07.2023...";

- 23.10.2023 - 500000,00 грн з призначенням платежу "Оплата за хлібобулочні вироби згідно договір 245 від 27.07.2023...";

- 30.10.2023 - 200000,00 грн з призначенням платежу "Оплата за хлібобулочні вироби згідно договір 245 від 27.07.2023...";

- 02.11.2023 - 200000,00 грн з призначенням платежу "Оплата за хлібобулочні вироби згідно договір 245 від 27.07.2023...";

- 20.11.2023 - 300000,00 грн з призначенням платежу "Оплата за хлібобулочні вироби згідно договір 245 від 27.07.2023...";

- 11.12.2023 - 500000,00 грн з призначенням платежу "Оплата за хлібобулочні вироби згідно договір 245 від 27.07.2023...";

- 18.12.2023 - 300000,00 грн з призначенням платежу "Оплата за хлібобулочні вироби згідно договір 245 від 27.07.2023...";

- 26.12.2023 - 300000,00 грн з призначенням платежу "Оплата за хлібобулочні вироби згідно договір 245 від 27.07.2023...".

Враховуючи наведене, неоплаченим залишився товар на загальну суму 774415,83 грн, поставлений за період з 21.11.2023 по 31.12.2023, згідно товарно-транспортних накладних.

В матеріалах справи міститься обопільно підписаний акт звірки звірки за січень 2024 (а.с.40, т.4), за яким у відповідача наявна заборгованість в розмірі 774415,83 грн.

Гарантійним листом №25/01/24-1 від 23.01.2024 (а.с.41, т.4) відповідач гарантував позивачу здійснити погашення заборгованості за товар в сумі 774415,83 грн не пізніше 01.03.2024.

Норми права, які застосував суд, висновки щодо порушення, невизнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Як зазначено вище: предметом позову у цій справі є матеріально-правова вимога про стягнення 774415,83 грн заборгованості за договором поставки №245/95-23 від 27.07.2023.

Суд зазначає, що укладений між сторонами Договір, за своєю правовою природою є договором поставки, положення якого врегульовано главою 54 ЦК України.

Відповідно до ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу (ч.1 ст.662 ЦК України).

Відповідно до ст.633 ЦК України: продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.689 ЦК України покупець зобов`язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

За правилами ч.1 ст.691 ЦК України: покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Розглядаючи вимоги позивача про стягнення 774415,83 грн заборгованості, суд враховує таке.

Згідно зі ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства. Вказана норма за своїм змістом кореспондується з приписами ч.1 ст.193 ГК України.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Наявними у справі товарно-транспортними накладними (а.с.33,т.1-38,т.4, а.с.163,т.4 - 57,т.16) підтверджується поставка відповідачу товару на загальну вартість 5574415,83 грн, натомість на виконання умов Договору відповідачем сплачено 4800000,00 грн а.с.106-108,т.4).

Ухвалюючи дане рішення суд враховує, що у постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 04.07.2024 у справі № 911/2502/22 наведено такі висновки щодо застосування норм права: "...акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб."

Оскільки наявними у справі первинними бухгалтерськими документами підтверджується поставка відповідачу товару на суму 5574415,83 грн, суд доходить висновку, що наявний у справі акт звірки звірки за січень 2024 (а.с.40,т.4) є належними доказом в підтвердження заборгованості та обставин визнання такої заборгованості відповідачем.

Додатково суд враховує, що факт визнання боржником заборгованості в сумі 774415,83 грн підтверджується також гарантійним листом №25/01/24-1 від 23.01.2024 (а.с.41, т.4).

Як встановлено ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до п.4.2 Договору оплата кожної отриманої Покупцем партії товару здійснюється ним в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Постачальника протягом 14 календарних днів після відвантаження товару Покупцю, якщо інше додатково не погоджено сторонами.

З огляду на наведені умови Договору, суд доходить висновку, що відповідач є таким, що прострочив виконання своїх зобов`язань станом на момент ухвалення цього рішення.

Враховуючи викладене, беручи до уваги відсутність доказів проведення остаточних розрахунків за отриманий товар, суд доходить висновку, що вимоги позивача про стягнення 774415,83 грн заборгованості є правомірними та обґрунтованими, а отже підлягають задоволенню.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Положеннями ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, оцінивши подані докази, суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог.

Щодо судових витрат.

За правилами ст. 129 ГПК України на відповідача покладається судовий збір в сумі 11616,24 грн.

Відповідно до ч.3 ст.123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч.2 ст.126 ГПК України).

Водночас представник позивача в судовому засіданні, 25.07.2024, відмовився від стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в зв`язку з чим це питання судом не вирішується.

Керуючись ст. 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВТ Девелопмент" (вул.Подільська, буд. 1В, с.Гришівці, Вінницький р-н, Вінницька обл., 23337; ідентифікаційний код: 43413041) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Запорізький хлібозавод №3" (вул.Ігорівська, буд.11, літера Б, м.Київ, 04070; ідентифікаційний код: 00378038) 774415,83 грн заборгованості та 11616,24 грн відшкодування витрат зі сплати судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Повний текст судового рішення направити згідно переліку.

5. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 256, 257 ГПК України).

6. Повне рішення складено 01 серпня 2024 р.

Суддя Нешик О.С.

кількість прим. рішення:

1 - до справи;

2 - Товариству з додатковою відповідальністю "Запорізький хлібозавод №3" - в електронній формі до електронного кабінету в підсистемі ЄСІТС;

3, 4 - представнику Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький хлібозавод №3" адвокату Носовій П.І. - в електронній формі до електронного кабінету в підсистемі ЄСІТС;

та на адресу електронної пошти ( ІНФОРМАЦІЯ_1 );

5, 6 - Товариству з обмеженою відповідальністю "ВТ Девелопмент" (вул.Подільська, буд.1В, с.Гришівці, Вінницький район, Вінницька обл., 23337) - рекомендованим листом та в електронній формі до електронного кабінету в підсистемі ЄСІТС