02.08.2024Справа № 910/3211/23
Суддя Господарського суду міста Києва Лиськов М.О., розглянувши без виклику учасників справи заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ АМБ» про розподіл судових витрат у справі
За позовом Акціонерне товариство "Українська залізниця"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ АМБ"
про стягнення 30 330,00 грн. та зобов`язання вчинити дії
Акціонерне товариство "Українська залізниця" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ АМБ" (далі-відповідач) про стягнення 30 330,00 грн. та зобов`язання вчинити дії
Ухвалою Господарського суду м. Києва № 910/3211/23 від 07.03.2023 позовну заяву залишено без руху.
22.03.2023 від позивача надійшли до суду документи на виконання вимог ухвали суду від 07.03.2023.
Ухвалою Господарського суду м. Києва №910/3211/23 від 06.04.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №910/3211/23 постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України.
11.05.2023 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що ні умовами Договору, ні Інструкцією не передбачено порядку упакування товару та не визначено вимог до упаковки. Позивачем не доведено, що товар упаковано у такий спосіб, який не гарантує його збереження. Окрім того, в акті про виявлені недоліки не зазначено та проставлено прочерки. Відповідачем також зазначено, що завод виробник підтвердив якісність товару у своєму листі.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.07.2023 позовні вимоги Акціонерного товариства "Українська залізниця" задоволено частково, зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія АМБ" здійснити заміну продукції неналежної якості, а саме: насос вакуумний (креслення 37860) у кількості 5 шт. на аналогічну продукцію належної якості; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія АМБ" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Пасажирська компанія" Акціонерного товариства "Українська залізниця" суму судового збору в розмірі 2 684,00 грн.; в іншій частині позову відмовлено.

01.08.2023 до Господарського міста Києва надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ АМБ» про розподіл судових витрат у справі №910/3211/23, в якій заявник просить суд:

- визнати причини пропуску Товариством з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ АМБ» для подання заяви про розподіл судових витрат та доказів щодо судових витрат у справі поважною та відновити цей строк;

- ухвалити додаткове рішення у справі №910/3211/23 про стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Пасажирська компанія" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ АМБ" судових витрат, понесених відповідачем у зв`язку із розглядом справи, пропорційно задоволеним вимогам, у сумі 16 500, 00 грн.

15.08.2024 до Господарського суду міста Києва надійшов запит Північного апеляційного Господарського суду про витребування матеріалів справи №910/3211/24 у зв`язку із поданням Товариством з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ АМБ" апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 19.07.2024.

21.08.2024 матеріали справи №910/3211/24 були скеровані до Північного апеляційного господарського суду, на виконання вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду від 14.08.2023.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.05.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія АМБ" на рішення Господарського суду від 19.07.2023 у справі № 910/3211/23 залишено без задоволення; рішення Господарського суду від 19.07.2023 у справі № 910/3211/23 залишено без змін; судовий збір за подачу апеляційної скарги залишено за скаржником.

22.07.2024 матеріали справи №910/3211/24 повернулись до господарського суду міста Києва.

24.07.2024 Господарським судом видано накази про примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва від 19.07.2023.

Частиною 8 статті 129 ГПК України унормовано, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву, в якому, зокрема, наведено попередній (орієнтовний) розрахунок сум судових витрат у розмірі 76 000,00 грн., а також повідомлено, що остаточний розрахунок та докази понесення відповідачем судових витрат будуть подані до суду протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.

Отже, відповідачем в порядку приписів ч. 8 ст. 129 ГПК України в першій заяві по суті спору зроблено заяву про намір подати документи в підтвердження обставин понесення витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Положення статті 126 ГПК України передбачають, що для цілей розподілу судових витрат суд враховує: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Обґрунтовуючи розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідач посилається на те, що факт надання правової допомоги Товариству з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ АМБ" підтверджується Договором про надання правової допомоги № 222/2023 від 01.04.2023, Додатком №2 від 10.04.2023 до Договору про надання правової допомоги № 222/2023 від 01.04.2023 «Розмір винагороди адвокатського об`єднання та порядок здійснення розрахунків», Заявкою №00457 від 10.04.2023 про надання правової допомоги, Актом приймання-передачі наданих адвокатських послуг від 26.07.2023, Рахунком на оплату №103-910/3211/23 від 10.04.2023, платіжною інструкцією №738 від 10.04.2023 та платіжною інструкцією №741 від 21.04.2023.

Згідно поданого стороною акту прийому-передачі наданих послуг від 26.07.2023 Адвокатським об`єднанням «ГРУПА БІЗНЕС ПАРТНЕРІВ» (далі - Адвокатське об`єднання) надано, а відповідачем отримано правову допомогу згідно договору та додаткової угоди на загальну суму 33 000,00 грн.

10.04.2023 Адвокатськими об`єднанням виставлено рахунок №103-910/3211/23 відповідачу на оплату послуг за Договором про надання правової допомоги від 10.04.2223 №222/2023 у судовій справі №910/3211/23 на загальну суму 20 000, 00 грн.

Згідно платіжних інструкцій №738 від 10.04.2023 та №741 від 21.04.2023 відповідачем було здійснено оплату наданих послуг за Договором про надання правової допомоги № 222/2023 від 01.04.2023 та Додатком №2 від 10.04.2023 до Договору про надання правової допомоги № 222/2023 від 01.04.2023 «Розмір винагороди адвокатського об`єднання та порядок здійснення розрахунків» на загальну суму 20 000, 00 грн.

Таким чином подані відповідачем документи щодо оплати вартості послуг на професійну правничу допомогу адвоката, наданих в рамках розгляду спору у даній справі, є належним і допустимим доказом в підтвердження обставин реальності понесених стороною витрат, визначених ст. 126 ГПК України.

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Так, позивачем 08.08.2023 подано до Господарського суду міста Києва клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, в якій позивач зазначає, що розмір судових витрат, зазначений відповідачем у його заяві від 01.08.2023 є необґрунтованим та неспівмірним зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами, а справа, що розглядалася судом не є складною а є типовою, з огляду на що позивач просить зменшити розмір витрат товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія АМБ» на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами до 5 000, 00 грн.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Аналогічна правова позиція викладена в постанові від 07.08.2018 Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі №916/1283/17.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Оскільки вартість послуг правничої допомоги є судовими витратами, тому сума правничої допомоги, що підлягає відшкодуванню відповідачу за рахунок позивача становить 8 000,00 грн.

Відтак, з огляду на надані відповідачем докази на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу, враховуючи, що рішенням Господарського суду міста Києва не вирішено питання про розподіл судових витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, про необхідність ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат за правилами, передбаченими ч. 4ст. 129 ГПК України, шляхом їх покладення на позивача, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог.

Виходячи із загальних засад законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, а також на підставі наданої оцінки усім наявним в матеріалах справи документам, суд, з огляду на відсутність обґрунтованих доводів неспівмірності понесених відповідачем судових витрат, пов`язаних із правничою допомогою, дійшов висновку, що заява відповідача про ухвалення додаткового рішення є такою, що підлягає частковому задоволенню. У зв`язку з чим, з позивача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 232, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ АМБ" про розподіл судових витрат у справі №910/3211/23 задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (ідентифікаційний код 40075815, адреса: 03680, м. Київ, вул. Тверська, 5) в особі філії "Пасажирська компанія" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 41022900, адреса: 03039, м. Київ, вул. Уманська,8) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія АМБ" (ідентифікаційний код 42074290, адреса: 03038, м. Київ, вул. Пирогівський шлях, буд. 34, корпус 1, офіс 420) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000, 00 грн.

3. В іншій частині заяви відмовити.

4. Після набрання додатковим рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст. 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя М.О.Лиськов