РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.08.2024Справа № 910/6487/24

за позовом Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»

до фізичної особи-підприємця Дорошенка Олександра Георгійовича

про стягнення 285 761,57 грн

Суддя Зеленіна Н.І.

Без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до фізичної особи-підприємця Дорошенка Олександра Георгійовича про стягнення штрафних санкцій за неналежне виконання зобов`язань за договором поставки №53-124-01-23-20966 системи резервного оперативного радіозв`язку від 13.09.2023 у розмірі 285 761,57 грн

Ухвалою Господарського суд міста Києва від 03.06.2024 відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

З метою повідомлення відповідача про розгляд даної справи, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала про відкриття провадження у справі була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача.

Поштове відправлення з ухвалою про відкриття провадження, яке направлялося на адресу місцезнаходження відповідача, повернулося на адресу суду, у графі причин повернення зазначено: "за закінченням терміну зберігання".

Верховний Суд у постановах від 25.04.2018 у справі №800/547/17, від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б, від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 зазначає, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду.

Отже, судом вчинені всі необхідні дії для належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи.

Відповідач не подав до суду відзив на позов, тобто не скористався наданим йому процесуальним правом, передбаченим статтею 178 ГПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

13.09.2023 між Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (Відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція»), правонаступником якого є Акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», (покупець) та фізичною особою-підприємцем Дорошенком Олександром Георгійовичем (постачальник) укладено договір поставки №53-124-01-23-20966, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупцю в передбачені цим договором строки товар, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити даний товар згідно з найменуванням, асортиментом, виробником, кількістю, ціною та за кодом згідно з УКТ ЗЕД товару, які зазначаються в специфікації №1, та є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до п. 1.2 договору предметом поставки по даному договору є товар: системи резервного оперативного радіозв`язку (код за ДК 021:2015-32350000-1 (частини до аудіо- та відео обладнання).

Згідно з п. 3.1 договору строк поставки товару становить протягом 30 календарних днів з дати укладення сторонами цього договору.

Відповідно до п. 3.5 договору датою поставки товару є дата підписання видаткової накладної вантажоодержувачем. Ризик випадкового пошкодження або випадкового знищення товару переходить до покупця з моменту поставки товару.

Пунктом 4.1 договору сторони встановили, що ціна товару по договору становить 2 026 350,00 грн без ПДВ.

Ціна за одиницю товару, кількість та загальна ціна товару по договору визначається специфікацією №1 (п. 4.2 договору ).

У специфікації №1 до договору поставки №53-124-01-23-20966 від 13.09.2023 сторони погодили найменування товару, що постачається, його кількість та загальну вартість - 2 026 350,00 грн.

Відповідно до п. 6.3.1 договору поставки постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товару у строки, встановлені договором.

Згідно з п. 8.2 договору за порушення строку поставки товару постачальник сплачує покупцю пеню в розмірі 0,1% від вартості непоставленого (недопоставленого) в строк товару за кожен день прострочення, а за прострочення поставки понад 30 днів постачальник додатково сплачує покупцю штраф в розмірі 7% від вказаної вартості.

На виконання умов договору відповідач здійснив поставку товару, що підтверджується видатковими накладними №Д-2112/2 від 21.12.2023 на суму 1 064 775,00 грн, №Д-0812/1 від 08.12.2023 на суму 342 125,00 грн, №Д-2403/1 від 07.03.2024 на суму 43 750,00 грн,№Д-1912/1 від 19.12.2023 на суму 575 700,00 грн.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач стверджує, що відповідачем порушено строк поставки товару за договором поставки №53-124-01-23-20966 системи резервного оперативного радіозв`язку від 13.09.2023, у зв`язку із чим заявлені вимоги про стягнення пені у загальному розмірі 143 917,07 грн та штрафу у розмірі 141 844,50 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов наступних висновків

Згідно з частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (ч. 6 вказаної статті).

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 663 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Відповідно до п. 3.1 договору №53-124-01-23-20966 від 13.09.2023, відповідач повинен був поставити товар на суму 2 026 350,00 грн протягом 30 днів з дати укладення сторонами договору, тобто до 13.10.2023 включно.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач здійснив поставку товару, що підтверджується видатковими накладними №Д-0812/1 від 08.12.2023 на суму 342 125,00 грн, №Д-1912/1 від 19.12.2023 на суму 575 700,00 грн, №Д-2112/2 від 21.12.2023 на суму 1 064 775,00 грн, №Д-2403/1 від 07.03.2024 на суму 43 750,00 грн.

З огляду на те, що відповідачем не було поставлено позивачу товар до 13.10.2023 включно, то прострочення поставки товару має місце з 14.10.2023 та тривало понад 30 днів.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до п. 8.2 договору за порушення строку поставки товару постачальник сплачує покупцю пеню в розмірі 0,1% від вартості непоставленого (недопоставленого) в строк товару за кожен день прострочення, а за прострочення поставки понад 30 днів постачальник додатково сплачує покупцю штраф в розмірі 7% від вказаної вартості.

У зв`язку з порушенням виконання відповідачем обов`язку з поставки товару за договором, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача пеню за першу поставку товару у розмірі 19 501,12 грн за період з 13.10.2023 по 08.12.2023, за другу поставку товару - 39 147,60 грн за період з 13.10.2023 по 19.12.2023, за третю поставку - 78 793,35 грн за період з 13.10.2023 по 25.12.2023, за четверту поставку - 6 475,00 грн за період з 13.10.2023 по 08.03.2023.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд встановив, що стягненню підлягає пеня у розмірі 143 917,07 грн.

Щодо заявленого позивачем до стягнення з відповідача штрафу у загальному розмірі 141 844,50 грн, суд зазначає, що розрахунок штрафу є арифметично вірним, а відтак вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Згідно із ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є доведеними, обґрунтованими, такими, що відповідають фактичним обставинам справи і не спростовані належним чином у встановленому законом порядку відповідачем, а відтак підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 2, 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» - задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Дорошенка Олександра Георгійовича ( АДРЕСА_1 , ІПН - НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, код ЄДРПОУ - 24584661) суму пені у розмірі 143 917 (сто сорок три тисячі дев`ятсот сімнадцять) грн 07 коп., штраф у розмірі 141 844 (сто сорок одна тисяча вісімсот сорок чотири) грн 50 коп. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 429 (три тисячі чотириста двадцять дев`ять) грн 13 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня підписання повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили у порядку і строки, передбачені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.І. Зеленіна