01.08.2024Справа № 910/2251/24
За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард"
доАкціонерного товариства "Українська залізниця"
прозобов`язання вчинити дії
Суддя Смирнова Ю.М.
Без виклику учасників справи
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
У провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа №910/2251/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про зобов`язання вчинити дії.
За результатами розгляду справи №910/2251/24 рішенням суду від 11.07.2024 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" було задоволено, зобов`язано Акціонерне товариство "Українська залізниця" внести зміни до особового рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" №2829531 шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому грошової суми в розмірі 3173,30 грн та стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" 2422,40 грн судового збору.
Після ухвалення зазначеного рішення позивач до своєї заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зробленій у позовній заяві, 12.07.2024 надав суду докази понесення таких витрат на суму 6000,00 грн.
Відповідач, скориставшись своїм правом, 23.07.2024 подав заперечення проти стягнення з нього витрат на професійну правничу допомогу позивача, в яких зазначив, що розмір таких витрат є неспівмірним із складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, у зв`язку з чим просив зменшити їх розмір, відмовивши в задоволенні клопотання позивача.
У ст.244 Господарського процесуального кодексу України зазначено, суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, в тому числі, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Оскільки рішення у справі №910/2251/24 ухвалене у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін, то суд здійснює розгляд клопотання представника позивача про розподіл витрат на професійну правничу допомогу в тому самому порядку, що й судове рішення.
Відповідно до ч.1, 3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ст.126 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно з ч.3 ст.126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі позивач долучив наступні докази:
- свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЧК №001243, видане адвокату Накоп`юк Я.В. 16.12.2019;
- ордер на надання правничої (правової) допомоги серія СА №1067099;
- договір про надання правової допомоги №17-01 від 04.01.2021, укладений між позивачем (клієнт) та Адвокатським об`єднанням "Право, бізнес і фінанси" (об`єднання), за яким клієнт доручає, а об`єднання бере на себе зобов`язання всіма законними методами та способами надавати клієнту правову допомогу у всіх справах, які пов`язані або можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних чи невизнаних прав та законних інтересів клієнта в обсязі та на умовах, передбачених даним договором;
- додаткову угоду №1 від 07.07.2021 до договору про надання правової допомоги №17-01 від 04.01.2021;
- акт виконаних робіт №17-01/252 від 26.02.2024 із зазначенням переліку послуг, наданих адвокатським об`єднанням, а також вартості цих послуг, яка становить 4000,00 грн;
- рахунок на оплату №17-01/252 від 26.02.2024 на суму 4000,00 грн;
- платіжну інструкцію №6488 від 26.02.2024 на суму 4000,00 грн;
- акт виконаних робіт №17-01/298 від 12.07.2024 із зазначенням переліку послуг, наданих адвокатським об`єднанням, а також вартості цих послуг, яка становить 2000,00 грн;
- рахунок на оплату №17-01/298 від 12.07.2024 на суму 2000,00 грн;
- платіжну інструкцію №7355 від 12.07.2024 на суму 2000,00 грн.
Дослідивши зазначені докази, суд вважає їх достатніми для підтвердження факту понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
У той же час, при визначенні суми відшкодування таких витрат суд виходить з критерію їх реальності (встановлення їх дійсності та необхідності), критерію розумності розміру, враховуючи конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
Так, відповідно до ч.4 ст.126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Для встановлення розумного розміру наданих послуг адвоката слід надати належну правову оцінку договору у сукупності з іншими доказами, складністю справи та виконання адвокатом робіт (наданих послуг), витраченим часом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг та виконання робіт, ціною позову та (або) значення справи.
Як зауважила Велика Палата Верховного Суду, нормами процесуального законодавства передбачено основні критерії визначення та розподілу судових витрат такі, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Така позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у справі №755/9215/15-ц, Верховним Судом у справі №905/1795/18 та у справі №922/2685/19.
Також суд враховує висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.06.2021 у справі №912/1025/20, згідно з якими для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору в контексті вирішення питання про розподіл судових витрат і вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність.
Тому, виходячи з принципу співмірності та розумності у визначенні вартості адвокатських послуг, зважаючи на категорію справи, яка не є складною, її малозначність, розгляд справи без виклику сторін, ціну позову, неспівмірність гонорару сумі позову, невеликий обсяг часу, необхідного для підготовки позову у даній справі, наявність інших подібних судових справ, за якими адвокат Накоп`юк Я. В. здійснює представництво інтересів позивача у справах за позовами до відповідача з аналогічним предметом спору, а також зважаючи на обґрунтованість заперечень відповідача щодо стягнення з нього судових витрат, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат позивача на правничу допомогу з 6000,00 грн до 2000,00 грн.
Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію стосовно того, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України"). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Отже вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу суд задовольняє частково.
Керуючись ст.ст.126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва
1. Клопотання позивача про розподіл витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.
3. В іншій частині клопотання позивача про розподіл судових витрат відмовити.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.М.Смирнова