ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" червня 2024 р. Справа№ 911/3062/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Майданевича А.Г.

Суліма В.В.

за участю секретаря судового засідання Мовчан А.Г.

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 27.06.2024:

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль"

на ухвалу Господарського суду Київської області від 24.03.2024

у справі №911/3062/21 (суддя - Бацуца В. М.)

за позовом Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київріанта"

про стягнення 117 400, 00 грн. штрафу та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Господарського суду Київської області від 24.03.2024 у справі №911/3062/21 відмовлено у задоволенні клопотання Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" про поновлення строку на подання скарги від 21.03.2024 р. на дії (бездіяльність) та рішення державного виконавця Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні ВП №69491928, викладене у скарзі б/н від 21.03.2024 р. на дії (бездіяльність) та рішення державного виконавця. Повернуто Державному підприємству "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" скаргу від 21.03.2024 р. на дії (бездіяльність) та рішення державного виконавця Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні ВП №69491928 та додані до неї матеріали без розгляду.

Суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу вказав, що зазначена скарга позивача (скаржника) підлягає поверненню без розгляду у зв`язку із тим, що вказана скарга подана із значним пропущенням строку, встановленого пунктом а) ч. 1 ст. 341 Господарського процесуального кодексу України, без поважних причин.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Державне підприємство "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд поновити строк для подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Київської області від 24.03.2024 у справі №911/3062/21; відкрити апеляційне провадження; скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 24.03.2024 у справі №911/3062/21 повністю та ухвалити нову, якою задовольнити клопотання Державне підприємство "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" та поновити строк для подання скарги на постанову старшого державного виконавця Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Супрун Л.Ю. від 25.11.2022 року про закінчення виконавчого провадження №69491928.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених в ухвалі місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що Господарським судом Київської області при розгляді клопотання ДП МА «Бориспіль» щодо поновлення строку для подання скарги на постанову старшого державного виконавця Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Супрун Л.Ю. від 25.11.2022 року про закінчення виконавчого провадження № 69491928 було неповно з?ясовано обставини, що мають значення до справи, а відповідно висновки, викладені в Ухвалі, не відповідають обставинам справи.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

06.06.2024 через відділ документального забезпечення суду від ДВС надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Узагальнені доводи відзиву зводяться до того, що скаржник не був позбавлений можливості здійснити перевірку стану виконавчого провадження через автоматизовану систему та/або особисто ознайомитись із матеріалами справи, чим проявляв виключну бездіяльність протягом тривалого періоду.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.05.2024 апеляційну скаргу Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" на ухвалу Господарського суду Київської області від 24.03.2024 у справі №911/3062/21 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді - Ткаченка Б.О., суддів: Майданевича А.Г., Суліма В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського від 07.05.2024 витребувано справу № 911/3062/21 у Господарського суду Київської області 22.05.2024 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшла справа №911/3062/21.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.05.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" на ухвалу Господарського суду Київської області від 24.03.2024 у справі №911/3062/21. Розгляд апеляційної скарги призначено на 27.06.2024.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

Учасники апеляційного провадження з`явилися у судове засідання 27.06.2024 та надали пояснення по суті апеляційної скарги.

Державний виконавець Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання 27.06.2024 не з`явився, проте, про дату, час та місце судового засідання провідомленийц належним чином, що підтверджується поданим до суду апеляційної інстанції відзивом на апеляційну скаргу.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Рішенням Господарського суду Київської області від 25.05.2022 у справі № 911/3062/21 за позовом ДП «Міжнародний аеропорт» Бориспіль» до ТОВ «Київріанта» про стягнення 117 400, 00 грн штрафу та зобов`язання вчинити дії позов задоволено частково та вирішено зобов`язати ТОВ „Київріанта виконати зобов`язання, встановлені у п. 2.2.2. п. 2.2. договору № 80.1-14/1-34 від 09.09.2014 р. про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю, а саме: надати Державному підприємству «Міжнародний аеропорт» Бориспіль» довідки про чистий дохід, отриманий від діяльності в орендованому приміщенні, переданому в оренду на підставі договору № 1582 від 11.06.2014, за липень 2020 р., серпень 2020 р., вересень 2020 р., жовтень 2020 р., листопад 2020 р., грудень 2020 р., січень 2021 р., лютий 2021 р., березень 2021 р., квітень 2021 р.; стягнути з ТОВ „Київріанта на користь ДП „Міжнародний аеропорт „Бориспіль 83 700, 00 грн штрафу та судові витрати 4 212, 73 грн судового збору.

01.07.2022 на виконання вказаного рішення судом було видано відповідні накази.

22.03.2024 через систему «Електронний суд» від позивача (стягувача) надійшла скарга б/н від 21.03.2024 на дії (бездіяльність) державного виконавця, у якій він просить суд поновити Державному підприємству «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» строк для подання скарги на постанову старшого державного виконавця Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Супрун Л. Ю. від 25.11.2022 про закінчення виконавчого провадження № 69491928; визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Супрун Л. Ю. від 25.11.2022 про закінчення виконавчого провадження № 69491928 з примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 01.07.2022 у справі №911/3062/21; зобовязати Бориспільський відділ державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відновити виконавче провадження № 69491928 та вжити всі належні та передбачені Законом України „Про виконавче провадження заходи з примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 01.07.2022 у справі № 911/3062/21.

Межі, мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно з ст. 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до ст. 341 цього ж кодексу скаргу може бути подано до суду:

а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права;

б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

2. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Статтею 118 цього ж кодексу передбачено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

2. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 170 цього ж кодексу будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити:

1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву, клопотання або заперечення, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для такої фізичної особи), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

2) найменування суду, до якого вона подається;

3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі;

4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника;

5) підстави заяви (клопотання, заперечення);

6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення);

7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

Вимога вказати в заяві по суті справи, скарзі, заяві, клопотанні або запереченні ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України стосується лише юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України. Іноземна юридична особа подає документ, що є доказом її правосуб`єктності за відповідним іноземним законом (сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру тощо).

2. Письмова заява, клопотання чи заперечення підписується заявником або його представником. До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, що подається на стадії виконання судового рішення, у тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надсилання (надання) іншим учасникам справи (провадження) з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

3. Учасник справи має право додати до письмової заяви, клопотання проект ухвали, постановити яку він просить суд.

4. Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Суд повертає письмову заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду також у разі, якщо її подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

У свою чергу, як вбачається із скарги та доданих до неї матеріалів, позивач (скаржник) просить суд визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Супрун Л. Ю. від 25.11.2022 про закінчення виконавчого провадження № 69491928 з примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 01.07.2022 у справі № 911/3062/21, при цьому в суд звернувся із даною скаргою щодо її оскарження лише 21.03.2024, тобто більше ніж через один рік та 3 місяці.

Як у своїй скарзі позивач, так і в апеляційній скарзі скаржник зазначає, що оскаржувана постанова від 25.11.2022 про закінчення виконавчого провадження № 69491928 не була надіслана на адресу стягувача, про порушення своїх прав при її винесенні позивач дізнався тільки 13.03.2024 під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, а тому скарга подається в межах строку, передбаченого ст. 341 Господарського процесуального кодексу України, при цьому у самій скарзі позивач (скаржник) просить також суд поновити строк для подання скарги на постанову старшого державного виконавця Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Супрун Л. Ю. від 25.11.2022 року про закінчення виконавчого провадження № 69491928.

Надаючи правову оцінку вищевикладеному, колегія суддів звертає увагу, що Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у своїй постанові від 04.02.2022 р. у справі № 925/308/13-г зазначила, що:

9.8. За змістом наведених норм, за порівняльного аналізу змісту термінів "дізнався" та "повинен був дізнатися", що містяться у положеннях статті 341 ГПК України, Суд доходить висновку про презумпцію обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні; доведення факту, через який сторона не знала про порушення свого права і саме з цієї причини не звернулася за його захистом до суду, недостатньо.

У цьому висновку Суд враховує, що процесуальні норми створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя і сторони повинні очікувати їх застосування задля забезпечення дотримання принципу юридичної визначеності.

Отже, під час визначення початку перебігу строку звернення до суду із скаргою на дії (бездіяльність) суб`єкта, закріпленого у частині першій статті 341 ГПК України, необхідно враховувати поведінку скаржника (чи мав він реальну можливість (повинен був) дізнатися про стверджуване ним порушення його прав, вчинені ним дії, направлені на з`ясування стану виконавчого провадження тощо).

А тому стягувач, який подав до відповідного органу заяву про вчинення відповідних виконавчих дій, однак не отримав задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні документи виконавчого провадження або відповіді.

У висновку про презумпцію обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні, що є сталою та послідовною судовою практикою, Суд звертається до правової позиції Верховного Суду, викладеної, зокрема, в постановах від 14.08.2019 у справі № 910/7221/17, від 12.01.2021 у справі № 910/8794/17, від 12.10.2021 у справі № 918/333/13-г, від якої Суд не вбачає підстав для відступу.

У своїй скарзі позивач (скаржник) зазначає, що про відкриття виконавчого провадження № 69491928 дізнався з інформації, наявної в автоматизованій системі виконавчого провадження, в розділі «Пошук за даними АСВП», яка є доступною, при цьому жодним чином не зазначає про причини та неможливість дізнатися таким же способом чи за допомогою повного доступу до Автоматизованої системи виконавчого провадження про закінчення виконавчого провадження № 69491928.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів констатує, що до вказаної скарги на дії та рішення державного виконавця позивачем (скаржником) не додано жодних належних та допустимих доказів, що б підтверджували причини та неможливість довідатись (ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження, тощо) про закінчення виконавчого провадження № 69491928 та винесення державним виконавцем відповідної постанови від 25.11.2022 раніше - після 25.11.2022.

Також колегія суддів зазначає, що Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у своїй постанові від 29.09.2022 у справі № 500/1912/22 зазначив, що причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Натомість, дослідивши скаргу, колегія суддів констатує, що скаржник як у своїй скарзі, так і в апеляційній скарзі обмежився лише посиланням на ту обставину, що дізнався про закінчення виконавчого провадження тільки 13.03.2024 під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, та не навів обставин, які не залежали від його волі і об`єктивно перешкоджали йому у можливості дізнатися про таке закінчення виконавчого провадження раніше.

Враховуючи вищевикладене в сукупності та те, що як вірно зазначено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, до вказаної скарги на дії та рішення державного виконавця позивачем (скаржником) не додано жодних належних та допустимих доказів, що б підтверджували причини та неможливість довідатись (ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження, тощо) про закінчення виконавчого провадження № 69491928 та винесення державним виконавцем відповідної постанови від 25.11.2022 раніше - після 25.11.2022, що позивач (скаржник) у своїй скарзі не зазначив обставин та доказів їх підтвердження, які не залежали від його волі і об`єктивно перешкоджали йому у можливості дізнатися про таке закінчення виконавчого провадження раніше, а тому колегія суддів дійшла висновку, що зазначені позивачем обставини пропущення строку на подання скарги на дії та рішення державного виконавця, викладені у самій скарзі, не є поважними і відповідно за таких обставин позивач (скаржник) міг довідатись про закінчення виконавчого провадження суттєво раніше - після винесення постанови від 25.11.2022 про закінчення виконавчого провадження і відповідно звернутись до суду першої інстанції із даною скаргою на дії та рішення державного виконавця у строк, встановлений пунктом а) ч. 1 ст. 341 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із чим суд першої інстанції дійшов цілком обгрунтованого висновку про залишення клопотання позивача (скаржника) про поновлення строку на подання скарги на дії та рішення державного виконавця без задоволення.

За таких обставин колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що зазначена скарга позивача (скаржника) підлягає поверненню без розгляду з вказаних підстав, а саме у зв`язку із тим, що вказана скарга подана із значним пропущенням строку, встановленого пунктом а) ч. 1 ст. 341 Господарського процесуального кодексу України, без поважних причин.

Всі інші доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи, а також не впливають на вірне вирішення судом першої інстанції даного спору. Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення в розумінні ст. 277 ГПК України з викладених в апеляційній скарзі обставин.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Ч. 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваній ухвалі, оскаржуване судове рішення ухвалено з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваної ухвали Господарського суду Київської області від 24.03.2024 у справі №911/3062/21, за наведених скаржником доводів апеляційної скарги.

Розподіл судових витрат

Судовий збір розподіляється відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" на ухвалу Господарського суду Київської області від 24.03.2024 у справі №911/3062/21- залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 24.03.2024 у справі №911/3062/21 - залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Державним підприємством "Міжнародний аеропорт "Бориспіль".

4. Матеріали справи №911/3062/21 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтями 287 та 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано 29.07.2024. (після виходу суддів з відпустки)

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді А.Г. Майданевич

В.В. Сулім