У Х В А Л А

23 липня 2024 року м. Чернігів справа № 927/993/22

Господарський суд Чернігівської області у складі судді А.С. Сидоренка, розглянувши матеріали заяви Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання кредиторських вимог до боржника по справі за заявою КРЕДИТОРА: Товариства з обмеженою відповідальністю «Суффле Агро Україна» (код 34863309) 30068, с. Крупець Шепетівського (Славутського) району Хмельницької області, вул. Богдана Хмельницького, 43
БОРЖНИК: Фермерське господарство «САПФІР-М.М.» (код 35274787) 15122, с. Хоробичі Городнянського району Чернігівської області, вул. Гагаріна, 24
про відкриття провадження у справі про банкрутство

за участі представників учасників у справі про банкрутство:

від кредитора: Подшивайлова Г.І. (в порядку самопредставництва)

від боржника: Забарін А.Ф. - ліквідатор

В судовому засіданні 23.07.2024, на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

ВСТАНОВИВ:

10 листопада 2022 року до Господарського суду Чернігівської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Суффле Агро Україна» (надалі - кредитор) про відкриття провадження у справі про банкрутство Фермерського господарства «САПФІР-М.М.» (надалі - боржник) на підставі ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства, яка ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 15.11.2022 була прийнята до розгляду.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 21.12.2022, зокрема відкрито провадження у справі про банкрутство Фермерського господарства «САПФІР-М.М.»; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника; розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Сиволобова М.М.

За змістом ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду.

Відповідне повідомлення було оприлюднено на офіційному веб - порталі судової влади України 21 грудня 2022 року за № 69768.

Постановою Господарського суду Чернігівської області від 15.11.2023 припинено процедуру розпорядження майном Фермерського господарства «САПФІР-М.М.» та повноваження розпорядника майна боржника Сиволобова М.М.; визнано банкрутом Фермерське господарство «САПФІР-М.М.»; відкрито ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців; ліквідатором банкрута призначити арбітражного керуючого Сиволобова М.М.

За змістом ч. 3 ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства, з метою виявлення кредиторів з вимогами за зобов`язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, господарський суд здійснює офіційне оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури на офіційному веб-порталі судової влади України.

Частиною 4 ст. 60 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає заяви з вимогами поточних кредиторів, які надійшли до господарського суду після офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом.

Відповідне повідомлення було оприлюднено на офіційному веб-порталі судової влади України 15.11.2023 за № 71867.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 06.06.2024 постановлено, зокрема відсторонити арбітражного керуючого Сиволобова М.М. від виконання повноважень ліквідатора Фермерського господарства «САПФІР-М.М.»; ліквідатором Фермерського господарства «САПФІР-М.М.» призначити арбітражного керуючого Забаріна А.Ф.

20 червня 2024 року до Господарського суду Чернігівської області надійшла заява від 12.06.2024 № 11969/5/16-31-13-04-01 Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання кредиторських вимог до боржника в сумі 159 549,48 грн та 6 056,00 грн судового збору.

В обґрунтування заявлених грошових вимог заявник посилається на невиконання боржником зобов`язань по сплаті єдиного податку з сільськогосподарських товаровиробників, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75%, а також орендної плати з юридичних осіб.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 25.06.2024 постановлено:

заяву Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання кредиторських вимог до боржника залишити без руху;

зобов`язати Головне управління ДПС у Полтавській області протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху подати до господарського суду разом з заявою про усунення недоліків докази надсилання копії заяви про визнання кредиторських вимог до боржника та доданих до неї документів ліквідатору - арбітражному керуючому Забаріну Антону Федоровичу (01054, м. Київ, а/с 214);

роз`яснити Головному управлінню ДПС у Полтавській області, що в разі неусунення всіх недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із заявою.

Ухвала суду від 25.06.2024 направлена заявнику до його електронного кабінету в підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» та згідно довідки про доставку електронного листа, роздрукованої з комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», доставлена до електронного кабінету 25.06.2024 12:45.

Статтею 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є, зокрема день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Враховуючи вищенаведені положення ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду від 25.06.2024 є такою, що отримана адресатом 25.06.2024.

01.07.2024, з метою усунення виявлених недоліків, податковим органом до Господарського суду Чернігівської області подані запитувані докази.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 08.07.2024 постановлено заяву від 12.06.2024 № 11969/5/16-31-13-04-01 Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання кредиторських вимог до боржника прийняти та приєднати до матеріалів справи; призначити розгляд заяви кредитора в судовому засіданні на 23 липня 2024 року.

19.07.2024 через систему «Електронний суд» до Господарського суду Чернігівської області надійшла заява від 19.07.2024 з повідомленням арбітражного керуючого Забаріна А.Ф. про розгляд вимог кредитора.

Зі змісту даної заява вибачається, що ліквідатором Забаріним А.Ф, визнаються грошові податкового органу в загальній сумі 124 045,80 грн, у т.ч.:

6056,00 грн - судовий збір, І черга задоволення вимог кредиторів,

6 460,61 грн - податковий борг зі сплати єдиного внеску, що виникла на підставі податкової декларації від 18.02.2022 № - ІІІ черга задоволення вимог кредиторів,

18 707,86 грн - податковий борг зі сплати земельного податку, що виникла на підставі податкової декларації від 21.01.2022 № - ІІІ черга задоволення вимог кредиторів,

92 821,33 грн - податковий борг зі сплати земельного податку, що виникла на підставі податкової декларації від 13.02.2023 № - ІІІ черга задоволення вимог кредиторів.

Грошові вимоги щодо суми податкового боргу зі сплати земельного податку, що виникли на підставі податкової декларації від 13.02.2023 № в розмірі 13 597,99 грн, а також податкового боргу зі сплати земельного податку, що виник на підставі податкової декларації від 18.01.2024 № в розмірі 27 961,68 грн ліквідатором Забаріним А.Ф. не визнаються з огляду на положення ч. 1 ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства.

За заявами ліквідатора Забаріна А.Ф. та Головного управління ДПС у Полтавській області, задоволеними ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 22.07.2024, призначене на 23.07.2024 судове засідання проведено в режимі відеоконференції.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення арбітражного керуючого Забаріна А.Ф. та повноважного представника Головного управління ДПС у Полтавській області, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, господарський суд ВСТАНОВИВ:

Головним управлінням ДПС у Полтавській області заявлено грошові вимоги в сумі 159 549,48 грн, а саме:

6 460,61 грн - заборгованість по єдиному податку з сільськогосподарських товаровиробників, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75% (основний борг, з яких 4 040,63 грн зі строком сплати 31.10.2022 та 2 424,37 грн - 30.01.2023 (з урахуванням переплати в сумі 4,39 грн розмір зобов`язання дорівнює 6 460,61 грн)),

153 088,87 грн - заборгованість по орендній платі з юридичних осіб (основний борг), з яких:

18 707,86 грн - зобов`язання, що виникло на підставі податкової декларації від 18.02.2022 № зі строком сплати 30.11.2022 - 971,33 грн, 30.12.2022 - 8 868,28 грн, 30.01.2023 - 8 868,25 грн - 30.01.2023,

106 419,33 грн - зобов`язання, що виникло на підставі податкової декларації від 15.02.2023 № зі строком сплати 02.03.2023 в сумі 8 868,28 грн, 30.03.2023 - 8 868,28 грн, 01.05.2023 - 8 868,28 грн, 30.05.2023 - 8 868,28 грн, 30.06.2023 - 8 868,28 грн, 31.07.2023 - 8 868,28 грн, 30.08.2023 - 8 868,28 грн, 02.10.2023 - 8 868,28 грн, 30.10.2023 - 8 868,28 грн, 30.11.2023 - 8 868,28 грн, 02.01.2024 - 8 868,28 грн, 30.01.2024 - 8 868,25 грн,

27 961,68 грн - зобов`язання, що виникло на підставі податкової декларації від 18.01.2024 № зі строком сплати 01.03.2024 - 9 320,56 грн, 01.04.2024 - 9 320,56 грн, 30.04.2024 - 9 320,56 грн.

У відповідності з ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства, кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство;

грошове зобов`язання (борг) - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать, зокрема зобов`язання щодо сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування.

Грошові вимоги Головного управління ДПС у Полтавській області в сумі 104 982,99 грн (6 460,61 грн - заборгованість по єдиному податку з сільськогосподарських товаровиробників, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75% та 98 522,38 грн - заборгованість по орендній платі з юридичних осіб) ґрунтуються на нормах матеріального права та підтверджуються поданими доказами і розрахунками: податковою декларацією платника єдиного податку четвертої групи за 2022 (звітна) від 18.02.2022; податковими деклараціями з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2022 рік від 21.01.2022, за 2023 рік від 13.02.2023, довідкою від 06.05.2024 № 9636/5/16-31-13-10-07; розрахунком податкового боргу; витягами з інтегрованих карток платника податків.

Грошові вимоги Головного управління ДПС у Полтавській області в сумі 54 566,49 грн (26 604,81 грн - заборгованість по орендній платі з юридичних осіб, що виникла на підставі податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2023 рік від 13.02.2023 (зі сплатою 30.11.2023 - 8 868,28 грн, 02.01.2024 - 8 868,28 грн, 30.01.2024 - 8 868,25 грн); 27 961,68 грн - заборгованість по орендній платі з юридичних осіб, що виникла на підставі податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2024 рік від 18.01.2024 (зі сплатою 01.03.2024 - 9 320,56 грн, 01.04.2024 - 9 320,56 грн, 30.04.2024 - 9 320,56 грн)) судом відхиляються, виходячи з наступного:

стаття 1 КУзПБ визначає, що кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до статті 45 Кодексу конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство (частина перша статті 45 КУзПБ). Для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку. Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом. Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів (частина четверта статті 45 КУзПБ).

З моменту відкриття провадження у справі пред`явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися лише у порядку, передбаченому цим Кодексом, та в межах провадження у справі; пред`явлення поточними кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися у випадку та порядку, передбачених цим Кодексом (частина чотирнадцята статті 39 Кодексу).

Визначення статусу вимог кредитора (конкурсні чи поточні) пов`язується безпосередньо з моментом виникнення цих вимог. При цьому набуття статусу кредитора законодавець пов`язує з наявністю у особи (як фізичної, так і юридичної) грошових вимог до боржника, поданих у встановленому законом порядку. Відповідний висновок наведений Верховним Судом у постановах від 25.06.2020 у справі № 916/1965/13, від 21.09.2020 у справі № 916/2878/14, від 04.11.2020 у справі № 904/9024/16.

У справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору (постанови Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17).

Комплексне дослідження доказів на предмет їх відповідності законодавчо встановленим вимогам є сутністю суддівського розсуду на стадії встановлення обсягу кредиторських вимог у справі про банкрутство.

При цьому заявник сам визначає докази, які, на його думку, підтверджують заявлені вимоги. Проте, обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, який здійснює правосуддя у справах про банкрутство.

Під час розгляду заявлених грошових вимог, суд користується правами та повноваженнями наданими йому процесуальним законом. Суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора.

Наслідки визнання боржника банкрутом визначені положеннями статті 59 КУзПБ, відповідно до частини першої якої з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури: господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу, крім укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу у процедурі ліквідації тощо; строк виконання всіх грошових зобов`язань банкрута вважається таким, що настав; у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Суд враховує висновок, викладений в постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 19.01.2021 у справі № 916/4181/14, відповідно до якого боржник у справі про банкрутство, щодо якого ухвалене рішення про визнання його банкрутом, має право на легітимне очікування бути звільненим від податкового обов`язку щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін сплати яких настав у період після прийняття постанови про визнання боржника банкрутом.

Легітимні очікування боржника безпосередньо випливають із частини другої статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Характеристика очікувань боржника як легітимних поєднує в собі їх законність, яка зумовлена реалізацією особою належного їй суб`єктивного права, та обґрунтованість, тобто зумовлену законом раціональність сподівань учасників суспільних відносин.

Звільнення від обов`язку щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін сплати яких настав у період після прийняття постанови про визнання боржника банкрутом, передбачено законом (частина перша статті 59 КУзПБ), що в свою чергу зумовлює раціональне сподівання такого боржника на те, що після встановлення його неплатоспроможності у нього не виникають додаткові зобов`язання. Причому на такі сподівання боржника не впливають вчинені дії з подання звітності до податкового органу.

Пунктом 1.3. статті 1 Податкового Кодексу України визначено, що цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Кодексом України з процедур банкрутства, з банків, на які поширюються норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", проведення комплексних перевірок з метою виявлення фінансових рахунків та погашення зобов`язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (крім особливостей функціонування єдиного рахунку, подання звітності щодо суми нарахованого єдиного внеску), зборів на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.

Як визначено в п. 87.10 ст. 87 Податкового кодексу України, з моменту винесення судом ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство платника податків порядок погашення грошових зобов`язань, які включені до конкурсних кредиторських вимог контролюючих органів до такого боржника, визначається згідно з Кодексом України з процедур банкрутства без застосування норм цього Кодексу.

Водночас, поточні вимоги кредитора - це неоплачені боржником вимоги, які виникли в процедурах банкрутства, за період після відкриття господарським судом провадження у справі про банкрутство і до винесення постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і призначення ліквідатора.

З урахуванням наведеного, з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури у нього не виникає обов`язку зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), які були нараховані за період після визнання боржника банкрутом, оскільки положеннями частини першої статті 59 КУзПБ, передбачено підставу для припинення обов`язку боржника, якого визнано банкрутом, щодо обчислення та сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури. Самостійне подання звітності до податкового органу не є винятком з цього правила (п.10.1 постанови Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 19.01.2021 у справі №916/4181/14).

За висновками Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, наведеними у постанові від 12.03.2019 у справі № 910/14827/16, подання боржником, щодо якого введено ліквідаційну процедуру, декларацій до контролюючого органу не є підставою виникнення у такого боржника зобов`язання щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін сплати яких настав в період після прийняття постанови про визнання боржника банкрутом.

Цей висновок підтримано судовою палатою для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 19.01.2021 у справі № 916/4181/14.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 15.02.2023 у справі № 904/5722/14.

За змістом ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вже було вказано вище постановою Господарського суду Чернігівської області від 15.11.2023, зокрема, визнано банкрутом Фермерське господарство «САПФІР-М.М.»; відкрито ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців.

Зі змісту заяви Головного управління ДПС у Полтавській області та доданих до неї доказів вбачається, що зобов`язання Фермерського господарства «САПФІР-М.М.» по орендній платі з юридичних осіб в сумі 54 566,49 грн виникло після 15.11.2023, тобто після прийняття вищевказаної постанови, що, з огляду на відповідні висновки Верховного Суду, суперечить ч. 1 ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства.

При цьому, докази, які би свідчили про наявність підстав для віднесення відповідного податкового зобов`язання у визначеній сумі до витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури, в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, заява Головного управління ДПС у Полтавській області підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 1, 2, 59, 60 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 233, 234, 240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Визнати грошові вимоги Головного управління ДПС у Полтавській області (36000, м. Полтава, вул. Європейська, 4; код ВП 44057192) в розмірі 104 982,99 грн та 6 056,00 грн судового збору.

Відхилити грошові вимоги Головного управління ДПС у Полтавській області в розмірі 54 566,49 грн.

Копії цієї ухвали надіслати Головному управлінню ДПС у Полтавській області (36000, м. Полтава, вул. Європейська, 4 ()) та ліквідатору Забаріну А.Ф. (01054, м. Київ, а/с 214 (ІНФОРМАЦІЯ_1 )).

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її оголошення та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 29.07.2024.

Дата набрання ухвалою законної сили - 23.07.2024.

Суддя А.С.Сидоренко