ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

п р о з у п и н е н н я п р о в а д ж е н н я у с п р а в і

м. Чернівці

"30" липня 2024 р. Справа № 926/1831/24

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Швеця М.В., розглянувши матеріали

за позовом Керівника Чернівецької окружної прокуратури в інтересах держави в особі 1.Західного офісу Держаудитслужби

2. Чернівецької міської ради

до відповідачів:

1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут"

2. Управління комунальної власності Чернівецької міської ради

про визнання недійсними договору про закупівлю та стягнення коштів в сумі 48127,78 грн

Представники:

від прокурора Понзюк Л.В.

від позивача 1 Андріюк К.Г.

від позивача 2 - не з`явився

від відповідача 1 Попов В.Д.

від відповідача 2 не з`явився

В С Т А Н О В И В :

Керівник Чернівецької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Західного офісу Держаудитслужби та Чернівецької міської ради звернувся до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут" та Управління комунальної власності Чернівецької міської ради в якому просить:

1) визнати недійсним Договір постачання природного газу для потреб не побутових споживачів від 20.11.2023 № 41200-3064-23-b, укладений між Управлінням комунальної власності Чернівецької міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю ТВІЙ ГАЗБУТ;

2) стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут" на користь Управління комунальної власності Чернівецької міської ради кошти в сумі 48127,78 грн, а з Управління комунальної власності Чернівецької міської ради одержані ним за рішенням суду 48127,78 грн стягнути в дохід держави.

В обґрунтування своїх вимог прокурор посилається на те, що за результатами процедури закупівлі природного газу між відповідачами укладено договір про постачання природного газу для потреб непобутових від 20.11.2023 № 41200-3064-23-b при цьому, окружною прокуратурою встановлено, що здійснена закупівля без використання електронної системи закупівель та вказаний договір укладений з порушенням вимог Господарського кодексу України, Закону України Про санкції, Закону України Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, а також Указів Президента України з цих питань, а тому договір підлягає визнанню недійсним, зокрема у зв`язку з тим, що кінцевим бенефіціарним власником постачальника є Фірташ Дмитро Васильович, до якого рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 18.06.2021 застосовано персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.07.2024 року позовну заяву вх. № 1831 передано на розгляд судді Швецю М.В.

Ухвалою суду від 15.07.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 30.07.2024 року о 12:00 год.

22.07.2024 року через систему "Електронний суд" від представника відповідача-1 адвоката Попова В.Д. надійшов відзив на позов вх. № 2133 згідно якого вважає позовні вимоги необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з мотивів викладених у відзиві.

Також, 22.07.2024 року через систему "Електронний суд" від представника відповідача-1 адвоката Попова В.Д. надійшло клопотання про зупинення провадження у справі вх. № 1911, згідно якого просить зупинити провадження у справі до: вирішення Конституційним Судом України справи за конституційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Рейнір Бізнес Груп" щодо відповідності Конституції України (конституційності) приписів абзацу першого частини третьої, абзаців першого, другого, третього частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII; набрання законної сили судовим рішенням у справі № 918/1043/21; набрання законної сили судовим рішенням у справі № 9901/332/21.

24.07.2024 через відділ документального та інформаційного забезпечення суду від позивача 1 надійшов лист вх. № 2185 в якому зазначає що не заперечує щодо заявлених позовних вимог Чернівецької окружної прокуратури.

25.07.2024 року через відділ документального та інформаційного забезпечення суду від керівника Чернівецької окружної прокуратури надійшла відповідь на відзив вх. № 2192.

26.07.2024 року через систему "Електронний суд" від представника відповідача 2 надійшли пояснення щодо позовних вимог вх. № 2210, згідно яких питання про визнання недійсним договору та стягнення 48127,78 грн в дохід держави просять вирішити на розсуд суду.

В судовому засіданні 30.07.2024 року представник відповідача 1, клопотання про зупинення провадження у справі підтримав частково, а саме просив зупинити провадження у справі до розгляду Великою Палатою Верховного суду справи № 918/1043/21, в решті підстав зупинення провадження просив залишити без розгляду. Прокурор усно заперечував проти зупинення провадження у справі. Представник позивача 1 підтримав позицію прокурор.

Позивач 2 та відповідач 2 належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи проте явку своїх уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, про причини неявки не повідомили.

Суд зазначає, що відзив на позов вх. № 2133 та відповідь на відзив вх. № 2192 подані з дотриманням вимог п. 2 ч. 6 ст. 165, та ч. 3 ст. 166 ГПК України, одже долучаються до матеріалів справи. Також суд долучає до матеріалів справи лист вх. № 2185 та пояснення щодо позовних вимог вх. № 2210.

Розглянувши клопотання про зупинення провадження у справі вх. № 1911 суд зазначає наступне.

Великою Палатою Верховного Суду ухвалою від 02 серпня 2023 року прийнято до розгляду справу № 918/1043/21 за касаційною скаргою Приватного підприємства "Фірма "ДАН" (далі Підприємство) на рішення Господарського суду Рівненської області від 26 квітня 2022 року та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду у справі за позовом Невірківського ліцею Великомежиріцької сільської ради (далі Ліцей) до Підприємства про визнання недійсним договору та стягнення 199 850,40 грн. та призначено її до розгляду.

Так, ухвалою від 13 жовтня 2022 року колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (далі - колегії суддів КГС ВС) відкрила касаційне провадження за скаргою Підприємства, а ухвалою від 13 червня 2023 року передала справу разом з касаційною скаргою на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частин четвертої та п`ятої статті 302 ГПК України.

Обґрунтовуючи підстави передачі цієї справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів КГС ВС вказує на наявність виключної правової проблеми у застосуванні частини третьої статті 228 ЦК України з урахуванням статей 203, 216 цього Кодексу та статті 208 Господарського кодексу України (далі ГК України), вирішення якої необхідне для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики, а також вказує необхідність відступити від висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 20 липня 2022 року у справі № 923/196/20, щодо застосування односторонньої реституції замість двосторонньої (частина третя статті 216 ЦК України).

На думку колегії суддів КГС ВС, у справі № 918/1043/21 існує виключна правова проблема, пов`язана із застосуванням статті 216 і частини третьої статті 228 Цивільного кодексу України, які містять різні наслідки недійсності договору за умови, що позивач у позові, посилаючись на невідповідність Договору інтересам держави і суспільства, просив застосувати наслідки недійсності договору, встановлені саме частиною першою статті 216 Цивільного кодексу України.

Колегія суддів КГС ВС у справі № 918/1043/21 здійснила аналіз статей 216, 228 Цивільного кодексу України та дійшла висновку про те, що стаття 203 цього Кодексу встановлює загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема що зміст правочину не може суперечити інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Водночас приписами статті 228 Цивільного кодексу України визначено цивільно-правові наслідки вчинення правочину, який порушує публічний порядок, вчинений з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства, а не підстави недійсності оспорюваного договору.

Колегія суддів у справі № 918/1043/21 вважає, що за буквального тлумачення частини третьої статті 228 Цивільного кодексу України такий критерій, як умисел у однієї зі сторін чи в обох на вчинення правочину, який суперечить інтересам держави і суспільства (встановивши наявність умислу лише у Підприємства, суди у цій справі визнали Договір недійсним) має значення не для підстав визнання договору недійсним, а є критерієм, який застосовується для визначення наслідків недійсності зазначеного правочину. Загальні правові наслідки недійсності договору визначені статтею 216 Цивільного кодексу України, за змістом частини першої якої недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю; у разі недійсності правочину кожна зі сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Водночас частина третя статті 228 Цивільного кодексу України визначає інший правовий наслідок недійсності договору, який суперечить інтересам держави і суспільства та застосування якого ставиться в залежність від наявності умислу у сторін, зокрема: 1) при наявності умислу в обох сторін в разі виконання правочину обома сторонами в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне з неї першій стороні на відшкодування одержаного; 2) при наявності умислу лише в однієї зі сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

На переконання колегії суддів у справі № 918/1043/21, закріплення в частині третій статті 216 Цивільного кодексу України норми про те, що правові наслідки, передбачені частинами першою і другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування, не може беззаперечно свідчити, що у випадку визнання договору недійсним з підстав невідповідності його інтересам держави і суспільства мають застосовуватись лише наслідки його недійсності, встановлені частиною третьою статті 228 Цивільного кодексу України, якщо у позові Позивач підставою для стягнення цих коштів зазначив саме частину першу статтю 216 Цивільного кодексу України, а не частину третю статті 228 цього Кодексу.

Крім того, колегія суддів звернула увагу на частину першу статті 208 Господарського кодексу України, яка визначає наслідки визнання господарського зобов`язання недійсним, вчиненого з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства.

Колегія суддів зазначила, що суди не звернули уваги на те, що за вказаною нормою суд не лише повинен повернути позивачу все одержане відповідачем за Договором, а й одержане позивачем або належне йому на відшкодування виконаного за рішенням суду стягнути в дохід держави (фактично в частині третій статті 228 Цивільного кодексу України закріплено двосторонню реституцію, але на користь держави), і таке стягнення в дохід держави відбувається в силу закону, а не залежить від наявності чи відсутності заявлення такої вимоги.

Отже, на думку суду у цій справі № 926/1831/24, як і у справі № 918/1043/21 спірним є питання про застосування статті 216 Цивільного кодексу України, частини третьої статті 228 Цивільного кодексу України, посиланням на які прокурор, у справі яка розглядається, обґрунтовував свій позов.

Аналогічна правова позиція суду щодо зупинення провадження у справі викладена в ухвалах Північно західного апеляційного господарського суду № 924/731/23 від 11.01.2024 та № 924/299/23 від 13.12.2023, Центрального апеляційного господарського суду № 904/1215/23 від 30.01.2024 року, Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського № 922/3456/23 від 10.04.2024 року, № 913/410/23 від 22.04.2024 року, № 910/7318/23 від 29.02.2024 року.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Суд враховує те, що елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля.

Відповідно до частини четвертої статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" № 1402-VIII єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема, єдністю судової практики (пункт 4).

У відповідності до частини шостої статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VII та частини четвертої статті 236 ГПК України висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Враховуючи підстави подання позову та з огляду на те, що правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у справі № 918/1043/21 (зокрема щодо застосування частини третьої статті 228 Цивільного кодексу України) може мати суттєве значення для правильного вирішення спірного питання у даній справі, з метою єдності судової практики, суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі № 926/1831/24, відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 ГПК України, до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №918/1043/21.

Керуючись статтями 228, 229, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Клопотання представника відповідача 1 про зупинення провадження у справі задовольнити.

2. Зупинити провадження у справі № 926/1831/24 до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 918/1043/21.

3. Зобов`язати відповідача повідомити суд про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі № 926/1831/24.

Ухвала підписана 30.07.2024 року, набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/

Суддя М.В. Швець