ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2024 Справа № 917/973/23

м. Полтава

За позовною заявою Фізичної особи-підприємця Маринченко Євгена Сергійовича , АДРЕСА_1

до Приватного підприємства "СТД Логістика", вул.Вадима Пугачова, б.11, кв.60, м. Кременчук, 39600

про стягнення грошових коштів в сумі 101 462,21 грн.

Суддя Солодюк О.В.

без виклику представників сторін

Розлядається позовна заява про стягнення заборгованості з Приватного підприємства "СТД Логістика" у розмірі 101 462,21 грн, у тому числі: 98 572,41 грн - основного боргу, 2889,80 грн - інфляційних, згідно з договором № 27103 про надання транспортних послуг при перевезенні вантажів у міжнародному автомобільному сполученні від 27.10.2022.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що відповідач неналежним чином здійснює розрахунки за надані послуги.

Ухвалою від 19.06.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а також встановив процесуальні строки для подання сторонами заяв по суті справи: відповідачу для подання відзиву на позов - 15 днів з дня отримання ухвали та для подання заперечень 5 днів з дати отримання від позивача відповіді на відзив; позивачу для подання відповіді на відзив - 10 днів з моменту отримання відзиву.

22.06.2023 (вхід. № 7845) від представника позивача до матеріалів справи надійшла заява про долучення документів до матеріалів позовної заяви з доказами направлення заяви відповідачу.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Суд зазначає, що копія ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі направлялися відповідачу за адресою згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ( вул. Вадима Пугачова, б. 11, кв. 60,м. Кременчук, 39600 ), повернулася до суду із поштовою відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Суд зазначає, що заяв про зміну відповідачем місцезнаходження на адресу суду не надходило.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної у постанові від 15.05.2018 у справі № 904/6063/17, отримання поштової кореспонденції залежить від волевиявлення юридичної особи і на неї, як на суб`єкта господарської діяльності, покладається обов`язок належної організації отримання поштової кореспонденції, пов`язаної із здійснюваною господарською діяльністю. Сам лише факт неотримання скаржником кореспонденції, якою суд із додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки наведене зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу (аналогічна позиція викладена в постановах КГС ВС від 16.05.2018 у справі № 910/15442/17, від 10.09.2018 у справі № 910/23064/17, від 24.07.2018 у справі № 906/587/17).

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що відповідач має доступ до судових рішень та мав можливість ознайомитись з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

У зв`язку з тим, що необхідних для вирішення спору доказів, наявних у матеріалах справи, достатньо, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до частини п`ятої статті 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК України сторони суду не надали.

За ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Під час розгляду справи по суті суд дослідив усі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч.2 ст. 233 ГПК України це рішення прийнято, складено та підписано у нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

27 жовтня 2022 року між ПП «СТД ЛОГІСТИКА» (далі-Замовник), та ФОП Маринченко Євгеном Сергійовичем (далі-Перевізник) було укладено договір №27103 (далі-Договір) про надання транспортних послуг при перевезенні вантажів у міжнародному автомобільному сполученні.

Відповідно до п.1.1. вказаного Договору Перевізник бере на себе зобов`язання забезпечити доставку автомобільним транспортом довірений йому вантаж відповідно до замовлення Замовника, а Замовник бере на себе зобов`язання оплатити послуги Перевізника.

Договір підписаний уповноваженими особами Замовника та Перевізника та скріплений відбитками печаток (розділ 10 Договору).

У п.2.2. Договору зазначено, що на кожне окреме завантаження оформлюється Заявка з описом умов та особливостей конкретного перевезення, яке є додатком до даного договору та його невід`ємною частиною.

Відповідно до п.3.1. Договору Замовник інформує Перевізника про термін перевезень, які плануються, кількість, необхідний тип рухомого складу не пізніше ніж за 24 години до початку здійснення перевезення. Інформація передається факсимільним зв`язком у вигляді Заявки з додатковими даними.

Перевезення вантажу проводиться, тільки на підставі надісланої Заявки від Замовника, яка вважається дозволом на перевезення вантажу та є підтвердженням готовності Замовника до передачі вантажу Перевізнику.

27 жовтня 2022 року Перевізнику надійшла Заявка № 27104 від Замовника на надання транспортно-експедиційних послуг з вказаними умовами запланованого перевезення, відповідно до якої Перевізнику необхідно було здійснити перевезення 28 жовтня 2022 року вантажу: ріпака в біг-бегах, з території України на територію Польщі до міста Ропчице.

На виконання умов п.3.2 закріплених Договором Перевізник, факсимільним зв`язком надіслав письмове підтвердження прийняття замовлення до виконання із вказаним реєстраційним номером транспортного засобу, з підписом уповноваженого представника Перевізника та штампом підприємства (копія додається).

28 жовтня 2022 року відповідно до умов Заявки № 27104 Перевізником було доставлено транспортний засіб до місця завантаження, отримано у пункті зберігання вантаж та здійснено перевезення вантажу за визначеним у Заявці маршрутом в цілості та належному стані, в місті розвантаження прийнято без зауважень. Факт отримання вантажу уповноваженим представником на території Польщі підтверджується підписаною CRM накладною (копія додається).

Таким чином, Перевізник належним чином виконав свої договірні зобов`язання відповідно до умов Заявки № 27104 та Договору у повному обсязі.

Відповідно до п.5.2 Договору підставою для оплати перевезення Замовником є оригінал рахунку-фактури Перевізника в одному примірнику, оригінал CMR накладної з відміткою одержувача вантажу про прийняття вантажу в двох примірниках.

Відповідно до п.5.3. Договору строк оплати послуг Перевізника складає до 4 (чотирьох) банківських днів з моменту одержання Замовником документів, вказаних п.5.2. Договору, якщо інші умови не обумовлені заявкою.

В п.5.5 Договору зазначено, що про надані Перевізником послуги, Сторони складають акт прийому-передачі наданих послуг.

З метою виконання вимог п. 5.2 та п.5.5 Договору, Перевізником було складено та направлено на підписання акт надання послуг № 62 від 08.11.2022 року, та надіслано засобами поштового зв`язку на адресу Замовника лист №1 від 15.12.2022 року з оригіналом рахунку №61 від 08.11.2022 року на суму 98 572,41 грн та оригіналами CRM накладної від 28.10.2022 року. Надісланий лист з документами був повернутий за зворотньою адресою Перевізнику за закінченням терміну зберігання відправлення. Зазначені вище документи Перевізник також направив на електронну адресу Замовника.

Однак, Замовник не виконав свої зобов`язання перед Перевізником та не провів розрахунок, в порушення вимог п.5.3 Договору, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 98 572,41 грн.

У зв`язку з невиконанням ПП «СТД ЛОГІСТИКА» умов Договору, з метою досудового врегулювання спору та відповідно до п. 7 Договору Позивач звернувся до Відповідача з претензією від 08.12.2022 про сплату боргу за порушення термінів оплати послуг з перевезення вантажу ФОП Маринченко Євген Сергійович . Дана претензія була направлена засобами поштового зв`язку цінним листом з описом вкладення, що підтверджується квитанцією про сплату поштового відправлення.

ПП «СТД ЛОГІСТИКА» відповідь на претензію не направило, відправлена претензія була повернута за зворотньою адресою за закінченням терміну зберігання відправлення.

Отже, заборгованість відповідача перед позивачем з оплати послуг перевезення (основний борг) становить 98 572,41 грн, що змусило позивача звернутись з даним позовом до суду. Позивач також просить суд стягнути з відповідача 2 889,80 грн. інфляційних втрат.

При вирішенні спору суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч.1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч.1 ст. 509 зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГК України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина 1 ст. 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до абзацу 2 ст. 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з статтею 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

У ч.1, ч.2, ч.3 ст.909 ЦК України зазначено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до статті 4 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19.05.1956 (далі-Конвенція) договір перевезення підтверджується складанням вантажної накладної. Відсутність, неправильність чи утрата вантажної накладної не впливають на існування та чинність договору перевезення, до якого й у цьому випадку застосовуються положення цієї Конвенції.

В частині 1 ст.9 Конвенції зазначено, що вантажна накладна є первинним доказом укладання договору перевезення, умов цього договору і прийняття вантажу перевізником.

Відповідно до ст.5 Конвенції вантажна накладна складається в трьох оригінальних примірниках, підписаних відправником і перевізником. Ці підписи можуть бути надруковані чи замінені печатками відправника і перевізника, якщо це допускається законодавством країни, в якій складена вантажна накладна. Перший примірник передається відправнику, другий супроводжує вантаж, а третій залишається у перевізника.

На виконання договору та заявки на надання транспортно-експедиційних послуг № 27104 від 27.10.2022 позивач здійснив перевезення товару, вказаного в заявці, на адресу відвантаження, що зазначена відповідачем у цій заявці.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п.5.2, 5.3. Договору підставою для оплати перевезення замовником є оригінал рахунку-фактури перевізника в одному примірнику, оригінал CMR накладної з відміткою одержувача вантажу про прийняття вантажу в двох примірниках. Строк оплати послуг перевізника складає до 4 (чотирьох) банківських днів з моменту одержання замовником документів, вказаних п.5.2. Договору, якщо інші умови не обумовлені заявкою.

Позивач направляв засобами поштового зв`язку відповідачу на юридичну адресу: вул. Вадима Пугачова, буд.11, кв.60, м. Кременчук, Полтавська область , оригінал рахунку № 61 від 08.11.2022 року на суму 98 572,41 та оригіналами CMR накладної від 28.10.2022 року.

Лист від 15.12.2022 (вих.№ 1) з документами був повернутий за зворотною адресою позивачу за закінченням терміну зберігання відправлення.

На цю ж адресу позивач направляв відповідачу претензію про сплату боргу, яка також була повернута за закінченням терміну зберігання відправлення.

За даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач зареєстрований за адресою: вул. Вадима Пугачова, буд.11, кв.60, м. Кременчук, Полтавська область .

Таку ж адресу, як адресу фактичного місцезнаходження та адресу для листування, відповідач вказав у п. 10 Договору та у заявці.

Отже, позивач виконав положення договору щодо направлення відповідачу документів для оплати. Нез`явлення відповідача до поштового відділення за отриманням поштової кореспонденції не є підставою для несплати вартості послуг.

Суд встановив, що у заявці на надання транспортно-експедиційних послуг № 27104 від 27.10.2022 сторони узгодили ставку за перевезення: 2600 EUR; форма та строк поставки: б/н (по курсу НБУ на дату вивантаження); особливі умови: якщо курс на дату платежу буде відрізнятись від курсу на дату вивантаження +- 1%), то перераховується по курсу на дату платежу.

Суд встановив, що згідно з курсом НБУ на дату строку платежу згідно з п. 5.2 договору (38,8121) належна до сплати сума становить 100911,46 грн, а на дату подання позову (06.06.2023; курс НБУ - 39,0937 Євро) вартість перевезення становить 101 643,62 грн.

Отже, заявлена до стягнення сума не перевищує суму визначену договором та заявкою.

Доказів сплати заборгованості у сумі 98 572,41 грн відповідач суду не надав.

Таким чином позовні вимоги в частині стягнення 98 572,41 грн основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно із ч. 2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України заявив вимоги про стягнення 2889,80 грн - інфляційних за період з 08.11.2022 - 16.03.2023 з врахуванням індексів інфляції за листопад 2022 - лютий 2023.

Проте, при визначенні дати початку прострочення платежу позивач не врахував положення п. 5.2 договору, за умовами яких строк оплати послуг перевізника складає до 4 (чотирьох) банківських днів з моменту одержання замовником документів, вказаних п.5.2. Договору.

Отже, прострочення починається після 20.12.2022.

Після проведення перерахунку з врахування індексів інфляції за грудень 2022 - лютий 2023 суд встановив, що належна до стягнення сума становить 1 484,11 грн. Позовні вимоги в цій частині суд задовольняє.

В іншій частині вимоги про стягнення інфляційних суд відхиляє в зв`язку з їх безпідставністю.

Позивач у позові прохає також покласти на відповідача судові витрати, понесені ним у цій справі, які складаються із судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

Суд встановив, що при подачі цього позову позивач сплатив 2684,00 грн судового збору за платіжним дорученням №1095 від 23.01.2023. Надходження судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджено випискою від 24.01.2023.

Із позовних вимог, які були задоволені судом, належна до сплати сума судового збору становить 2684,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача в сумі 2684,00 грн.

У позовній заяві позивач навів орієнтовний розрахунок судових витрат, згідно якого планував понести 20 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

У підтвердження факту понесення позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката суду надані такі докази:

- розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката;

- договір про надання правової допомоги від 08.12.2022, укладений між позивачем (клієнтом) та адвокатом Аніщенко Катериною Михайлівною (адвокатом). За умовами якого адвокат бере на себе зобов`язання надавати клієнту необхідну правову допомогу, а саме, бути його представником та захищати його права та законні інтереси, зокрема в судах першої інстанції, щодо надання клієнту консультативно-інформативних послуг та представництво інтересів щодо стягнення коштів за договором № 27103 про надання транспортних послуг при перевезенні вантажів у міжнародному автомобільному сполученні, від 27 жовтня 2022 року укладеним між ПП «СТД ЛОГІСТИКА» («Замовник») та ФОП « Маринченко Євгеном Сергійовичем » («Перевізник»).

- додаткову угоду № 1 від 08.12.2022 до договору про надання правової допомоги від 08.12.2022, в якій сторони погодили, що гонорар за надання правової допомоги в сумі 10000 грн клієнт сплачує адвокату в день підписання договору, а другий платіж у розмірі 10 000 грн клієнт сплачує адвокату після відкриття провадження;

- свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю;

- ордер на надання адвокатом Аніщенко К. М. правничої (правової) допомоги позивачу у Господарському суді Полтавської області;

- акт приймання-передачі наданих послуг за Договором № від 08.12.2022 про надання правової допомоги від 22.01.2023.

Відповідно до частин 4, 5 статті 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

В акті приймання-передачі наданих послуг від 22.01.2023 по Договору про надання правової допомоги від 08.12.2022 сторони підтвердили надання адвокатом послуг у сумі 20 000 грн, до яких включили надання консультації з клієнтом та узгодження правової позиції 1000 грн, правовий аналіз законодавства та судової практики, що регулюють питання стягнення суми заборгованості за договором - 3000 грн, підготовка, складання та направлення претензії про сплату боргу 4000 грн, підготовки та складання позовної заяви на суму 6000 грн, супровід/ участь адвоката у судових засіданнях 6000 грн.

При аналізі акту виконаних робіт від 22.01.2023, судом встановлено, що включені до нього послуги з консультації з клієнтом та узгодження правової позиції, правовий аналіз законодавства та судової практики не входять до витрат, передбачених ч. 2 ст. 126 ГПК України, а входять до послуг складання претензії та позовної заяви.

Вказані у акті суми відшкодування послуг на супровід/ участь адвоката у судових засіданнях не підлягають задоволенню, оскільки справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судових засідань.

Матеріалами справи підтверджуються витрати, вказані у акті приймання-передачі наданих послуг, такі як підготовка, складання та направлення претензії про сплату боргу 4000 грн, підготовки та складання позовної заяви на суму 6000 грн.

Тому ці витрати загальною сумою 10 000,00 грн визнаються судом, як такі, що підлягають до відшкодування.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 13 ГПК України).

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до п. 3 ч.4 ст. 129 ГПК України сума витрат на правничу допомогу покладається на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам, тобто у розмірі 9860,00 грн.

Керуючись ст. 252, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

Вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства "СТД Логістика", (вул. Вадима Пугачова, буд. 11, кв.60, м. Кременчук, 39600; ідентифікаційний код 39720844) на користь Фізичної особи - підприємця Маринченко Євгена Сергійовича , ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 98 572 грн 41 коп. - основного боргу, 1484 грн 11 коп. інфляційних, 2684 грн 00 коп. відшкодування витрат з оплати судового збору, 9860 грн 00 коп - відшкодування витрат на професійну правову допомогу.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. В іншій частині у позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду.

Суддя Солодюк О.В.