ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2024 року м.Дніпро Справа № 904/6364/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дарміна М.О. (доповідач)

суддів: Кощеєва І.М., Чус О.В.

при секретарі судового засідання: Ліпинський М.О.

Представники сторін:

від скаржника: Лихолат І.С. (в залі суду) - ордер

від позивача: Неруш О.В. (в залі суду) - ордер

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.02.2024 (суддя Мельниченко І.Ф.) у справі №904/6364/23

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Метал інвест буд"

до Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод"

про стягнення заборгованості у сумі 1 147 198,76 грн. та

за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Метал інвест буд"

про стягнення заборгованості в сумі 49 968,12 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

Товариство з обмеженою відповідальністю "МЕТАЛ ІНВЕСТ БУД" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення 1 144 062,77 грн., що складають суму заборгованость за Договорами про закупівлю № 22104 від 21.03.2022, № 22419 від 06.12.2022, № 22429 від 12.12.2022 та 3 135,99 - пені.

26.12.2023 через систему "Електронний суд" до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла зустрічна позовна заява Приватного акціонерного товариства Дніпропетровський тепловозоремонтний завод до Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТАЛ ІНВЕСТ БУД", в якій позивач за зустрічним позовом просить суд стягнути 29 808,00 грн., що складають суму штрафу відповідно до пункту 7.2. договору про закупівлю № 22429 від 12.12.2022 та 20 160,12 грн. - пені відповідно до пункту 7.4. зазначеного договору.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 28.02.2024 у справі №904/6364/23 первісний позов задоволено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Метал інвест буд" 1 144 062, 77 грн. - основного боргу; 3 135, 99 - пені; 20 000, 00 грн. - витрат на правничу допомогу та 13 766, 39 грн. - судового збору.

Зустрічний позов задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Метал інвест буд" на користь Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" 14 904, 00 грн. штрафу; 10 080, 06 грн. пені; 2 147, 20 грн. судового збору.

В решті зустрічних позовних вимог - відмовлено.

Приймаючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що на виконання умов укладенних між Приватним акціонерним товариством Дніпропетровський тепловозоремонтний завод (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "МЕТАЛ ІНВЕСТ БУД" (далі - постачальник) Договору про закупівлю № 22104 від 21.03.2022р., Специфікації № 1 до нього, договору про закупівлю № 22419 від 06.12.2022р., Специфікації № 1 до нього, Додактової угоди № 1 від 29.12.2022р. до договору про закупівлю № 22419 від 06.12.2022, Договору про закупівлю № 22429 від 12.12.2022р. та Специфікацію № 1 до нього, Додактової угоди № 1 від 30.12.2022р. до договору про закупівлю № 22429 від 12.12.2022, Додаткової угоди № 2 від 29.03.2023р. до договору про закупівлю № 22429 від 12.12.2022, Додаткової угоди № 3 від 29.06.2023р. до договорупро закупівлю № 22429 від 12.12.2022р. Специфікації № 2 до договору про закупівлю № 22429 від 12.12.2022.

Зазначених вище договорів позивач у період з грудня 2022 по вересень 2023 поставив відповідачеві товар на загальну суму 1 144 062,77 грн., що підтверджується залученими до матеріалів справи копіями накладних на відпуск товарно-матеріальних цінностей № МІБ-24 від 28.12.2022 на суму 396 539,28 грн., № МІБ-25 від 28.12.2022 на суму 93 000,00 грн., № МІБ-26 від 28.12.2022 на суму 74 400,00 грн., № МІБ-1 від 19.04.2023 на суму 46 080,00 грн., № МІБ-2 від 21.04.2023 на суму 40 631,62 грн., № МІБ-3 від 21.04.2023 на суму 74 400,00 грн., № МІБ-4 від 25.04.2023 на суму 93 000,00 грн., № МІБ-5 від 16.05.2023 на суму 148 800,00 грн., № МІБ-6 від 20.06.2023 на суму 84 197,66 грн., № МІБ-7 від 07.07.2023 на суму 39 909,60 грн., № МІБ-8 від 18.09.2023 на суму 53 104,61 грн., та відповідних товарно-транспортних накладних, які підписані та скріплені печатками сторін без зауважень (а.с. 10-12, 26, 28-29, 44-45, 47, 49-51, 53-55, 57-59, 61-65, 83-87, 90-92).

Відповідні податкові накладні зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних 18.10.2023, 01.11.2023 та 02.11.2023 (а.с. 93-125).

Відповідач у визначений спірними договорами строк (пункти 4.2.) за отриманий товар у повному обсязі не розрахувався, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість перед позивачем у сумі 1 144 062,77 грн.

11.10.2023 позивач звернувся до відповідача з претензією № 1-0610 від 06.10.2023 з вимогою сплатити заборгованість за спірними договорами в загальній сумі 1 144 062,77 грн., докази направлення якої (опис вкладення у цінний лист, накладна № 675 від 11.10.2023) містяться в матеріалах справи (а.с. 126-128).

Вказана претензія залишилась відповідачем без відповіді та належного реагування, що й стало причиною виникнення спору у даній справі.

Наданий позивачем розрахунок пені за порушення строків оплати сторонами у спірних договорах про закупівлю (пункти 7.5.) в розмірі 0,01% від несвоєчасно оплаченої суми за кожен день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пенях за за загальний період прострочення з 19.10.2023 по 28.11.2023 в сумі 3 135,99 грн визнано судом першої інстанції таким, що здійснено відповідно до умов договору та діючого законодавства, у зв`язку вимоги щодо її стягнення підлягають задоволенню у повному обсязі.

Посилання відповідача на те, що строк оплати спірного товару є таким, що не настав, з огляду на відсутність в ТТН коду товару згідно УКТ ЗЕД, визнано судом першої інстанції такими, що не заслуговують на увагу з огляду те, що укладаючи спірні договори в п.п. 4.2, узгодили, що Замовник здійснює оплату поставленого товару з відтермінуванням (10, 30 та 90 банківських/календарних днів) з дати поставки товару, але не раніше реєстрації податкової накладної.

Відсутність в ТТН додатково узгоджених сторонами в договорі даних не є відкладальною умовою в розумінні статті 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора в розумінні статті 613 Цивільного кодексу України, і відсутність таких даних не звільняє покупця від обов`язку з оплати поставленого товару.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з рішенням суду, Приватне акціонерне товариство "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Метал інвест буд" 1 144 062, 77 грн. - основного боргу; 3 135, 99 - пені; 20 000, 00 грн. - витрат на правничу допомогу та 13 766, 39 грн. - судового збору та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Метал інвест буд" щодо стягнення з Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" основної заборгованості, пені, витрат на правничу допомогу та судового збору.

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

Апелянт акцентує увагу на п. 4.2. Договорів, а саме що початок строку для оплати товару у Відповідача починається з моменту своєчасного надання Позивачем належним чином оформлених товарно-транспортних накладних із зазначенням в таких документах коду товару згідно УКТ ЗЕД.

Товарно-транспортні накладні, які б містили в собі зазначений код товару згідно УКТ ЗЕД - Позивачем до позовної заяви не надано, в матеріалах справи такі докази відсутні, докази направлення Позивачем та отримання Відповідачем таких документів в матеріалах справи не має, зворотні доводи з боку Позивача в позовній заяві відсутні.

Відповідач не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що до моменту звернення позивача із позовом до суду відповідач не заявив про існування будь-яких перешкод в оплаті поставленого товару, з огляду на відсутність даних про код товарів згідно з УКТ ЗЕД, що свідчить про намагання відповідача уникнути виконання своїх зобов`язань за договором перед відповідачем.

Сформулювавши вищенаведений висновок, суд першої інстанції не врахував той факт, що ані договором, ані приписами чинного законодавства України, не встановлено обов`язку відповідача звертатися або будь-яким іншим чином повідомляти позивача про існування перешкод в оплаті поставленого товару.

Натомість, умовами спірного Договору прямо передбачений обов`язок позивача забезпечити своєчасну передачу товаросупровідних документів, які є належно оформленими в розумінні спірного Договору (зокрема, в частині зазначення коду товару згідно УКТ ЗЕД).

Позивачем до позовної заяви не долучено, а в матеріалах справи відсутні товарно-транспортні накладні за Договорам. Відсутність таких документів в матеріалах справи унеможливлює дослідження судом таких документів на відповідність їх змісту умовам Договору.

Видаткові накладні та рахунки фактури та товарно-транспортні накладні, які б містили в собі зазначений код товару згідно УКТ ЗЕД - Позивачем до позовної заяви не надано, в матеріалах справи такі докази відсутні, докази направлення Позивачем та отримання Відповідачем таких документів в матеріалах справи не має, зворотні доводи з боку Позивача в позовній заяві відсутні.

З огляду на вищевикладене, оскільки видаткові накладні та рахунки фактури Позивача не відповідають встановленим вимогам в Договорі, а товарно-транспортні накладні Позивачем до позовною заяви не додано, то в такому випадку у Відповідача не настав обов`язок оплати поставленого товару, однак судом першої інстанції зазначені доводи не були взяті до уваги та помилково дійшов висновку щодо необов`язковості зазначення відповідних реквізитів та даних у рахунках-фактури всупереч погодженим Сторонами умовам Договору.

Судом в Рішенні безпідставно були відхилені зазначені доводи Відповідача, оскільки Позивач для підтвердження своїх позовних вимог зобов`язаний був надати до суду разом з позовною заявою докази повного виконання своїх зобов`язань за Договором.

Крім того, у зв`язку з тим що суд першої інстанції безпідставно задовольнив первісні позовні вимоги в частині стягнення основної заборгованості в розмірі 1 144 062,77 гривень, про що зазначені в даній апеляційній скарзі, то з урахуванням цього пеня судом першої інстанції також розраховані не правильно та не може підлягати стягненню з Відповідача в розмірі який зазначений в Рішенні.

Вказує, що Господарський суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для стягнення з ПрАТ «ДТРЗ» на користь ТОВ «МЕТАЛ ІНВЕСТ БУД» витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн.

З долучених до матеріалів справи договору про надання правової допомоги №188 від 05 грудня 2023 року та додаткової угоди №1 до договору, не вбачається узгодженого порядку приймання-передачі наданих послуг за договором (з урахуванням додаткової угоди), їх оплати, порядку розірвання договору, прав та обов`язків сторін, відповідальності та порядку вирішення спорів. Наведене, в даному випадку та з урахуванням вищевикладених норм ЦК України та ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», є істотними умовами договору.

Наведеним також ставиться під сумнів дотримання адвокатом Нерушем О.В. та ТОВ «Метал Інвест Буд» порядку та підстав зміни розміру гонорару, шляхом підписання додаткової угоди до договору, оскільки наведені істотні умови відсутні в Договорі про надання правничої допомоги №188 від 05 грудня 2023 року.

Наголошує, що Детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом та здійснення ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги від 21.02.2024 року не містить підпису уповноваженої особи ТОВ «Метал Інвест Буд», внаслідок чого неможливо достеменно стверджувати про те, що позивач за первісним позовом погодив та прийняв обсяг виконаних адвокатом Нерушем О.В. робіт.

Розмір первісних позовних вимог у даній справі не змінювався ані в меншу, ані в більшу сторону, а отже обґрунтовані підстави для збільшення вартості правової допомоги на 4 000,00 грн. відсутні.

Вважає, що заявлені до стягнення з відповідача витрати у розмірі 20000,00 грн. є неспівмірними до заявлених позовних вимог, є необґрунтованими та непропорційними до предмета спору у цій справі, з урахуванням складності виконаної представником позивача роботи, її обсягом та часом, що міг бути витрачений ним на виконання робіт, а також складності справи в цілому.

Звертає увагу суду, що зміст позовних вимог та предмет позову в даній справі не охоплюють значної кількості обставин і фактів, а сама справа не відноситься до складних категорій справ, внаслідок чого вартість наданих послуг за договором є надто завищеною та нерозумною.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Метал інвест буд" подало відзив на апеляційну скаргу,в якому останній зазначає, що позиція Замовника є необґрунтованою, недобросовісною та направленою на ухилення від виконання свого обов`язку щодо оплати поставленого за Договорами товару.

Вказує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката у даній судовій справі є співмірним до критеріїв визначених частиною 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим заперечення Замовника проти розміру витрат на оплату послуг адвоката у даній судовій справі є безпідставними.

Просить залишити апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» без задоволення, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.02.2024 у справі № 904/6364/23 без змін.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.03.2024 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Дармін М.О., судді: Чус О.В., судді Чередко А.Є.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 08.04.2024 апеляційну скаргу залишено без руху; встановлений строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання ухвали, а саме докази направлення апеляційної скарги з додатками на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Метал інвест буд", листом з описом вкладення.

10.04.2024 до канцелярії суду апеляційної інстанції від скаржника надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 11.04.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.02.2024 у справі №904/6364/23. Розгляд справи призначено у судовому засіданні на 09.07.2024 об 11:30 год.

Ухвалою суду від 09.07.2024 в судовому засіданні оголошено перерву до 16.07.2024 на 12:50 год.

16.07.2024 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

За первісним позовом:

Предметом доказування у даній справі є обставини неналежного виконання відповідачем умов договорів про закупілю № 22104 від 21.03.2022, № 22419 від 06.12.2022, № 22429 від 12.12.2022 щодо своєчасної та повної оплати за поставлений товар.

21.03.2022 Приватним акціонерним товариством Дніпропетровський тепловозоремонтний завод (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "МЕТАЛ ІНВЕСТ БУД" (далі - постачальник) укладено договір про закупівлю № 22104 (далі - договір), відповідно до пункту 1.1 якого постачальник зобов`язався поставити (передати) у власність замовника товар, найменування, марка й кількість якого вказуються в специфікації (Додаток № 1), яка є невід`ємною частиною договору, на умовах, що викладені у цьому договорі.

Згідно з пунктом 1.2. договору найменування (асортимент) товару: Запасні частини до тепловозів 2ТЕ116 та ЧМС-3.

Кількість товару: згідно специфікації № 1 (пункт 1.3. договору).

Відповідно до пункту 1.4. договору ціна товару, що поставляється, вказана у специфікації.

Право власності на товар, а також ризик випадкової загибелі або ушкодження товару переходить від постачальника до замовника у момент, коли товар поставлений відповідно до умов договору (пункт 1.5.).

У пункті 3.1. договору сторони узгодили, що загальна його сума (ціна) складає: 2 187 420,00 грн., у т.ч. 20% ПДВ: 364 570,00 грн.

Ціна цього договору може бути змінена за взаємною згодою сторін шляхом укладення додаткової угоди (пункт 3.2.).

Згідно з пунктами 4.1., 4.2. договору розрахунки провадяться у безготівковому порядку на рахунок постачальника, вказаний в договорі, в національній валюті України - гривні. Замовник здійснює оплату поставленого товару з відтермінуванням 90 календарних днів після прийомки товару та на підставі отриманого від постачальника оригіналу рахунку, але не раніше реєстрації податкової накладної, при умові своєчасного надання постачальником належним чином оформлених рахунку-фактури, видаткової накладної, товарно-транспортної накладної, документів щодо якості на товар. У документах, а саме: рахунку-фактурі, видатковій накладній, товарно-транспортній накладній, податковій накладній зазначається код товару згідно УКТ ЗЕД.

Пунктом 5.1. договору визначено, що поставка товару здійстюється партіями, не пізніше 5 календарних днів з дня отримання постачальником письмової заявки замовника (за допомогою факсимільного зв?язку, телеграмою, або шляхом передачі на е-mail пошту постачальника, яка зазначена в розділі 15 договору). Кількість та асортимент партії товару визначається в заявці замовника.

Передача товару замовнику здійснюється за видатковою накладною, в якій сторони зазначають найменування товару, що постачається, кількість в одиницях вимірювання, узгоджену ціну товару та загальну вартість партії товару, що постачається. На загальну вартість товару нараховується ПДВ за ставкою, встановленою чинним законодавством України. Разом з видатковою накладною постачальник зобов?язується надати замовнику 1 (один) екземпляр товарно-транспортної накладної, документи, визначені п. 2.2 договору, та за необхідності документи, визначені п. 6.3.3 даного Договору (пункт 5.2.).

Відповідно до пункту 5.4. договору представник замовника при прийнятті товару звіряє відповідність кількості і асортименту товару, вказаних в видатковій накладній, розписується за отримання товару та передає постачальнику (при необхідності) доручення на отримання партії товару. У разі, якщо кількість товару, вказана в накладній, менша ніж узгоджена, товар вважається поставленим в кількості, що вказана в накладній. У разі, якщо кількість товару, вказана в накладній, більша ніж узгоджена кількість, замовник має право відмовитись від лишку товару.

Умови поставки: DDP, відповідно до Міжнародних правил тумачення термінів "Інкотермс-2010", транспортом та за рахунок постачальника. Місце поставки (передачі) товару: Україна, 49038, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, 7 (склад Замовника).

У Розділі 6 договору сторонами визначено права та обов`язки сторін.

Зокрема, відповідно до підпунктів 6.1.1., 6.1.2. пункту 6.1. договору замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлені товари; приймати поставлені товари згідно товарно-транспортих накладних, видаткових накладних.

Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2022, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (пункт 10.1.).

Також, сторонами узгоджено специфікацію № 1 до договору про закупівлю № 22104 від 21.03.2022 на суму 2 187 420,00 грн. з ПДВ.

06.12.2022 Приватним акціонерним товариством Дніпропетровський тепловозоремонтний завод (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "МЕТАЛ ІНВЕСТ БУД" (далі - постачальник) укладено договір про закупівлю № 22419 (далі - договір), відповідно до пункту 1.1 якого постачальник зобов`язався поставити (передати) у власність замовника товар, найменування, марка й кількість якого вказуються в специфікації (Додаток № 1), яка є невід`ємною частиною договору, на умовах, що викладені у цьому договорі.

Згідно з пунктом 1.2. договору найменування (асортимент) товару: запчастини автозчеплення до ЧМЕЗ, 2ТЕ116.

Кількість товару: згідно специфікації (пункт 1.3. договору).

Відповідно до пункту 1.4. договору ціна товару, що поставляється, вказана у специфікації.

Право власності на товар, а також ризик випадкової загибелі або ушкодження товару переходить від постачальника до замовника у момент, коли товар поставлений відповідно до умов договору (пункт 1.5.).

У пункті 3.1. договору сторони узгодили, що загальна його сума (ціна) складає: 2 330 400,00 грн., у т.ч. 20% ПДВ: 388 400,00 грн.

Ціна цього договору може бути змінена за взаємною згодою сторін шляхом укладення додаткової угоди (пункт 3.2.).

Згідно з пунктами 4.1., 4.2. договору розрахунки провадяться у безготівковому порядку на рахунок постачальника, вказаний в договорі, в національній валюті України - гривні. Замовник здійснює оплату поставленого товару з відтермінуванням 30 календарних днів з дати поставки товару та на підставі отриманого від постачальника оригіналу рахунку, але не раніше реєстрації податкової накладної, при умові своєчасного надання постачальником належним чином оформлених рахунку-фактури, видаткової накладної, товарно-транспортної накладної, документів щодо якості на товар. У документах, а саме: рахунку-фактурі, видатковій накладній, товарно-транспортній накладній, податковій накладній зазначається код товару згідно УКТ ЗЕД.

Пунктом 5.1. договору визначено, що поставка товару здійстюється партіями, не пізніше 5 календарних днів з дня отримання постачальником письмової заявки замовника (за допомогою факсимільного зв?язку, телеграмою, або шляхом передачі на е-mail пошту постачальника, яка зазначена в розділі 15 договору). Кількість та асортимент партії товару визначається в заявці замовника.

Передача товару замовнику здійснюється за видатковою накладною, в якій сторони зазначають найменування товару, що постачається, кількість в одиницях вимірювання, узгоджену ціну товару та загальну вартість партії товару, що постачається. На загальну вартість товару нараховується ПДВ за ставкою, встановленою чинним законодавством України. Разом з видатковою накладною постачальник зобов?язується надати замовнику 1 (один) екземпляр товарно-транспортної накладної, документи, визначені п. 2.2 договору, та за необхідності документи, визначені п. 6.3.6 даного Договору (пункт 5.2.).

Відповідно до пункту 5.4. договору представник замовника при прийнятті товару звіряє відповідність кількості і асортименту товару, вказаних в видатковій накладній, розписується за отримання товару та передає постачальнику (при необхідності) доручення на отримання партії товару. У разі, якщо кількість товару, вказана в накладній, менша ніж узгоджена, товар вважається поставленим в кількості, що вказана в накладній. У разі, якщо кількість товару, вказана в накладній, більша ніж узгоджена кількість, замовник має право відмовитись від лишку товару.

Умови поставки: DDP, відповідно до Міжнародних правил тумачення термінів "Інкотермс-2010", транспортом та за рахунок постачальника. Місце поставки (передачі) товару: Україна, 49038, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, 7 (склад Замовника).

У Розділі 6 договору сторонами визначено права та обов`язки сторін.

Зокрема, відповідно до підпунктів 6.1.1., 6.1.2. пункту 6.1. договору замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлені товари; приймати поставлені товари згідно товарно-транспортих накладних, видаткових накладних.

Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2022, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (пункт 10.1.).

Також, сторонами узгоджено специфікацію № 1 до договору про закупівлю № 22419 від 06.12.2022 на суму 2 330 400,00 грн. з ПДВ.

29.12.2022 сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору про закупівлю № 22419 від 06.12.2022, якою вирішили пункт 10.1. викласти в наступній редакції: "Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.03.2023, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань".

12.12.2022 Приватним акціонерним товариством Дніпропетровський тепловозоремонтний завод (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "МЕТАЛ ІНВЕСТ БУД" (далі - постачальник) укладено договір про закупівлю № 22429 (далі - договір), відповідно до пункту 1.1 якого постачальник зобов`язався поставити (передати) у власність замовника товар, найменування, марка й кількість якого вказуються в специфікації (Додаток № 1), яка є невід`ємною частиною договору, на умовах, що викладені у цьому договорі.

Згідно з пунктом 1.2. договору найменування (асортимент) товару: Емальпровід.

Кількість товару: згідно специфікації (пункт 1.3. договору).

Відповідно до пункту 1.4. договору ціна товару, що поставляється, вказана у специфікації.

Право власності на товар, а також ризик випадкової загибелі або ушкодження товару переходить від постачальника до замовника у момент, коли товар поставлений відповідно до умов договору (пункт 1.5.).

У пункті 3.1. договору сторони узгодили, що загальна його сума (ціна) складає: 282 780,00 грн., у т.ч. 20% ПДВ: 47 130,00 грн.

Ціна цього договору може бути змінена за взаємною згодою сторін шляхом укладення додаткової угоди (пункт 3.2.).

Згідно з пунктами 4.1., 4.2. договору розрахунки провадяться у безготівковій формі на рахунок постачальника, вказаний в договорі, в національній валюті України - гривні. Замовник здійснює оплату поставленого товару з відтермінуванням 10 банківських днів з дати поставки товару та на підставі отриманого від постачальника оригіналу рахунку, але не раніше реєстрації податкової накладної, при умові своєчасного надання постачальником належним чином оформлених рахунку-фактури, видаткової накладної, товарно-транспортної накладної, документів щодо якості на товар. У документах, а саме: рахунку-фактурі, видатковій накладній, товарно-транспортній накладній, податковій накладній зазначається код товару згідно УКТ ЗЕД.

Пунктом 5.1. договору визначено, що поставка товару здійстюється партіями, не пізніше 5 календарних днів з дати отримання постачальником письмової заявки Замовника (за допомогою факсимільного зв?язку, телеграмою, або шляхом передачі на е-mail пошту постачальника, яка зазначена в розділі 15 договору). Кількість та асортимент партії товару визначається в заявці замовника.

Передача товару замовнику здійснюється за видатковою накладною, в якій сторони зазначають найменування товару, що постачається, кількість в одиницях вимірювання, узгоджену ціну товару та загальну вартість партії товару, що постачається. На загальну вартість товару нараховується ПДВ за ставкою, встановленою чинним законодавством України. Разом з видатковою накладною постачальник зобов?язується надати замовнику 1 (один) екземпляр товарно-транспортної накладної, документи, визначені п. 2.2 договору, та за необхідності документи, визначені п. 6.3.6 даного Договору (пункт 5.2.).

Відповідно до пункту 5.4. договору представник замовника при прийнятті товару звіряє відповідність кількості і асортименту товару, вказаних в видатковій накладній, розписується за отримання товару та передає постачальнику (при необхідності) доручення на отримання партії товару. У разі, якщо кількість товару, вказана в накладній, менша ніж узгоджена, товар вважається поставленим в кількості, що вказана в накладній. У разі, якщо кількість товару, вказана в накладній, більша ніж узгоджена кількість, замовник має право відмовитись від лишку товару.

Умови поставки: DDP, відповідно до Міжнародних правил тумачення термінів "Інкотермс-2010", транспортом та за рахунок постачальника. Місце поставки (передачі) товару: Україна, 49038, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, 7 (склад Замовника).

У Розділі 6 договору сторонами визначено права та обов`язки сторін.

Зокрема, відповідно до підпунктів 6.1.1., 6.1.2. пункту 6.1. договору замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлені товари; приймати поставлені товари згідно товарно-транспортих накладних, видаткових накладних.

Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2022, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (пункт 10.1.).

Також, сторонами узгоджено специфікацію № 1 до договору про закупівлю № 22429 від 12.12.2022 на суму 282 780,00 грн. з ПДВ.

30.12.2022 сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору про закупівлю № 22429 від 12.12.2022, якою вирішили пункт 10.1. викласти в наступній редакції: "Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.03.2023, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань".

29.03.2023 сторонами укладено додаткову угоду № 2 до договору про закупівлю № 22429 від 12.12.2022, якою вирішили пункт 10.1. викласти в наступній редакції: "Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 30.06.2023, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань".

29.06.2023 сторонами укладено додаткову угоду № 3, відповідно до пункту 1 якої поставка за договором про закупівлю № 22429 від 12.12.2022 згідно Специфікації № 1 (Додаток № 1 до договору) виконана на 124 829,28 грн., у т.ч. ПДВ 20% - 20 804,88 грн.

У пункті 2 додаткової угоди № 3 сторони дійшли згоди прийняти до виконання Специфікацію № 2 (Додаток № 2 до Договору) на загальну суму 157 950,72 грн., з урахуванням ПДВ 20% - 26 325,12 грн. Специфікація № 1 до Договору втрачає чинність з дати підписання даної додаткової угоди і подальшому виконанню не підлягає.

Також, зазначеною додатковою угодою сторони вирішили пункти 1.1., 10.1. викласти в наступній редакції: 1.1. Постачальник зобов?язується поставити (передати) у власність Замовника Товар найменування, марка й кількість якого вказується в специфікаціях (Додаток № 1 та Додаток № 2), які є невід?ємною частиною договору, на умовах, що викладені у цьому Договорі", "10.1. Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2023, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.".

Матеріали справи містять Специфікацію № 2 до договору про закупівлю № 22429 від 12.12.2022 на загальну суму 157 950,72 грн. з ПДВ.

На виконання умов зазначених вище договорів позивач у період з грудня 2022 по вересень 2023 поставив відповідачеві товар на загальну суму 1 144 062,77 грн., що підтверджується залученими до матеріалів справи копіями накладних на відпуск товарно-матеріальних цінностей № МІБ-24 від 28.12.2022 на суму 396 539,28 грн., № МІБ-25 від 28.12.2022 на суму 93 000,00 грн., № МІБ-26 від 28.12.2022 на суму 74 400,00 грн., № МІБ-1 від 19.04.2023 на суму 46 080,00 грн., № МІБ-2 від 21.04.2023 на суму 40 631,62 грн., № МІБ-3 від 21.04.2023 на суму 74 400,00 грн., № МІБ-4 від 25.04.2023 на суму 93 000,00 грн., № МІБ-5 від 16.05.2023 на суму 148 800,00 грн., № МІБ-6 від 20.06.2023 на суму 84 197,66 грн., № МІБ-7 від 07.07.2023 на суму 39 909,60 грн., № МІБ-8 від 18.09.2023 на суму 53 104,61 грн., та відповідних товарно-транспортних накладних, які підписані та скріплені печатками сторін без зауважень (а.с. 10-12, 26, 28-29, 44-45, 47, 49-51, 53-55, 57-59, 61-65, 83-87, 90-92).

Відповідні податкові накладні зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних 18.10.2023, 01.11.2023 та 02.11.2023 (а.с. 93-125).

Відповідач у визначений спірними договорами строк (пункти 4.2.) за отриманий товар у повному обсязі не розрахувався, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість перед позивачем у сумі 1 144 062,77 грн.

11.10.2023 позивач звернувся до відповідача з претензією № 1-0610 від 06.10.2023 з вимогою сплатити заборгованість за спірними договорами в загальній сумі 1 144 062,77 грн., докази направлення якої (опис вкладення у цінний лист, накладна № 675 від 11.10.2023) містяться в матеріалах справи (а.с. 126-128).

Вказана претензія залишилась відповідачем без відповіді та належного реагування, що й стало причиною виникнення спору у даній справі.

За зустрічним позовом:

Предметом доказування у даній справі є обставини щодо неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором про закупівлю № 22429 від 12.12.2022 в частині здійснення поставки (своєчасної поставки) товару за заявками № 15-01/029 від 09.01.2023, № 15-01/631 від 10.04.2023 та № 15-01/1692 від 02.08.2023.

При розгляді первісного позову господарським судом встановлено факт укладання сторонами договору про закупівлю № 22429 від 12.12.2022 (далі - договір), відповідно до пункту 1.1 якого постачальник зобов`язався поставити (передати) у власність замовника товар, найменування, марка й кількість якого вказуються в специфікації (Додаток № 1), яка є невід`ємною частиною договору, на умовах, що викладені у цьому договорі.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач стверджує про те, що ним було надіслано відповідачеві в порядку пункту 5.1. спірного договору на електронну адресу підприємства останнього (яка зазначена в Розділі 15 договору) заявки на поставку товару № 15-01/029 від 09.01.2023, № 15-01/631 від 10.04.2023 та № 15-01/1692 від 02.08.2023, проте, відповідачем зобов`язання з поставки товару в установлений спірним договором строк не виконано, у зв`язку з чим ПрАТ Дніпропетровський тепловозоремонтний завод нараховано та пред`явлено до стягнення з ТОВ "МЕТАЛ ІНВЕСТ БУД" штраф відповідно до пункту 7.2. договору в сумі 29 808,00 грн. та пеню відповідно до пункту 7.4. зазначеного договору в сумі 20 160,12 грн.

Вказані обставини і стали причиною для звернення позивача з даним зустрічним позовом до господарського суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного:

З урахуванням доводів і вимог апеляційної скарги, в порядку частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України ,колегією суддів не перевіряється правильність висновків суду першої інстанцїі в частині неоспорюваних сторонами обставин справи відносно того, що на виконання умов укладенних між Приватним акціонерним товариством Дніпропетровський тепловозоремонтний завод (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "МЕТАЛ ІНВЕСТ БУД" (далі - постачальник) Договору про закупівлю № 22104 від 21.03.2022р., Специфікації № 1 до нього, договору про закупівлю № 22419 від 06.12.2022р., Специфікації № 1 до нього, Додактової угоди № 1 від 29.12.2022р. до договору про закупівлю № 22419 від 06.12.2022, Договору про закупівлю № 22429 від 12.12.2022р. та Специфікацію № 1 до нього, Додактової угоди № 1 від 30.12.2022р. до договору про закупівлю № 22429 від 12.12.2022, Додаткової угоди № 2 від 29.03.2023р. до договору про закупівлю № 22429 від 12.12.2022, Додаткової угоди № 3 від 29.06.2023р. до договор упро закупівлю № 22429 від 12.12.2022р. Специфікації № 2 до договору про закупівлю № 22429 від 12.12.2022р., позивач у період з грудня 2022 по вересень 2023 поставив відповідачеві товар на загальну суму 1 144 062,77 грн., що підтверджується залученими до матеріалів справи копіями накладних на відпуск товарно-матеріальних цінностей № МІБ-24 від 28.12.2022 на суму 396 539,28 грн., № МІБ-25 від 28.12.2022 на суму 93 000,00 грн., № МІБ-26 від 28.12.2022 на суму 74 400,00 грн., № МІБ-1 від 19.04.2023 на суму 46 080,00 грн., № МІБ-2 від 21.04.2023 на суму 40 631,62 грн., № МІБ-3 від 21.04.2023 на суму 74 400,00 грн., № МІБ-4 від 25.04.2023 на суму 93 000,00 грн., № МІБ-5 від 16.05.2023 на суму 148 800,00 грн., № МІБ-6 від 20.06.2023 на суму 84 197,66 грн., № МІБ-7 від 07.07.2023 на суму 39 909,60 грн., № МІБ-8 від 18.09.2023 на суму 53 104,61 грн., товарно-транспортними накладними, які підписані та скріплені печатками сторін без зауважень (а.с. 10-12, 26, 28-29, 44-45, 47, 49-51, 53-55, 57-59, 61-65, 83-87, 90-92), реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних 18.10.2023, 01.11.2023 та 02.11.2023 (а.с. 93-125), відсутнотсі доказів оплати отриманого товару у визначений спірними договорами строк (пункти 4.2.), у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість перед позивачем у сумі 1 144 062,77 грн.

Колегія суддів констатує, що відповідно до пункту 4.2. Договору про закупівлю № 22104 від 21 березня 2022 року Замовник здійснює оплату поставленого Товару з відтермінуванням 90 календарних днів після прийомки товару та на підставі отриманого від Постачальника оригіналу рахунку, але не раніше реєстрації податкової накладної, при умові своєчасного надання Постачальником належним чином оформлених рахунку - фактури, видаткової накладної, товарно-транспортної накладної, документів щодо якості на Товар. У документах, а саме: рахунку-фактурі, видатковій накладній, товарно- транспортній накладній, податковій накладній зазначається код товару згідно УКТ ЗЕД.

Відповідно до пункту 4.2. Договору про закупівлю № 22419 від 06 грудня 2022 року Замовник здійснює оплату поставленого Товару з відтермінуванням 30 календарних днів з дати поставки товару та на підставі отриманого від Постачальника оригіналу рахунку, але не раніше реєстрації податкової накладної, при умові своєчасного надання Постачальником належним чином оформлених рахунку - фактури, видаткової накладної, товарно-транспортної накладної, документів щодо якості на Товар. У документах, а саме: рахунку-фактурі, видатковій накладній, товарно- транспортній накладній, податковій накладній зазначається код товару згідно УКТ ЗЕД.

Відповідно до пункту 4.2. Договору про закупівлю № 22429 від 12 грудня 2022 року Замовник здійснює оплату поставленого Товару з відтермінуванням 10 банківських днів з дати поставки партії Товару та на підставі отриманого від Постачальника оригіналу рахунку, але не раніше реєстрації податкової накладної, при умові своєчасного надання Постачальником належним чином оформлених рахунку - фактури, видаткової накладної, товарно-транспортної накладної, документів щодо якості на Товар. У документах, а саме: рахунку-фактурі, видатковій накладній, товарно-транспортній накладній, податковій накладній зазначається код товару згідно УКТ ЗЕД.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів виснує, що пункти 4.2. вищенаведених Договорів не ставить здійснення Замовником оплати поставленого товару в залежність від зазначення у товарно-транспортній накладній коду товару згідно УКТ ЗЕД. Незазначення у товарно-транспортній накладній коду товару згідно УКТ ЗЕД не дає підстави стверджувати про її неналежне оформлення. Відпвіодно до форми наведеної в додатку 7 до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту Україні від 14.10.1997 № 363 не вимагається зазначення у товарно-транспортній накладній коду товару згідно УКТ ЗЕД.

Відповідно до пункту 2.8. Договорів приймання товару за кількістю здійснюється відповідно до «Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по кількості», затвердженої ПДА при РМ СРСР від 15.06.65р. № П-6 (далі - Інструкція № П-6) зі змінами та доповненнями в частині, що не суперечить умовам цього Договору. Приймання Товару за якістю здійснюється відповідно до «Інструкції про порядок приймання продукції виробничо- технічного призначення і товарів народного споживання за якістю», затвердженої ПДА при РМ СРСР від 25.04.66р. № П-7 (далі - Інструкція П-7) зі змінами та доповненнями в частині, що не суперечить умовам цього Договору.

Відповідно до пункту 12 Інструкції № П-6 приймання продукції за кількістю проводиться по транспортним і супровідним документам (рахунку-фактурі, специфікації, опису, пакувальним ярликами та ін.) відправника (виробника). Відсутність зазначених документів або деяких з них не призупиняє приймання продукції. У цьому випадку складається акт про фактичну наявність продукції і в акті вказується, які документи відсутні.

Відповідно до пункту 14 Інструкції П-7 приймання продукції за якістю і комплектністю здійснюється в точній відповідності зі стандартами, технічними умовами, Основними і Особливими умовами поставки, іншими обов`язковими для сторін правилами, а також за супровідними документами, що посвідчують якість та комплектність продукції (технічний паспорт, сертифікат, посвідчення про якість, рахунок-фактура, специфікація тощо). Відсутність зазначених супровідних документів або деяких з них не призупиняє прийомку продукції. У цьому випадку складається акт про фактичну якість і комплектністю продукції і в акті вказується, які документи відсутні.

Відповідно до статті 666 Цивільного кодексу України якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання. Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

Апелянтом не надано належних і допустимих доказів на підтвердження реалізації ним можливостей надланих вищенаведеними нормами матеріального права в частині складання при прийманні поставленого за Договорами товару актів про відсутність товарно-транспортних накладних із зазначенням у них коду товару згідно УКТ ЗЕД або спрямування Постачальнику вимог щодо надання товарно-транспортних накладних із зазначенням у них коду товару згідно УКТ ЗЕД.

Вищенаведене спростовує доводи апеляційної скарги в частині того, що : « … початок строку для оплати товару у Відповідача починається з моменту своєчасного надання Позивачем належним чином оформлених товарно-транспортних накладних із зазначенням в таких документах коду товару згідно УКТ ЗЕД.

Товарно-транспортні накладні, які б містили в собі зазначений код товару згідно УКТ ЗЕД - Позивачем до позовної заяви не надано, в матеріалах справи такі докази відсутні, докази направлення Позивачем та отримання Відповідачем таких документів в матеріалах справи не має, зворотні доводи з боку Позивача в позовній заяві відсутні.

Відповідач не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що до моменту звернення позивача із позовом до суду відповідач не заявив про існування будь-яких перешкод в оплаті поставленого товару, з огляду на відсутність даних про код товарів згідно з УКТ ЗЕД, що свідчить про намагання відповідача уникнути виконання своїх зобов`язань за договором перед відповідачем.

Сформулювавши вищенаведений висновок, суд першої інстанції не врахував той факт, що ані договором, ані приписами чинного законодавства України, не встановлено обов`язку відповідача звертатися або будь-яким іншим чином повідомляти позивача про існування перешкод в оплаті поставленого товару.

Натомість, умовами спірного Договору прямо передбачений обов`язок позивача забезпечити своєчасну передачу товаросупровідних документів, які є належно оформленими в розумінні спірного Договору (зокрема, в частині зазначення коду товару згідно УКТ ЗЕД).

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції послався на положення ст. 666 ЦК України, відповідно до якої встановлено, що якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання. Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 6 Цивільного кодексу України:

« 3. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.».

Відповідно до ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України:

« 1. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.».

Позивачем до позовної заяви не долучено, а в матеріалах справи відсутні товарно-транспортні накладні за Договорам. Відсутність таких документів в матеріалах справи унеможливлює дослідження судом таких документів на відповідність їх змісту умовам Договору.

Видаткові накладні та рахунки фактури та товарно-транспортні накладні, які б містили в собі зазначений код товару згідно УКТ ЗЕД - Позивачем до позовної заяви не надано, в матеріалах справи такі докази відсутні, докази направлення Позивачем та отримання Відповідачем таких документів в матеріалах справи не має, зворотні доводи з боку Позивача в позовній заяві відсутні.

З огляду на вищевикладене, оскільки видаткові накладні та рахунки фактури Позивача не відповідають встановленим вимогам в Договорі, а товарно-транспортні накладні Позивачем до позовною заяви не додано, то в такому випадку у Відповідача не настав обов`язок оплати поставленого товару, однак судом першої інстанції зазначені доводи не були взяті до уваги та помилково дійшов висновку щодо необов`язковості зазначення відповідних реквізитів та даних у рахунках-фактури всупереч погодженим Сторонами умовам Договору.

Судом в Рішенні безпідставно були відхилені зазначені доводи Відповідача, оскільки Позивач для підтвердження своїх позовних вимог зобов`язаний був надати до суду разом з позовною заявою докази повного виконання своїх зобов`язань за Договором…»

Відповідно, місцевий господарський суд дійшов провомірного висновку про вимоги позивача щодо стягнення зазначеної вище суми слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

За змістом частини першої статті 546 ЦК України пеня є видом забезпечення виконання зобов`язання.

Відповідно до частини третьої статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За визначенням частини першої статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 6 статті 231 ГК України передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до частини другої статті 343 ГК України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Разом з цим, відповідно до статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

За статтею 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з преамбулою вказаного Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" він регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Суб`єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності. Дія цього Закону не поширюється на порядок нарахування та сплати пені, штрафних та фінансових санкцій за несвоєчасну сплату податків, податкового кредиту та інших платежів до бюджетів усіх рівнів і позабюджетних фондів, передбачених чинним законодавством України, а також на відносини, що стосуються відповідальності суб`єктів переказу грошей через платіжні системи.

Таким чином, яким би способом не визначався в договорі розмір пені, він не може перевищувати той розмір, який установлено законом як граничний, тобто може бути стягнуто лише пеню, сума якої не перевищує ту, що обчислена на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.01.2022 у справі № 910/20734/20 (у якій предметом спору були розрахунки за тим же договором, що і у справі, яка розглядається), від 12.03.2020 у справі № 907/65/18, від 27.05.2019 у справі № 910/20107/17, від 18.04.2019 у справі № 914/1126/14.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що у цій справі зобов`язання є грошовим, а тому на нього розповсюджується положення статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", відповідно до якої розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У цій частині Суд також звертається до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 14.02.2023 у справі № 910/15531/21.

Апелянтом не оспорюється правильність наданого позивачем розрахунку, заявленої до стягнення пені за загальний період прострочення з 19.10.2023 по 28.11.2023 в сумі 3 135,99 грн.

Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто, коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Верховний Суд з посиланням на висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18 з-поміж іншого зазначив, що "концепція негативного доказу", закріплена у частині десятій статті 81 ГПК України, не може тлумачитися так, що певна обставина вважається доведеною, допоки інша сторона її не спростувала, оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс. За загальним правилом, тягар доведення обставин, які є підставою позову, покладається на позивача.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доводити таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

Водночас сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс.

Подібну правову позицію викладено в постановах Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18.

Відповідні доводи апеляційної : «… суд першої інстанції безпідставно задовольнив первісні позовні вимоги в частині стягнення основної заборгованості в розмірі 1 144 062,77 гривень, про що зазначені в даній апеляційній скарзі, то з урахуванням цього пеня судом першої інстанції також розраховані не правильно та не може підлягати стягненню з Відповідача в розмірі який зазначений в Рішенні..» відхиляються колегіє суддів як такі, що побудовані на концепції негативного доказу і не містять в собі обгрунтувань, які б мали бути перевірені судом апеляційної інстанції на предмет відповідності фактичним обставинам справи.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для стягнення з ПрАТ «ДТРЗ» на користь ТОВ «МЕТАЛ ІНВЕСТ БУД» витрат на професійну правничу допомогу Згідно зі статтею 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Статтею 16 ГПК України передбачено право учасників справи користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" (далі Закон № 5076-VI) адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги.

Пункт 4 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI визначає, що договір про надання правничої допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

До договору про надання правничої допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права (частина третя статті 27 Закону № 5076-VI).

Згідно положень Цивільного кодексу України:

Стаття 628. Зміст договору

1. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

2. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Стаття 629. Обов`язковість договору

1. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Стаття 630. Типові умови договору

1. Договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов договорів певного виду.

2. Якщо у договорі не міститься посилання на типові умови, такі типові умови можуть застосовуватись як звичай ділового обороту, якщо вони відповідають вимогам статті 7 цього Кодексу.

Стаття 631. Строк договору

1. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

2. Договір набирає чинності з моменту його укладення, якщо інше не визначено законом або договором.

3. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

4. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Стаття 632. Ціна

1. Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

2. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

3. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

4. Якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Колегія суддів констатує, що згідно відомостей онлайн сервісу створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису (т.1 а.с. 229) між Адвокатом Неруш Олександр Васильович та директором ТОВ «Метал Інвест Буд» було укладено Договір про надання правничої допомоги № 188 від 05 грудня 2023 року за умовами якого, Адвокат Неруш Олександр Васильович зобов`язався я скласти та подати до суду позовну заяву про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Метал Інвест Буд» заборгованості за Договорами про закупівлю № 22104 від 21.03.2022, № 22419 від 06.12.2022, № 22429 від 12.12.2022, здійснити представництво Товариства з обмеженою відповідальністю «Метал Інвест Буд» у судовій справі за вказаною позовною заявою, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Метал Інвест Буд» зобов`язалося оплатити надання зазначеної правничої допомоги у фіксованому розмірі 16 000 (шістнадцять тисяч) гривень та фактичні витрати, необхідні для виконання даного договору. Товариство з обмеженою відповідальністю «Метал Інвест Буд» уповноважило ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії необхідні для належного виконання даного договору. Строк дії договору встановлюється в 1 (один) рік.

Аналогічно, згідно відомостей онлайн сервісу створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису (т.1 а.с. 231), додатковою угодою № 1 від 20 лютого 2024 року до Договору про надання правничої допомоги № 188 від 05 грудня 2023 року Адвокат Неруш Олександр Васильович та Товариство з обмеженою відповідальністю «Метал Інвест Буд» погодились змінити Договір про надання правничої допомоги № 188 від 05 грудня 2023 року в частині розміру оплати за надання правничої допомоги та змінили розмір оплати за надання правничої допомоги визначений в Договорі про надання правничої допомоги № 188 від 05 грудня 2023 року з 16 000 (шістнадцяти тисяч) гривень на 20 000 (двадцять тисяч) гривень. Строк дії додаткової угоди встановлюється в 1 (один) рік. (т.1 а.с. 230).

Згідно зі статтею 30 Закону № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Адвокатський гонорар може існувати у двох формах фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів констатує, що положеннями Додактової угоди № 1 від 20.02.2024р. до Договору про надання правничої допомоги № 188 від 05.12.2023р., вартість послуг адвоката визначена у фіксованому розмірі 20 000,00 грн.

На підтведженя факту несення витрат на професійну правничу допомогу у даній справі Постачальником було надано:

1) Договір про надання правничої допомоги № 188 від 05 грудня 2023 року;

2) Додаткову угоду № від 20 лютого 2024 року до Договору про надання правничої допомоги № 188 від 05 грудня 2023 року;

3) Платіжну інструкцію відповідно до якої Товариство з обмеженою відповідальністю «Метал Інвест Буд» сплатило адвокату Неруш Олександру Васильовичу гонорар за Договором про надання правничої допомоги № 188 від 05 грудня 2023 року у розмірі 20 000 гривень.

4) Детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги відповідно до якого за Договором про надання правничої допомоги № 188 від 05 грудня 2023 року адвокатом Неруш Олександром Васильовичем виконано наступні роботи (надано послуги): 1) Складено та подано до суду позовну заяву про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Метал Інвест Буд» заборгованості за Договорами про закупівлю № 22104 від 21.03.2022, № 22419 від 06.12.2022, № 22429 від 12.12.2022; 2) Здійснено представництво Товариства з обмеженою відповідальністю «Метал Інвест Буд» у судовій справі за вказаною позовною заявою. Вартість зазначених робіт (наданих послуг) встановлена Договором про надання правничої допомоги № 188 від 05 грудня 2023 року у фіксованому розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів констатує, що розподілу підлягало 20 000 (двадцять тисяч) гривень, понесених позивачем за отриману професійну правничу допомогу.

Діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правничої допомоги.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити із встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої, другої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Водночас, частиною 3 цієї статті визначено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно детального опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомог, адвокатом Нерушем О.В. було надано наступні послуги:

1. Складено та подано до суду позовну заяву про стягнення з ПрАТ «ДТРЗ» на користь ТОВ «Метал Інвест Буд» заборгованості за договорами про закупівлю №22104 від 21.03.2022, №22429 від 12.12.2022 року;

2. Здійснено представництво інтересів ТОВ «Метал Інвест Буд» у судовій справі за вказаною позовною заявою.

Вартість зазначених робіт (наданих послуг) встановлена Договором про надання правничої допомоги №188 від 05 грудня 2023 року у фіксованому розмірі 20 000,00 грн.

Формалізм це, здебільшого, позитивне оціночне поняття, яке означає обов`язок всіх суб`єктів (суд, учасники судового процесу, суб`єкт владних повноважень) дотримуватися процедур, визначених законодавством, нехтування якими призводить до суттєвих негативних наслідків

Надмірний формалізм це, здебільшого, негативне оціночне поняття, яке означає безумовну вимогу дотримуватися процедур, визначених законодавством, у ситуації, за якої негативні наслідки поступаються принципу розумності (доцільності, раціональності)

Надмірна гнучкість це, здебільшого, негативне оціночне поняття, яке означає нехтування процедурою, визначеною законодавством, у ситуації, за якої негативні наслідки недотримання такої процедури переважають принцип розумності (доцільності, раціональності)

Оскільки ТОВ «Метал Інвест Буд» не оспорює факт надання адвокатом Нерушем О.В. послуг, перелік яких визначено детальним описом робіт (наданих послуг) твердження апеляційної скарги в частині того, що : « … Детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом та здійснення ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги від 21.02.2024 року не містить підпису уповноваженої особи ТОВ «Метал Інвест Буд», внаслідок чого неможливо достеменно стверджувати про те, що позивач за первісним позовом погодив та прийняв обсяг виконаних адвокатом Нерушем О.В. робіт…» відхиляються як прояв надмірного формалізму.

Твердження апелянта про те, що : «… детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом та здійснення ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги не містить деталізації щодо витраченого адвокатом часу на надання відповідних послуг, що унеможливлює встановити дійсний обсяг виконаних робіт, витрат часу та їх співмірність заявленій до стягнення сумі..» відхиляються як такі, що суперечать способу визначення форми оплати «фіксована».

Згідно частини 4 вказаної норми розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У той же час, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Принцип пропорційності є загальним, універсальним принципом права, який вимагає співрозмірного обмеження прав та свобод людини для досягнення публічних цілей.

Обґрунтованість та співмірність понесених витрат на професійну правничу допомогу необхідно досліджувати з урахуванням частини 3 статті 13 ГПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Отже, нормами процесуального законодавства передбачені такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (пункти 33 - 34; 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).

До того ж, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат (аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 11.12.2023 у справі № 925/200/22).

Обґрунтованість та співмірність понесених витрат на професійну правничу допомогу необхідно досліджувати з урахуванням частини 3 статті 13 ГПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Також відповідно до усталеної практики Верховного Суду, суд вирішуючи питання про судові витрати та своєчасність подання доказів понесених додаткових витрат на професійну правничу допомогу, повинен враховувати, що:

- не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат, а тому, вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 та від 16.11.2022 у справі №922/1964/21);

- при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі №927/237/20, постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №775/9215/15ц);

- суд зобов`язаний оцінити розмір адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №775/9215/15ц).

Таким чином у вирішенні заяви сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суд керуючись принципами пропорційності та справедливості, закріпленими у статтях 2 та 15 ГПК України має обов`язок дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

З урахуванням вищевикладенного, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, який, дослідивши та проаналізувавши надані позивачем документи на підтвердження факту надання правничої допомоги, суд вважає, що відображена у цих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом відповідача роботи (наданих послуг) відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру у розумінні приписів частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Вищенаведені висновки суду апеляційної інстанції спростовують доводи апеляційної скарги в частині того, що : « .. заявлені до стягнення з відповідача витрати у розмірі 20 000, 00 грн. є неспівмірними до заявлених позовних вимог, є необґрунтованими та непропорційними до предмета спору у цій справі, з урахуванням складності виконаної представником позивача роботи, її обсягом та часом, що міг бути витрачений ним на виконання робіт, а також складності справи в цілому.

Звертаємо увагу суду, що зміст позовних вимог та предмет позову в даній справі не охоплюють значної кількості обставин і фактів, а сама справа не відноситься до складних категорій справ, внаслідок чого вартість наданих послуг за договором є надто завищеною та нерозумною…».

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Відповідно до частин 1, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Під час розгляду справи, колегією суддів не встановлено порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення та неправильного застосування норм матеріального права.

У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції, викладених в рішенні суду першої інстанції, яке є предметом апеляційного оскарження.

З урахуванням вищевикладеного, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.02.2024 у справі №904/6364/23 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" на нього, відповідно, підлягає залишенню без задоволення.

Розподіл судових витрат:

Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У частинах першій, другій статті 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частинами першою - третьою статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до про прохальної частини відзиву на апеляційну скаргу «… Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які Товариство з обмеженою відповідальністю «Метал Інвест Буд» очікує понести у зв`язку із розглядом даної судової справи у суді апеляційної інстанції, складається із витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 гривень. …».

З урахуванням вищевикладенного, колегія суддів констатує, що заявником дотримано вимоги статті 124 Господарського процесуального кодексу України в частині визначення попереднього розрахунку судових витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

В якості доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу заявником подано до матеріалів справи:

Додаткова угода №2 від 06 липня 2024 до Договору про надання правничої допомоги №188 від 05 грудня 2023 року;

Детальний опис робіт (наданих послуг).

Статтею 16 ГПК України передбачено право учасників справи користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" (далі Закон №5076-VI) адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги.

Пункт 4 частини першої статті 1 Закону №5076-VI визначає, що договір про надання правничої допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

До договору про надання правничої допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права (частина третя статті 27 Закону №5076-VI).

Відповідно до умов Додаткової угоди № 2 від 06 липня 2024 року до Договору про надання правничої допомоги №188 від 05.12.2023р. « … Адвокат Неруш Олександр Васильович та Товариство з обмеженою відповідальністю «Метал Інвест Буд» погодились змінити Договір про надання правничої допомоги №188 від 05.12.2023 року доповнивши його абзацом наступного змісту:

«Додатково, за здійснення представництва Товариства з обмеженою відповідальністю «Метал Інвест Буд» у суді апеляційної інстанції у судовій справі №904/6364/23 Товариство з обмеженою відповідальністю «Метал Інвест Буд» зобов`язується оплатити надання зазначеної правничої допомоги у фіксованому розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень.

Строк дії додаткової угоди встановлюється в 1 (один) рік» …».

Згідно зі статтею 30 Закону №5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Адвокатський гонорар може існувати у двох формах фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19).

Враховуючи зміст Додаткової угоди № 2 від 06 липня 2024 року до Договору про надання правничої допомоги №188 від 05.12.2023р., колегія суддів констатує, що сторони погодили фіксовану форму розміру адвокатського гонорару.

Відповідно до Детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги:

… 2) Адвокатом здійснено представництво Клієнта у суді апеляційної інстанції у судовій справі №904/6364/23.

Вартість зазначених робіт (наданих послуг) встановлена Договором у фіксованомурозмірі та з урахуванням Додаткової угоди №2 від 06 липня 2024 року до Договору складає 10 000 тисяч гривень.

Клієнт підтверджує належне виконання Адвокатом вищезазначених робіт (наданих послуг) та приймає їх без зауважень… .

У постанові Великої Палати у справі № 910/12876/19, суд зауважив, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

Відповідно, розподілу підлягає 10 000,00 витрат на професійну допомогу, понесених позивачем.

Разом з тим чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно, суд зазначив, що процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

В питанні критеріїв також слід згадати висновки Великої Палати у справі № 755/9215/15-ц. Так, суд наголосив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

В постанові у справі № 922/3812/19 Верховний Суд підтвердив власні висновки, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність. У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Отже, при зверненні за відшкодуванням варто пам`ятати, що при оцінці наданого стороною розміру гонорару адвоката, суд застосовує ряд критеріїв (дійсність, обґрунтованість, розумність, реальність, пропорційності, співмірність) та факти на підтвердження таких критерії (складність справи, значення справи для сторін, фінансовий стан сторін, ринкові ціни адвокатських послуг і т.п.).

В питанні зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу варто враховувати висновки Об`єднаної Палати Верховного Суду у справі № 922/445/19, в якому, серед іншого наголошено, що:

- зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт;

- суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи;

- суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) з врахуванням критеріїв ч. ч. 5-7, 9 ст.129 ГПК України, може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Подібні висновки викладено в ряді постанов Верховного Суду у справі № 922/3436/20, у справі № 910/7586/19, у справі № 910/16803/19.

У вже згаданій справі № 755/9215/15-ц Велика Палата також вказала, що суд не може за власною ініціативою зменшити витрати на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку іншої, зацікавленої сторони.

Приватним акціонерним товариством «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» не подано суду апеляційної інстанції іншої заяви про зменшення заявлених до стягнення витрат з професійної правничої допомоги.

Колегія суддів не знаходить підстав для висновку, що заявлений Товариством з обмеженою відповідальністю "Метал інвест буд" розмір витрат з професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції при розгляді справи № 904/6364/23 у розмірі 10 000,00 є неспіврозмірним із заявленими позовними вимогами і об`ємом наданих послуг з професійної правничої допомоги при розгляді апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод".

Відповідно, обов`язок несенення негативних наслідків, пов`язаний з ухиленням відповідача за первісним позовом від можливості подати клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу з відповідними доводами про їх неспіврозмірність цілком узгоджується з принципом диспозитивності господарського судочинства.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.02.2024 у справі №904/6364/23 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.02.2024 у справі №904/6364/23 - залишити без змін.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Метал інвест буд" про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" (49038, м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, буд. 7, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Метал інвест буд" (51925, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, проспект Тараса Шевченка, буд. 46, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Приватне акціонерне товариство "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод".

Видачу відповідного наказу, з урахуванням необхідних реквізитів, доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку в строки передбачені ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 02.08.2024.

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Чус