ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" серпня 2024 р. м. ХарківСправа № 922/1697/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.,

розглянувши без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку спрощеного позовного провадження справу № 922/1697/24

за позовом Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (61057, м.Харків, вул. Гоголя, буд. 10, )

до відповідача - Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Куйбишево" (63640, Харківська обл., Шевченківський р-н, село Семенівка, )

про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, 3% річних та інфляційних втрат у загальному розмірі 91262,13 грн,

ВСТАНОВИВ:

ПрАТ "Харківенергозбут" звернулося до Господарського суду Харківської області через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС з позовною заявою до відповідача - СТОВ "Куйбишево", в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 91262,13 грн, з яких: 90737,43 грн - заборгованість за спожиту електричну енергію за договором від 01.01.2019 № 65-040; 233,64 грн - 3% річних за період з 01.07.2022 по 29.02.2024; 291,06 грн - інфляційні втрати за період червня 2023 року по лютий 2024 року; а також просить стягнути з відповідача судовий збір у сумі 2422,40 грн, та просить розглянути справу в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором про постачання електричної енергії споживачу від 01.01.2019 № 65-040 (укладеному шляхом підписання Заяви-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу від 28.12.2018) та за договором реструктуризації заборгованості за електричну енергію від 01.06.2023 № 65040-р щодо внесення оплати за спожиту електричну енергію в розмірах та в строки, передбачені зазначеними договорами. Зазначені вище обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом про стягнення з відповідача заборгованості за електричну енергію в розмірі 90737,43 грн за період з листопада 2023 року по лютий 2024 року, а також нарахованих у зв`язку з неналежним виконанням грошового зобов`язання: 3% річних в розмірі 233,64 грн за період з 01.07.2022 по 29.02.2024 та інфляційних втрат в розмірі 291,06 грн за період червня 2023 року по лютий 2024 року.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.05.2024 у справі № 922/1697/24 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою, вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами, встановлено відповідачу строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання до суду відзиву на позовну заяву та заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, встановлено позивачу строк 5 днів з дня отримання відзиву для подання до суду відповіді на відзив та встановлено відповідачу строк 5 днів з дня отримання відповіді на відзив для подання до суду заперечення на відповідь на відзив, а також повідомлено відповідачу - СТОВ "Куйбишево" про обов`язок, встановлений ч. 6 ст. 6 ГПК України, щодо необхідності зареєструвати електронний кабінет в підсистемі "Електронний суд" ЄСІТС та про можливість ознайомлення з матеріалами справи через ЄСІТС або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.

Позивачем - ПрАТ "Харківенергозбут" копію зазначеної ухвали суду отримано 28.05.2024 (з урахуванням положень п. 2 ч. 6 та абз. 2 п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК) в електронному вигляді через зареєстрований електронний кабінет в підсистемі "Електронний Суд" ЄСІТС, що підтверджується наявною в матеріалах справи відповідною довідкою про доставку електронного листа.

Відповідачем - СТОВ "Куйбишево" копію зазначеної ухвали суду отримано 11.06.2024 у паперовому вигляді, що підтверджується наявним у матеріалах справи відповідним зворотним рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Отже, встановлений судом строк на подання відповідачем відзиву на позовну заяву сплинув 26.06.2024.

Втім, відповідач - СТОВ "Куйбишево" в порушення вимог ч. 6 ст. 6, ч. 7 ст. 42 ГПК України не зареєстрував електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС, своїм правом на захист не скористався, ні в установлений судом строк, ні станом на день прийняття судом даного рішення не подав відзиву на позовну заяву та заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також не звертався до суду з іншими заявами по суті справи або заявами чи клопотаннями з процедурних питань, на зв`язок із судом будь-яким чином не виходив.

У відповідності до ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України, в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Тобто, за змістом зазначених норм, подання відповідачем відзиву на позовну заяву є правом, а не обов`язком відповідача, а отже не може бути підставою для невиправданого затягування судового розгляду справи.

За приписами ч. 5 ст. 252 ГПК України, справи в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними в справі матеріалами.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема, є розумність строків розгляду справи судом, неприпустимість зловживання процесуальними правами (пункти 10, 11 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 42, ч. 1 ст. 43 ГПК України, учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом; учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

На підставі зазначеного, з огляду на закінчення встановленого ст. 248 ГПК України строку розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідач належно повідомлений про розгляд даної судової справи, судом вчинено всі необхідні заходи для надання йому можливості звернутись до суду з відповідними заявами по суті справи, а також із заявами чи клопотаннями з процесуальних питань, якою відповідач не скористався, та враховуючи, що подання відзиву на позовну заяву є правом (а не обов`язком) відповідача, і суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи в разі ненадання відповідачем відзиву в установлений судом строк без поважних причин, а також враховуючи, що позивачем у позовній заяві досить повно висловлено свою позицію по суті заявлених ним позовних вимог, суд дійшов висновку, що в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для прийняття об`єктивного, обґрунтованого рішення по даній справі, тому, з метою недопущення невиправданого затягування судового процесу й порушення прав учасників справи щодо розгляду спору впродовж розумного строку вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України).

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення учасників справи, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані позивачем докази, суд встановив таке.

11.06.2017 набрав чинності Закон України "Про ринок електричної енергії", який розмежовує діяльність суб`єкта господарювання з постачання та діяльність з розподілу електричної енергії.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності", діяльність у сфері електроенергетики є ліцензованою та ліцензується з урахуванням особливостей, визначених Законом про ринок.

Органом ліцензування діяльності у сфері електроенергетики є Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП, Регулятор).

ПрАТ "Харківенергозбут" у зв`язку з відокремленням функції з розподілу електричної енергії від функцій постачання електричної енергії відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" з 01.01.2019 є постачальником електричної енергії за вільними цінами на підставі Постанови НКРЕКП від 19.06.2018 № 505 та постачальником універсальних послуг на території Харківської області у відповідності до Постанови НКРЕКП від 26.10.2018 № 1268.

Як постачальник електричної енергії за вільними цінами позивач - ПрАТ "Харківенергозбут" здійснює постачання електричної енергії в порядку, визначеному "Правилами роздрібного ринку електричної енергії" (надалі - Правила), затвердженими постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018, та на умовах договору постачання електричної енергії.

При цьому, згідно з Постановою НКРЕКП від 16.11.2018 № 1446, АТ "Харківобленерго" є оператором системи розподілу (ОСР), який відповідно до п. 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії» з 01.01.2019 здійснює діяльність з розподілу електричної енергії на території м.Харкова та Харківської області в межах розташування системи розподілу електричної енергії.

Позивачем надано до матеріалів позовної заяви копію договору про постачання електричної енергії споживачу від 01.01.2019 № 65-040, який не підписаний споживачем - СТОВ "Куйбишево".

Водночас, у матеріалах позовної заяви міститься підписана з боку споживача - СТОВ "Куйбишево" та засвідчена його печаткою копія Заяви-приєднання від 28.12.2018 до договору про постачання електричної енергії споживачу, яка є Додатком № 1 до договору про постачання електричної енергії споживачу від 01.01.2019 № 65-040, тобто являється невід`ємною частиною зазначеного договору (далі по тексту - Заява-приєднання).

Зі змісту вказаної Заяви-приєднання вбачається, що керуючись ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України, Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 та ознайомившись з умовами договору про постачання електричної енергії споживачу (далі - Договір), розміщеного на сайті ПрАТ "Харківенергозбут" в мережі Інтернет за адресою http:www.zbutenergo.kharkov.ua або в друкованому виданні, що публікується в межах території ліцензованої діяльності ПрАТ "Харківенергозбут", Споживач приєднався до умов Договору на умовах Комерційної пропозиції Постачальника № 2.

Відповідно до вказаної Заяви-приєднання, Споживач, погодившись з цією заявою-приєднанням (акцептувавши її), засвідчує вільне волевиявлення щодо приєднання до умов Договору в повному обсязі. З моменту акцептування цієї заяви-приєднання Споживач та Оператор системи розподілу набувають всіх прав та обов`язків за Договором і несуть відповідальність за їх невиконання (неналежне виконання) згідно з умовами Договору та чинним законодавством України.

Зазначеною Заявою-приєднання визначено дату початку постачання електричної енергії з 01.01.2019 та визначено, що оператором, з яким Споживачем укладено договір розподілу/передачі електричної енергії є АТ "Харківобленерго".

Перелік та інформація про об`єкти Споживача, до яких поставляється електрична енергія визначені в Інформації щодо об`єктів Споживача - СТОВ "Куйбишево", яка є Додатком до Заяви-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу від 01.01.2019 № 65-040.

Згідно з умовами п. 1.1, 1.2 Договору, цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії та укладається сторонами з урахуванням ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України шляхом приєднання Споживача до цього Договору. Умови цього Договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 (ділі по тексту - ПРРЕЕ), та є однаковими для всіх споживачів.

За умовами п. 2.1 Договору, за цим Договором Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Надаючи правову кваліфікацію вищевказаним обставинам, що стали предметом спору, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, а також інші юридичні факти.

За змістом ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ч. 1, 2 ст. 205 ЦК України).

Господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать, а також як наслідок подій, з якими закон пов`язує настання правових наслідків у сфері господарювання (ст. 174 ГК України).

Згідно з ч. 1-3 ст. 180 ГК України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Статтею 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

За приписами ч. 1 ст. 265 ГК України, ч. 1 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник) зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 2 ст. 712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про ринок електричної енергії", учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

Згідно з ч. 2 ст. 56 зазначеного Закону, договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Пунктом 3.2.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП від 14.06.2018 № 312 (далі - Правила) передбачено, що електропостачальники, які постачають електричну енергію споживачам на роздрібному ринку, мають самостійно розробити форму відповідного договору на основі примірного чи типового договору, який є додатком до цих Правил. Розроблені форми договорів електропостачальники мають оприлюднювати на своїх офіційних веб-сайтах.

У відповідності до п. 3.1.7 Правил, електропостачальник має надати письмовий примірник договору, підписаний з його боку лише на вимогу споживача.

Відповідно до п. 3.2.5 Правил, укладення споживачем договору про постачання електричної енергії споживачу відбувається шляхом приєднання споживача до договору на умовах обраної споживачем комерційної пропозиції, для чого споживач подає такому електропостачальнику заяву-приєднання.

Згідно з п. 3.2.10 Правил, за наявності публічних комерційних пропозицій електропостачальник розміщує на веб-сайті та в центрах обслуговування споживачів бланк заяви-приєднання до договору постачання електричної енергії споживачу.

Публічний договір постачання електричної енергії споживачу, комерційні пропозиції та заява-приєднання розміщені на офіційному сайті ПрАТ "Харківенергозбут" www.zbutenergo.kharkov.ua.

Відповідно до ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 74, ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 77, ст. 78, 79 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку посилається сторона, як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі викладеного, проаналізувавши правовідносини, які склались між позивачем - ПрАТ "Харківенергозбут" та відповідачем - СТОВ "Куйбишево", суд дійшов висновку, що між сторонами шляхом підписання останнім Заяви-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу, яка є Додатком 1 до договору про постачання електричної енергії споживачу № 65-040 від 01.01.2019, був укладений договір про постачання електричної енергії споживачу № 65-040 від 01.01.2019, який є публічним договором та відповідає вимогам чинного законодавства України, сторонами досягнуто всіх суттєвих умов відносно вказаного виду договору, а тому, з огляду на положення ст. 629 ЦК України, зазначений договір є обов`язковим для виконання обома сторонами.

Відповідно до пп. 4.12, 4.13 розділу IV ПРРЕЕ, розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку.

Згідно з п. 10 ПРРЕЕ, до запуску електронної платформи Датахаб адміністратора комерційного обліку функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії, у тому числі адміністрування процедури зміни постачальника електричної енергії у межах території ліцензованої діяльності, виконує відповідний оператор системи розподілу.

У відповідності до п. 4.3 ПРРЕЕ, дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов Договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

За вимогами п. 9.1.1 Розділу ІХ Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 311 (ККОЕЕ), обмін даними між адміністратором комерційного обліку, постачальником послуг комерційного обліку та учасниками ринку здійснюється у вигляді електронних документів відповідно до стандартів інформаційного обміну Датахаб, що розробляються адміністратором комерційного обліку (АТ "Харківобленерго") та затверджуються Регулятором.

У відповідності до п. 5.1, 5.2 Договору, споживач розраховується з Постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є Додатком 2 до цього Договору. Спосіб визначення ціни за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції Постачальника.

За умовами п. 5.5 Договору, розрахунковий період за цим договором зазначений у комерційній пропозиції та, як правило, становить календарний місяць, і відповідає розрахунковому періоду за договором споживача з оператором системи розподілу/передачі.

Оплата рахунка постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строк, визначений в комерційній пропозиції, яка є додатком 2 до цього Договору (п. 5.7 Договору).

У відповідності до п. 5.9 Договору, у разі виникнення у Споживача заборгованості за електричну енергію за цим Договором Споживач повинен звернутися до Постачальника із заявою про складення графіка погашення заборгованості на строк не більше 12 місяців та за вимогою Постачальника подати довідки, що підтверджують неплатоспроможність (обмежену платоспроможність) Споживача. Графік погашення заборгованості оформляється додатком до цього договору або окремим договором про реструктуризацію заборгованості. Укладення Сторонами та дотримання Споживачем графіка погашення заборгованості не звільняє Споживача від здійснення поточних платежів за цим договором. У разі недотримання графіка погашення заборгованості або прострочення оплати поточних платежів Постачальник має право здійснимим заходи з припинення постачання електричної енергії Споживача у порядку, визначеному цим Договором.

Згідно з п. 5.10 Договору, споживач здійснює плату за послуги з розподілу (передачі) електричної енергії або через постачальника або безпосередньо оператору системи. Спосіб оплати за послугу з розподілу ( передачі) електричної енергії зазначається в Комерційній пропозиції яка є додатком до цього Договору.

Згідно з п. 4 Комерційної пропозиції № 1/23 Ф-Р/, яка є Додатком № 2 від 01.01.2023 до Договору (далі по тексту - Комерційна пропозиція), розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата електричної енергії здійснюється Споживачем один раз за фактичний обсяг спожитої електричної енергії, визначений за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом), на підставі виставленого рахунка Споживачу, в якому зазначаються суми до сплати за спожиту електричну енергію.

За змістом п. 5 Комерційної пропозиції, рахунок за спожиту електричну енергію надається Споживачу до 12 числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим. Рахунок за спожиту електричну енергію має бути оплачений протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка Споживачем. Рахунки на оплату надаються Споживачу у відповідних структурних підрозділах Постачальника, або направляються через систему електронного документообігу у разі укладання відповідної додаткової угоди до Договору. В разі неотримання Споживачем рахунків у відповідних структурних підрозділах за відсутності укладеної додаткової угоди щодо електронного документообігу, Постачальник направляє рахунки Споживачу поштовим зв`язком. У такому випадку рахунки вважаються отриманими Споживачем з дня їх відправлення.

Згідно з п. 6 Комерційної пропозиції, звіряння фактичного обсягу спожитої електричної енергії здійснюється шляхом оформлення між Споживачем та Постачальником "Акту прийому-передачі електричної енергії", сформованого згідно з даними адміністратора комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку на останній день розрахункового періоду споживача. Постачальник надає Споживачу 2 примірника "Акту прийому-передачі електричної енергії", які Споживач протягом 3-х робочих днів з дати отримання підписує, скріплює печаткою (за наявності) та передає 1 з них Постачальнику особисто або надсилає на адресу його місцезнаходження, визначеному у Договорі. "Акти прийому-передачі електричної енергії" надаються Споживачу у відповідних структурних підрозділах Постачальника, або направляються через систему електронного документообігу у разі укладання відповідної додаткової угоди до Договору. В разі неотримання Споживачем "Актів прийому-передачі електричної енергії" у відповідних структурних підрозділах Постачальника за відсутності укладеної додаткової угоди щодо електронного документообігу, Постачальник направляє "Акти прийому-передачі електричної енергії" Споживачу поштовим зв`язком рекомендованим або цінним листом. У разі неповернення Споживачем "Акту прийому-передачі електричної енергії" протягом 3-х робочих днів з дати отримання, він вважається погодженим сторонами та вважається підписаним.

Умовами п. 8 Комерційної пропозиції передбачено, що в разі порушення Споживачем строків оплати електричної енергії, передбачених п. 5 та п. 4 цієї комерційної пропозиції, Постачальник нараховує за весь час прострочення, в т.ч. за день оплати: пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюються нарахування, від суми боргу, за кожен день прострочення платежу; 3% річних з простроченої суми. При цьому сума грошового зобов`язання за договором повинна бути оплачена Споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції. Суми пені, 3% річних, інфляційних зазначаються у окремому розрахунковому документі окремими рядками та повинні бути сплачені протягом 5 робочих днів від дня його отримання Споживачем. Суми пені, 3% річних та інфляційних оплачуються Споживачем на поточний рахунок Постачальника.

Відповідно до пп. 1 п. 6.2 Договору, Споживач зобов`язаний забезпечити своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору.

Постачальник має право отримувати від споживача плату за поставлену електричну енергію (пп. 1 п. 7.1 Договору).

Згідно з п. 13.1 Договору, цей договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав Споживач, та набирає чинності з моменту погодження (акцептування) Споживачем заяви-приєднання (додатку 1 до Договору).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем - ПрАТ "Харківенергозбут" протягом дії Договору належно виконувались взяті на себе обов`язки за цим Договором щодо поставки електричної енергії відповідачу - СТОВ «Куйбишево».

01.06.2023, у зв`язку з виникненням у Споживача - СТОВ «Куйбишево» заборгованості за електричну енергію за Договором на підставі п. 5.9 зазначеного Договору між позивачем - ПрАТ "Харківенергозбут" (Кредитором) та відповідачем - СТОВ «Куйбишево» (Боржником) був укладений договір реструктуризації заборгованості № 65040-р (далі по тексту - Договір реструктуризації), відповідно до умов якого: Кредитор та Боржник домовилися про реструктуризацію заборгованості, що виникла у Боржника перед Кредитором та не погашена згідно з договором про постачання електричної енергії споживачу № 65-040 від 01.01.2019 шляхом розстрочення на 6 календарних місяців.

Відповідно до п. 1.2 Договору реструктуризації, Боржник визнає та сплачує Кредитору заборгованість у сумі 93396,31 грн, що утворилася у боржника перед кредитором станом на 01.06.2023 та підтверджується актом звіряння (Додаток № 1 до цього Договору), а саме: електроенергія - 85124,21 грн; пеня - 7240,31 грн; 3% річних - 435,39 грн; інфляційні втрати - 596,39 грн.

За умовами п. 4.1 Договору реструктуризації, за невиконання або неналежне виконання умов Договору Сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України. У разі порушення Боржником строків оплати, встановлених цим Договором Кредитор нараховує за увесь час прострочення, в тому числі за день оплати, а Боржник сплачує на користь Кредитора: пеню за кожний день прострочення, у тому числі за день оплати, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ; інфляційні; 3% річних. Відповідальність, встановлена цим пунктом, застосовується на суму простроченого зобов`язання, встановленого Графіком реструктуризації заборгованості (Додаток № 2 до Договору) з дня прострочення до дня фактичного його виконання.

Згідно з п. 9.1 Договору реструктуризації, цей Договір набирає чинності з моменту підписання сторонами та скріплення їх печатками (за наявності) та діє до 20.12.2023.

З наданої позивачем до позову копії Договору реструктуризації вбачається, що цей Договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками сторін. Доказів розірвання вказаного Договору реструктуризації чи припинення його дії у сторонами суду не надано та про існування таких обставин суду не повідомлялось.

У подальшому, як вбачається з матеріалів справи, позивачем - ПрАТ "Харківенергозбут" на виконання умов Договору в період червня 2023 року по лютий 2024 року було поставлено електричну енергію відповідачу - СТОВ «Куйбишево», та, відповідно до отриманих від АТ "Харківобленерго" даних про фактичні обсяги спожитої електричної енергії були сформовані й виставлені рахунки на оплату за спожиту електричну енергію за вказаний період, а саме:

- за червень 2023 року за електричну енергію обсягом 376 кВт*год на суму 1334,67 грн, ПДВ 20% 266,93 грн, разом з ПДВ 1601,60 грн; рахунок за червень 2023 року та акт приймання-передачі електричної енергії були відправлені засобами поштового зв`язку 11.07.2023, отже строк оплати рахунку - 25.07.2023;

- за липень 2023 року за електричну енергію обсягом 150 кВт*год на суму 642,38 грн, ПДВ 20% 128,38 грн, разом з ПДВ 770,86 грн; рахунок за липень 2023 року та акт приймання-передачі електричної енергії були отримані відповідальною особою відповідача 08.08.2023. отже строк оплати рахунку - 22.08.2023;

- за серпень 2023 року за електричну енергію обсягом 485 кВт*год на суму 2312,64 грн, ПДВ 20% 462,53 грн, разом з ПДВ 2775,17 грн; рахунок за серпень 2023 року та акт приймання-передачі електричної енергії були отримані відповідальною особою відповідача 08.09.2023, отже строк оплати рахунку - 22.09.2023;

- за вересень 2023 року за електричну енергію обсягом 1316 кВт*год на суму 6207,72 грн, ПДВ 20% 1241,54 грн, разом з ПДВ 7449,26 грн; рахунок за вересень 2023 року та акт приймання-передачі електричної енергії були отримані відповідальною особою відповідача 09.10.2023, отже строк оплати рахунку - 23.10.2023;

- за жовтень 2023 року за електричну енергію обсягом 5234 кВт*год на суму 25287,47 грн, ПДВ 20% 5057,49 грн, разом з ПДВ 30344,96 грн; рахунок за жовтень 2023 року та акт приймання-передачі електричної енергії були отримані відповідальною особою відповідача 08.11.2023, отже строк оплати рахунку - 22.11.2023;

- за листопад 2023 року за електричну енергію обсягом 6838 кВт*год на суму 35034,64 грн, ПДВ 20% 7006,93 грн, разом з ПДВ 42041,57 грн; рахунок за листопад 2023 року та акт приймання-передачі електричної енергії були отримані відповідальною особою відповідача 06.12.2023, отже строк оплати рахунку - 20.12.2023;

- за грудень 2023 року за електричну енергію обсягом 9899 кВт*год на суму 47572,00 грн, ПДВ 20% 9514,40 грн, разом з ПДВ 57086,40 грн; рахунок за грудень 2023 року та акт приймання-передачі електричної енергії були отримані відповідальною особою відповідача 08.01.2024, отже строк оплати рахунку - 22.01.2024;

- за січень 2024 року за електричну енергію обсягом 5140 кВт*год на суму 22194,61 грн, ПДВ 20% 4438,92 грн, разом з ПДВ 26633,53 грн; рахунок за січень 2024 року та акт приймання-передачі електричної енергії були отримані відповідальною особою відповідача 08.02.2024, отже строк оплати рахунку - 22.02.2024;

- за лютий 2024 року за електричну енергію обсягом 1157 кВт*год на суму 4513,25 грн, ПДВ 20% 902,65 грн, разом з ПДВ 5415,90 грн; рахунок за лютий 2024 року та акт приймання-передачі електричної енергії були отримані відповідальною особою відповідача 07.03.2024, отже строк оплати рахунку - 21.03.2024.

Втім, відповідач - СТОВ «Куйбишево» не виконав належним чином свої зобов`язання щодо здійснення вчасних розрахунків з позивачем за договором про постачання електричної енергії споживачу від 01.01.2019 № 65-040 та за договором реструктуризації заборгованості за електричну енергію від 01.06.2023 № 65040-р, проводив оплати за спожиту електричну енергію невчасно та не в повному обсязі, у зв`язку з чим у нього залишилась заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 90737,43 грн за період з листопада 2023 року по лютий 2024 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями рахунків на оплату за електричну енергію, актів приймання-передачі електричної енергії та платіжних інструкцій про сплату за електричну енергію.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ст. 525-526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 57 Закону України "Про ринок електричної енергії", електропостачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів.

Споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів (п. 1 ч. 3 ст. 58 Закону України "Про ринок електричної енергії").

Станом на момент ухвалення судом даного рішення в матеріалах справи відсутні, а відповідачем - СТОВ «Куйбишево», всупереч ст. 73, 74 ГПК України, не надано доказів, які б свідчили про сплату ним заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 90737,43 грн за період з листопада 2023 року по лютий 2024 року або які б спростовували наявність у нього вищезазначеної заборгованості, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 90737,43 грн заборгованості за спожиту електричну енергію за договором від 01.01.2019 № 65-040 є обґрунтованими та доведеними належними і допустимими доказами, тому задовольняє позовні вимоги в цій частині в повному обсязі.

Також у зв`язку порушенням відповідачем виконання грошового зобов`язання позивач просить стягнути з відповідача 3% річних в розмірі 233,64 грн за період з 01.07.2022 по 29.02.2024 та інфляційних втрат в розмірі 291,06 грн за період червня 2023 року по лютий 2024 року.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно з ч. 1 ст. 610 та п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Початком відліку періоду прострочення зобов`язання (моментом прострочення) у відповідності до ст. 253 ЦК України, є день, наступний після визначеної (кінцевої) дати виконання цього зобов`язання.

Порядок нарахування річних та інфляційних регулюється ст. 625 ЦК України.

Частиною 1 ст. 625 ЦК визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, з аналізу ст. 625 ЦК України вбачається, що право на звернення з позовними вимогами про стягнення коштів на підставі ч. 2 зазначеної статті виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання.

За змістом ч. 3 ст. 11, ч. 1 ст. 13 ЦК України, цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Цивільні права особа здійснює в межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Частиною 2 ст. 4 ЦК України передбачено, що цей Кодекс є основним актом цивільного законодавства України.

Відповідно до правового висновку, сформульованого Великою Палатою Верховного Суду, зокрема в постановах: від 09.02.2021 у справі № 520/17342/18, від 07.07.2020 у справі № 296/10217/15-ц та від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, від 13.11.2019 у справі № 922/3095/18, від 18.03.2020 у справі № 902/417/18, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних не мають характеру штрафних санкцій і є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, кредитор вправі вимагати, в тому числі в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних, навіть, якщо умовами договору не передбачено стягнення інфляційних та річних.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та проценти річних відповідно до ст. 625 ЦК України входять до складу грошового зобов`язання та є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки носять компенсаційний характер та виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.

За умовами п. 8 Комерційної пропозиції, в разі порушення Споживачем строків оплати електричної енергії, передбачених п. 5 та п. 4 цієї комерційної пропозиції, Постачальник нараховує за весь час прострочення, в т.ч. за день оплати: пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюються нарахування, від суми боргу, за кожен день прострочення платежу; 3% річних з простроченої суми. При цьому сума грошового зобов`язання за договором повинна бути оплачена Споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції. Суми пені, 3% річних, інфляційних зазначаються у окремому розрахунковому документі окремими рядками та повинні бути сплачені протягом 5 робочих днів від дня його отримання Споживачем. Суми пені, 3% річних та інфляційних оплачуються Споживачем на поточний рахунок Постачальника.

З урахуванням зазначеного, оскільки відповідачем - СТОВ «Куйбишево» порушено строки оплати за спожиту електричну енергію, з огляду на умови п. 8 Комерційної пропозиції, а також на вимоги ст. 625 ЦК України, у позивача - ПрАТ "Харківенергозбут" виникло право вимагати сплати відповідачем 3% річних та інфляційних втрат.

На підставі викладеного, перевіривши надані позивачем до позовної заяви розрахунки 3% річних та інфляційних втрат шляхом здійснення власного розрахунку, враховуючи приписи ч. 2 ст. 237 ГПК України, якими унормовано, що при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог, суд дійшов висновку, що вказані розрахунки є вірними, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 233,64 грн за період з 01.07.2022 по 29.02.2024 та інфляційних втрат в розмірі 291,06 грн за період червня 2023 року по лютий 2024 року є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, тому суд задовольняє позовні вимоги в цій частині в повному обсязі.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, до основних засад судочинства відносяться, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Здійснюючи розподіл судових витрат суд зазначає наступне.

За приписами п. 5 ч. 1 ст. 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно зі ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір, що складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік", прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2024 встановлено у розмірі 3028,00 грн.

Позивачем у позовній заяві, поданій через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС заявлено позовні вимоги майнового характеру на загальну суму 91262,13 грн, отже за подання до суду зазначеної позовної заяви справляється судовий збір у мінімальному розмірі, встановленому ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (з урахуванням подання її в електронній формі, внаслідок чого має застосовуватись коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору), а саме: у розмірі 2422,40 грн. Позивачем при поданні позовної заяви надано суду належні докази про сплату судового збору.

З огляду на зазначене, враховуючи, що позовні вимоги судом задоволені в повному обсязі, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України на відповідача покладаються витрати щодо сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ст. 2, ч. 3 ст. 13, ст. 73-74, 76-79, 86, п. 2 ч. 1 ст. 129, ст. 236-242, 252 ГПК України, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Куйбишево" (63640, Харківська обл., Шевченківський р-н, село Семенівка, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (61057, м. Харків, вул. Гоголя, буд. 10, , на рахунок НОМЕР_1 в ХОУ АТ "Ощадбанк", МФО 351823) заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 90737,43 грн за договором від 01.01.2019 № 65-040.

3. Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Куйбишево" (63640, Харківська обл., Шевченківський р-н, село Семенівка, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (61057, м. Харків, вул. Гоголя, буд. 10, , на рахунок НОМЕР_2 в ХОУ АТ "Ощадбанк", МФО 351823) 3% річних в розмірі 233,64 грн за період з 01.07.2022 по 29.02.2024 та інфляційні втрати в розмірі 291,06 грн за період червня 2023 року по лютий 2024 року за договором від 01.01.2019 № 65-040.

4. Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Куйбишево" (63640, Харківська обл., Шевченківський р-н, село Семенівка, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (61057, м. Харків, вул. Гоголя, буд. 10, , на рахунок НОМЕР_2 в ХОУ АТ "Ощадбанк", МФО 351823) судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку визначеному ст. 256, 257 ГПК України.

У зв`язку з відпусткою судді повний текст рішення складено і підписано 05.08.2024.

Суддя Н.А. Новікова