ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" липня 2024 р. Справа№ 910/13313/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шаптали Є.Ю.

суддів: Тищенко О.В.

Яковлєва М.Л.

без повідомлення (виклику) учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЄВРОІНС УКРАЇНА»

на рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2023 у справі №910/13313/23 (суддя Мельник В.І., повний текст рішення складено та підписано 29.11.2023)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА»

до Приватного Акціонерного Товариства «Страхова компанія «ЄВРОІНС УКРАЇНА»

про відшкодування матеріальної шкоди 198000 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА» подало на розгляд Господарського суду міста Києва позовну заяву до Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОІНС Україна» про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 198000 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.11.2023 у справі №910/13313/23 задоволено позовні вимоги частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЄВРОІНС Україна» на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» страхове відшкодування в розмірі 198000 грн., судовий збір в розмірі 2376 грн., витрати на правничу допомогу в розмірі 2000 грн. В іншій частині відмовлено.

Суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача страхового відшкодування в порядку регресу.

Водночас, врахувавши доводи відповідача щодо правомірності нарахування позивачем витрат на професійну правничу допомогу, судом задоволено вимоги про стягнення витрат на послуги адвоката в розмірі 2 000 грн із заявлених позивачем 7 000 грн.

Вимоги та зміст апеляційної скарги.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ЄВРОІНС УКРАЇНА» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2023 у справі №910/13313/23 повністю та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог до ПрАТ «СК «Євроінс Україна».

Скаржник вважає оскаржуване рішення незаконним, необґрунтованим та таким, в якому суд першої інстанції не з`ясував обставини, що мали значення для справи.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивач, всупереч вимогам положенню Закону, правовим висновкам ВС - не надав належних та допустимих доказів, що доводять обґрунтованість позивачем ціну позову та розмір страхового відшкодування - тобто не довів усі обставини, на які він посилається як обґрунтування своїх позовних вимог - а саме не давав Звіту про визначення розміру матеріального збитку, завданого застрахованому транспортному засобу.

Клопотання та відзив учасників справи.

Позивач своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Процесуальні дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги.

13.12.2023 безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЄВРОІНС УКРАЇНА» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2023 у справі №910/13313/23.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.12.2023 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у наступному складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Гончаров С.А., Яковлєв М.Л.

На час надходження апеляційної скарги матеріали справи №910/13313/23 на адресу Північного апеляційного господарського суду не надходили, у зв`язку з чим ухвалою від 13.12.2023 відкладено вирішення питання щодо апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЄВРОІНС УКРАЇНА» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2023 у справі №910/13313/23 до надходження матеріалів справи на адресу Північного апеляційного господарського суду; доручено Господарському суду міста Києва надіслати матеріали справи №910/13313/23 на адресу Північного апеляційного господарського суду.

15.01.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/13313/23.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.01.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного Товариства «Страхова компанія «ЄВРОІНС УКРАЇНА» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2023 у справі №910/13313/23, розгляд якої здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/1369/24 від 26.03.2024, у зв`язку з перебуванням судді Гончарова С.А. у відрядженні, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 26.03.2024 матеріали справи, разом з апеляційною скаргою передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Яковлєв М.Л., Станік С.Р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.03.2024 апеляційну скаргу Приватного Акціонерного Товариства «Страхова компанія «ЄВРОІНС УКРАЇНА» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2023 у справі №910/13313/23 прийнято до свого провадження колегією суддів у визначеному складі.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/2457/24 від 29.07.2024, у зв`язку з перебуванням судді Станіка С.Р. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 29.07.2024 матеріали справи, разом з апеляційною скаргою передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Яковлєв М.Л., Тищенко О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.07.2024 апеляційну скаргу Приватного Акціонерного Товариства «Страхова компанія «ЄВРОІНС УКРАЇНА» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2023 у справі №910/13313/23 прийнято до свого провадження колегією суддів у визначеному складі.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Так, згідно з ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ГПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Колегія суддів дійшла висновку про необхідність вийти за межі граничного процесуального строку розгляду даної справи, здійснивши її розгляд у розумний строк, застосувавши ст.ст. 2, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 3 Конституції України та ст.ст. 2, 11 ГПК України.

Обставини справи встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА» та ОСОБА_1 (далі - Страхувальник) укладено сертифікат добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» № 014074/4605/0000466 від 12.07.2022 (далі - Договір), предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом Nissan Rogue» д/н НОМЕР_1 , та прикріпленим до нього зовні та всередині додатковим обладнанням.

Строк дії Договору встановлено з 10.08.2022 по 09.08.2023 (п. 13 Договору).

12.02.2023 о 13 год. 46 хв. у м.Львові по вул. Винниченка, 10, сталася дорожньо- транспортна пригода, водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом TATRA КТ 4 SU н.з. НОМЕР_2 , не вибрала безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотрималася безпечної дистанції, внаслідок чого здійснила наїзд на транспортний засіб, що стояв «Nissan Rogue» д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 , який від удару здійснив інертний рух та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Toyota RAV4» н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_4 , від чого транспортні засоби отримали технічні пошкодження чим завдано матеріальних збитків.

Згідно постанови Галицького районного суду м. Львова від 15.03.2023 у справі про адміністративне правопорушення №461/1189/23 ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність за шкоду майну перед третіми особами ОСОБА_5 як водія транспортного засобу TATRA КТ 4 SU н.з. 1141, що належить ЛКМ «Львівелектротранс», застрахована в ПРАТ «СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА» за договором комплекного страхування відповідальності перевізника, відповідальності перед третіми особами під час проведення господарської діяльності юридичними або фізичними особами-підприємцями, цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів №-10001124 від 16.03.2022, укладеного між ПрАТ «СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА» та ЛКП «Львівелектротранс», про що вказано у п. №12 додатку №3 до договору, період страхування 20.03.2022-19.03.2023, страхова сума 200000,00 грн.; франшиза встановлена у розмірі 2000,00 згідно п. 5.7 Договору.

Відповідно до рахунків СТО вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Nissan Rogue» д/н НОМЕР_1 склала 314104,29 грн.

За страховим випадком позивачем складено страховий акт № від 20.03.2023 та було визначено суму страхового відшкодування на підставі розрахунку страхового відшкодування в розмірі 308479,29 грн., виплата страхового відшкодування підтверджується платіжною інструкцією №079075 від 21.03.2023 на суму 215300,67 грн. та платіжною інструкцією №079077 від 21.03.2023 на суму 93178,62 грн.

На адресу відповідача було направлено заяву на виплату страхового відшкодування №33628, але ПрАТ «СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА» листом від 14.04.2023 за вих. №8225/ДВЗ відмовило ПрАТ «СК «УНІКА» у виплаті страхового відшкодування.

Як вбачається з листа ПрАТ «СК »ЄВРОІНС УКРАЇНА» від 14.04.2023 за вих. №8225/ ДВЗ у зв`язку із порушенням страхувальником умов Договору страхування відповідач не визнає майнові вимоги позивача.

Наведені підстави зумовили звернення позивача до суду з даним позовом, який оскаржуваним рішенням суду першої інстанції було задоволено.

Скаржник у свою чергу заперечує проти вказаного, посилаючись на не доведення позивачем розміру страхового відшкодування та ненадання ним Звіту про визначення розміру матеріального збитку, завданого застрахованому транспортному засобу.

Перевіривши обставини справи та оцінивши доводи учасників справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Стаття 22 Цивільного кодексу України встановлює, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Стаття 979 Цивільного кодексу України визначає, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до п.1 ст.1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Право вимоги страховик отримує тільки в разі, якщо він виплатив страхове відшкодування, тобто вимога до винної особи по суті має регресний характер.

Відповідно до ч.2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з положеннями Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» (п. 37.1) виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком визначених у статті 35 цього Закону документів або в строки та в обсягах, визначених рішенням суду.

Таким чином, підставою вважати порушеними права позивача відповідачем при невиплаті суми страхового відшкодування на користь позивача є саме неотримання коштів від відповідача протягом місяця від дня отримання страховою компанією регресної вимоги.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на встановлені вище обставини справи та оцінивши наявні в матеріалах справи докази як окремо, так і в їх сукупності, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з відповідача страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 198000 грн підлягають задоволенню в повному обсязі.

Доводи відповідача про недоведеність позивачем розміру страхового відшкодування та ненадання ним Звіту про визначення розміру матеріального збитку, завданого застрахованому транспортному засобу - спростовуються наявними матеріалами справи, зокрема Звітом №43785 про оцінку автомобіля (а.с.41-43).

Усі інші доводи та міркування відповідача судовою колегією враховано, однак вони не спростовують наведених вище висновків суду та не можуть бути достатньою підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Крім того, в оскаржуваному рішенні було вирішено питання щодо стягнення із відповідача заявленої позивачем вартості наданих правничих послуг в розмірі 7000 грн.

Суд першої інстанції, керуючись положеннями статей 123, 126 ГПК України, врахувавши доводи відповідача щодо правомірності нарахування позивачем витрат на професійну правничу допомогу, задовольнив вимоги позивача про стягнення витрат на послуги адвоката в розмірі 2 000 грн.

При цьому, колегія суддів наголошує, що вказані висновки суду в частині розподілу витрат на правничу допомогу сторонами на стадії апеляційного перегляду оскаржуваного рішення не оспорюються.

Висновки апеляційного інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Разом з тим, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо розподілу витрат позивача на правничу допомогу.

Апеляційний господарський суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи учасників справи, дійшов висновку, що судом першої інстанції за результатами розгляду справи було прийнято законне та вмотивоване рішення на підставі належних та допустимих доказів, а скаржником в апеляційній скарзі вищенаведені висновки суду першої інстанції не спростовано.

Отже, апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2023 у справі №910/13313/23.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 р. N 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 р. N3477-IV (3477-15) «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Колегія суддів зазначає про те, що при апеляційному перегляді не встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права щодо винесення судом першої інстанції рішення, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду, наведені в оскаржуваному рішенні.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2023 у справі №910/13313/23 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЄВРОІНС УКРАЇНА» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2023 у справі №910/13313/23 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв`язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 231, 269, 270, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЄВРОІНС УКРАЇНА» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2023 у справі №910/13313/23 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2023 у справі №910/13313/23 - залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Матеріали справи №910/13313/23 повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ГПК України.

Головуючий суддя Є.Ю. Шаптала

Судді О.В. Тищенко

М.Л. Яковлєв