ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
СУДОВИЙ НАКАЗ
29 липня 2024 року Справа № 926/1930/24
Господарський суд Чернівецької області у складі судді Марущака І.В., розглянувши
про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії в сумі 98 320,12 грн,
23 липня 2024 року Міське комунальне підприємство «Чернівцітеплокомуненерго» звернулося до Господарського суду Чернівецької області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ясик» заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії за період з 01.10.2023 по 01.07.2024 в сумі 98 320,12 грн та плати за абонентське обслуговування з 15.06.2023 по 01.07.2024 в сумі 358,50 грн за типовим індивідуальним публічним договором про надання послуг з постачання теплової енергії №0377 від 01.11.2021, а також 248,10 грн судового збору.
Подана заява обґрунтовується тим, що публічний договір про надання послуг з постачання теплової енергії був розміщений на офіційному веб-сайті Чернівецької міської ради та на офіційному веб-сайті Міського комунального підприємства «Чернівцітеплокомуненерго» 01.10.2021 року.
Співвласниками будинку № 85 по вулиці Героїв Майдану, м. Чернівці, не було обрано моделей організації договірних відносин по наданню послуги з постачання теплової енергії, тому з власниками (квартир та нежитлових приміщень) даного будинку відповідно до норм Закону України «Про житлово-комунальні послуги» між сторонами, саме МКП «Чернівцітеплокомуненерго» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Ясик», з 01.11.2021 фактично укладено типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії № 0377 від 01.11.2021 року, що є публічним договором приєднання. Послуга з постачання теплової енергії надається Товариству з обмеженою відповідальністю «Ясик» за адресою вулиця Героїв Майдану,85 (їдальня).
На виконання умов Договору стягувач надав боржнику послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення за період з червня 2023 року по квітень 2024 року в обсязі 26,2232 Гкал за ставкою тарифу 177 447,432 за 1 Гкал на загальну суму 98 320,12 грн, та 358,50 грн абонентське обслуговування, проте останній не розрахувалося за спожиту теплову енергію, внаслідок чого заборгував заявнику 98 320,12 грн.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.07.2022 зазначену заяву передано на розгляд судді Марущаку І.В.
Відповідно до статті 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.
Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.
Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці.
Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.
Згідно з частиною 1 статті 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для подання позовної заяви, має відповідати встановленим вимогам і бути оплачена судовим збором (статті 149-151 Господарського процесуального кодексу України).
Положеннями частини першої статті 530 ЦК України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Аналогічно статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Згідно із частиною першою статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до статті 662 ЦК України: «Продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.»
За приписами частини першої статті 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.
Розглянувши заяву Міського комунального підприємства «Чернівцітеплокомуненерго» від 23.07.2024, суд установив, що вона відповідає вимогам статей 147-151 ГПК України, оплачена судовим збором, передбачених статтею 152 Господарського процесуального кодексу України підстав для відмови у видачі судового наказу судом не виявлено.
Відповідно до п. 1 типового індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії №0377 від 01.11.2021 цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води індивідуальному споживачу. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України.
Згідно з пунктом 4 Договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунку за надані послуги, факт отримання послуг.
Відповідно до пункту 5 Договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, визначеними цим договором.
Відповідно до пункту 30 Договору плата за послуги постачання теплової енергії складається з:
- плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830, - в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 №1022, та Методики розрахунку, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом та обсягу її споживання;
- плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця.
Пунктом 32 договору визначено, що розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. У разі застосування двоставкових тарифів умовно-постійна частина тарифу нараховується щомісяця.
Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.
Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу (пункт 34 Договору).
Частина 3 пункту 41 Договору передбачено, що Споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором.
Згідно з пунктом 47 договору оформлення претензій споживача щодо ненадання послуги, надання її не в повному обсязі або надання послуги неналежної якості здійснюється в порядку, визначеному статтею 27 Закону України «Про житлово- комунальні послуги».
Договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності (пункт 51 договору).
Відповідно до пункту 52 Договор якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.
До заяви, серед іншого, типовий індивідуальний договір №0377 про надання послуг з постачання теплової енергії від 01 жовтня 2021 року, звіт про фактичне споживання теплової енергії за період з жовтня 2023 року по червень 2024 року, звіти про нарахування та оплату заборгованості за постачання теплової енергії та плати за абонентське обслуговування за період з 15 червня 2023 року по 01 липня 2024 року.
За приписами пункту 7 частини першої статті 155 Господарського процесуального кодексу України під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає по суті обґрунтованість заявлених стягувачем вимог.
Дослідивши долучені до заяви докази, суд дійшов висновку, що заява стягувача про видачу судового наказу подана без порушення вимог, встановлених статтею 150 Господарського процесуального кодексу України, а вимоги заяви відповідають приписам статті 148 ГПК України.
Відтак, оскільки передбачені статтею 150 ГПК України підстави для відмови у видачі судового наказу відсутні, суд вирішив видати судовий наказ.
При цьому, сплачений стягувачем згідно із платіжною інструкцією від 22.07.2024 № 000-004241 судовий збір у розмірі 242,24 грн слід та покласти на боржника відповідно до пункту 2 частини першої статті 129 ГПК України.
Керуючись статтями 129, 147-149, 152, 154-156, 159 Господарського процесуального кодексу України, суд
2. Копію судового наказу та копію заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами надіслати боржнику.
3. Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Суд повідомляє, що згідно із приписами пункту 7 частини 1 статті 155 ГПК України під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає по суті обґрунтованість заявлених стягувачем вимог.
Відповідно до частин 1 та 2 ст.157 ГПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі.
Згідно із ч.1 ст.159 ГПК України у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
Дата набрання судовим наказом законної сили ___ __________20___ року
Строк пред`явлення судового наказу до виконання ___ __________20___ року
Дата видачі судового наказу стягувачу ___ __________20___ року

Суддя І.В. Марущак