ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05 серпня 2024 року Справа № 903/577/24

за позовом Державної установи "Фонд енергоефективності" , м. Київ

до відповідача: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Соборності-9" , м. Луцьк

про стягнення 17 780,00 грн.

Суддя Кравчук А.М.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

17.06.2024 на адресу суду через електронний суд надійшла позовна заява Державної установи «Фонд Енергоефективності» до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соборності-9» про стягнення 17 780 грн 00 коп траншу, перерахованого на виконання Грантового договору (версія № 1/2019), до якого відповідач приєднався 11.08.2021 на підставі письмової заявки на участь, схваленої Фондом (вих. № 19/2195/21-S651). Справу просить розглянути за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 20.06.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Запропоновано відповідачу подати суду в порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України не пізніше п`ятнадцяти календарних днів з дня вручення даної ухвали відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову при їх наявності, одночасно копію відзиву надіслати позивачу, докази чого подати суду. У разі наявності заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження відповідачу подати суду заяву із обґрунтуванням заперечень протягом 15 календарних днів з дня вручення даної ухвали. Попереджено відповідача, що у разі не подання у встановлений строк обґрунтованих заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, він має право ініціювати перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження лише у випадку, якщо доведе, що пропустив строк з поважних причин. Запропоновано позивачу подати суду відповідь на відзив не пізніше 3-х календарних днів з дня отримання відзиву з доказами надіслання відповідачу; відповідачу - заперечення на відповідь позивача протягом 3-х календарних днів з дня отримання відповіді з доказами надіслання позивачу.

Відповідачу ухвала суду доставлена в електронний кабінет 20.06.2024 (а. с. 33).

Строк для подання відзиву по 05.07.2024.

Відповідач у відзиві від 03.07.2024 № 11, поданому 05.07.2024, позовні вимоги заперечує, оскільки для участі в програмі «Енергодім» він мав здійснити аудит енергоефективності будинку. Аудит проведено ТОВ «Аліса-Центр» згідно договору від 02.03.2021 № 15/12 Е. Загальна вартість робіт згідно акту здачі-приймання від 13.04.2021 склала 25 400 грн. За умовами грантового договору від 11.08.2021 позивач відшкодовує відповідачу 70% витрачених на заходи з енергоефективності кошти. На виконання договору позивач відшкодував кошти в сумі 17 780 грн, що становить 70% від витраченої суми 25 400 грн. Подальші заходи не здійснювались, оскільки заявлена мешканцям вартість всіх заходів 10 000 000 грн була дуже великою. Крім того з 24.02.2022 співвласникам будинку потрібно було вирішувати зовсім інші питання.

Позивач відзив отримав 09.07.2024.

Строк на подання відповіді на відзив по 12.07.2024.

Позивач у відповіді на відзив (сформована у системі «Електронний суд» 12.07.2024) не погоджується з запереченнями, викладеними у відзиві, оскільки згідно п. 5.4. (е) Грантового договору відповідач зобов`язався реалізувати Проект відповідно до умов Програми, якою передбачена низка заходів, після реалізації яких здійснюється їх часткове відшкодування. Проведення Енергетичного аудиту та виготовлення сертифіката енергетичної ефективності будівель не є заходом з енергоефективності, а супутнім заходом, що частково відшкодовується Фондом за умови впровадження заходів з енергоефективності з метою досягнення середнього рівня економії споживання енергетичних ресурсів, як це передбачено ст. 19 Закону про Фонд. Протоколом № 3 загальних зборів співвласників ОСББ від 21.02.2021 визначено перелік заходів з енергоефективності, що мають бути впроваджені в будинку, встановлено максимальну граничну вартість витрат, що можуть бути понесені та сплачені ОСББ для реалізації проекту в сумі 16 млн грн, погоджено попередньо умови Грантового договору № 1/2019, уповноважено представника ОСББ на вчинення дій, необхідних для реалізації прийнятих рішень на всіх етапах Програми. Всі проекти мають бути реалізовані у передбачені строки. Подання заявки № 2 у встановлений строк (до спливу 9 місяців від дати приєднання) було умовою Програми, яку відповідач не виконав. Введення воєнного стану не звільнило відповідача від виконання обов`язків за договором, могло лише бути підставою для звільнення від відповідальності зі сплати штрафних санкцій. Повернення виплаченого траншу Гранту не є формою відповідальності, а обов`язком ОСББ. У зв`язку з введенням воєнного стану подання заявки № 2 було відтерміновано до прийняття відповідного рішення. Про відновлення з 01.01.2023 дії Положення щодо строку подання заявки № 2 відповідача додатково повідомлено 05.01.2023. Позивач листом від 25.05.2023 № 19/1300/23-S651 повідомив відповідача про невиконання зобов`язань щодо подання заявки № 2 до 21.04.2023, дострокове припинення договору та висунув вимогу про повернення першого траншу Гранту. Повідомлення відповідач отримав і з 31.10.2023 у нього виник обов`язок повернення коштів.

Відповідь на відзив відповідач отримав 12.07.2024 (квитанція про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЄСІТС № 1370758).

Строк на подання заперечень на відповідь на відзив по 15.07.2024.

Заперечення на відповідь на відзив відповідач не подав.

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи вищевикладене, відсутність заперечень на відповідь на відзив та закінчення строків на їх подання, що норми ст. 74 ГПК України щодо обов`язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів, не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за необхідне розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

в с т а н о в и в:

Державною установою «Фонд енергоефективності» (далі - Позивач, Фонд) та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Соборності-9» (далі - Відповідач, Бенефіціар) укладено Грантовий договір в порядку, визначеному статтею 634 Цивільного кодексу України.

Рішенням Наглядової ради державної установи «Фонд енергоефективності» від 16.08.2019 (зі змінами) (далі - Грантовий договір) затверджені Умови Грантового договору (версія № 1/2019), які розміщені на сайті Фонду (доступ за посиланням: https://eefund.org.ua/documents/umovy-grantovogo-dogovoru-v-ramkah-programy-energodim-redakcziya-vid-20-bereznya-2024-roku/).

Укладення Грантового договору відбулося шляхом приєднання у визначений спосіб: подання до Фонду заявки на участь від 16.04.2021, зареєстрованої 23.04.2021 за вхідним № S651/1-7/1-21, її схвалення Фондом та направлення 11.08.2021 повідомлення про схвалення заявки на участь за вихідним № 19/2195/21- S651.

11.08.2021 є датою приєднання відповідача до Грантового договору, яким його повідомлено, зокрема, про затвердження розміру першого траншу гранту в сумі 17 780,00 грн.

Відповідно до п 3.2 заявки на участь від 16.04.2021 відповідач підтвердив, що повністю ознайомився та засвідчує повне розуміння змісту Умов та документів, які згадані в Умовах, в тому числі, але не виключно, з Програмою, та зобов`язується дотримуватися вимог та обов`язків, визначених в цих документах.

Згідно з пунктом 4.5 (а) Грантового договору транш перераховується Бенефіціару не пізніше 30 (тридцяти) робочих днів з дати направлення повідомлення про схвалення відповідної Заявки.

Відповідно до підпункту (іі) пункту 4.3 (а) Грантового договору будь-який транш, який співфінансується партнерами Фонду (зокрема донорами), може бути перерахований на рахунок Бенефіціара декількома частинами - від Фонду та від партнерів Фонду (донорів).

На виконання умов Грантового договору відповідачу перераховані кошти першого траншу гранту сукупно на суму 17 780,00 грн, двома рівними платежами у сумі 8 890 грн,00 грн 12.08.2021 від Фонду та 07.10.2021 від партнерів представництва МФК в Україні, про що свідчать банківські виписки по особовому рахунку (а. с. 12,13).

Для отримання другого траншу гранту положеннями Програми підтримки енергомодернізації багатоквартирних будинків «Енергодім» (затвердженої рішенням Наглядової ради Фонду від 16.08.2019) передбачено, що Заявка №2 (заявка на затвердження проекту та часткове відшкодування вартості розробки проектної документації та її експертизи) повинна бути подана Бенефіціаром (учасником Програми) до спливу 9 (дев`яти) місяців від дати приєднання (частина 1 Програми).

Рішенням Наглядової ради Фонду від 10.03.2022 (протокол № 7) у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану внесено зміни до Програми, згідно з якими подання заявки № 2 до спливу 9 місяців від дати приєднання відтерміновано до прийняття відповідного рішення.

Дію положення щодо подання заявки № 2 Наглядовою радою Фонду відновлено з 01.01.2023, про що відповідач додатково повідомлений 05.01.2023 шляхом надіслання листа на зазначену в заявці на участь електронну пошту.

Відповідач в порушення вимог п. 7 (a) Програми вимогу щодо подачі Заявки № 2 в 9-ти місячний строк з дати приєднання (граничний строк сплинув 21.04.2023) не виконав.

П. 8.1 (с), підпунктом (і) п. 9.3 (а) Умов Грантового договору передбачено, що в будь-який час після виникнення випадку невиконання зобов`язань Фонд, на власний розсуд, може шляхом надсилання Бенефіціару повідомлення про випадок невиконання зобов`язання, вимагати, зокрема, негайного повернення гранту, про що зазначається в повідомленні Фонду. Фонд має право в будь-який час достроково розірвати Грантовий договір у випадку, якщо виник та / або триває будь-який випадок невиконання зобов`язань.

Згідно з пунктами 9.3. (с) та (d) Умов, у разі дострокового розірвання права й обов`язки сторін припиняються в дату письмового повідомлення Фонду про дострокове розірвання Грантового договору, при цьому зобов`язання Бенефіціара щодо повернення виплачених траншів залишаються обов`язковими до повного виконання. Умови вважаються розірваними з дня отримання Бенефіціаром повідомлення про розірвання Умов або з п`ятого календарного дня з дати направлення Фондом повідомлення про розірвання Умов.

Фонд листом від 25.05.2023 № 19/1300/23-S651 повідомив боржника про випадок невиконання зобов`язань щодо подання Заявки № 2 в 9-ти місячний строк з дати приєднання, що сплив 21.04.2023, а також про дострокове припинення Договору і висунув вимогу про повернення першого траншу гранту в сумі 17 780,00 грн. Лист отриманий відповідачем 31.10.2023 і з цього дня у нього виник обов`язок з повернення коштів Фонду та/або його партнерам за вказаними в повідомленні Фонду реквізитами згідно п. 8.4 (v)Умов (а. с. 7, 8).

З наведеного слідує, що Грантовий договір (версія 1/2019) припинив свою дію внаслідок його розірвання Фондом в односторонньому порядку за письмовою вимогою, направленою 27.10.2023 на юридичну адресу боржника (поштове відправлення 744, а. с. 8).

Позивач просить застосувати правові наслідки припинення Договору у вигляді повернення сплаченого траншу в сумі 17 780 грн 00 коп.

Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст. 20 цього Кодексу право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права є предметом регулювання глави 83 ЦК України.

Відповідно до ч. ч.1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Кондикційне зобов`язання виникає за наявності таких умов:

1) набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого);

2) набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб, з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків. Зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені ч. 2 ст.11 ЦК України.

Верховний Суд у постанові від 25.01.2018 у справі № 910/11210/16 зробив правовий висновок з питання застосування ст.1212 ЦК України про те, що конструкція ст. 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 ЦК України, свідчать про необхідність установлення так званої "абсолютної" безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору.

Загальна умова ч.1 ст.1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, отримане однією зi сторін у зобов`язанні підлягає поверненню iншiй стороні на пiдставi ст. 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Таким чином, із змісту зазначеної норми вбачається, що підставою виникнення зобов`язання, визначеного даною нормою, є сукупність наступних умов: набуття (збереження) майна (майном також є грошові кошти) однією особою за рахунок іншої; відсутність для цього підстав, або коли така підстава згодом відпала. До таких підстав відноситься також випадок, коли зобов`язання було припинено на вимогу однієї із сторін, якщо це допускається договором або законом. Зокрема, внаслідок відмови кредитора від прийняття виконання у зв`язку тим, що виконання зобов`язання втратило інтерес для нього через прострочення боржника.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.08.2018 по справі № 910/9055/17.

Тобто, у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Ст. 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч.1 ст.202, ст.205 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1, 2 ст. 598 зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Як випливає з матеріалів справи, Грантовий договір (версія 1/2019) припинив свою дію внаслідок його розірвання Фондом в односторонньому порядку за письмовою вимогою, направленою 27.10.2023 на юридичну адресу боржника.

Надані до матеріалів справи копії банківських виписок підтверджують, що позивачем на рахунок відповідача було перераховано грошові кошти у сумі 17 780 грн 00 коп.

Відповідач не спростував доводи позивача.

Враховуючи вищенаведене, відповідач зобов`язаний повернути перераховані позивачем грошові кошти у сумі 17 780 грн 00 коп. на підставі ч.1 ст.1212 ЦК України, оскільки підстава, на якій вони були набуті, відпала.

Згідно зі ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, позовні вимоги є доведеними, обґрунтованими, не спростованими відповідачем, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує питання, зокрема, про розподіл між сторонами судових витрат.

Позивачем за подання позову до суду сплачено судовий збір у сумі 2 422 грн 40 коп (3 028,00 х 0,8 оскільки позовна заява подана через електронний суд) згідно з платіжними інструкціями № 1 від 25.04.2024 та № 5 від 25.04.2024.

Пунктом 2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, оскільки заявлений позов задоволено повністю, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у сумі 2 422 грн 40 коп.

Керуючись ст. 42, 46, 74, 129, 165, 233, 238, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Соборності-9» (проспект Соборності, буд. 9, м. Луцьк, ) на користь Державної установи «Фонд Енергоефективності» (вул. Ділова, буд. 24, м. Київ, ) 17 780 грн 00 коп безпідставно збережених коштів, 2 422 грн 40 коп судового збору, а всього 20 202 грн 40 коп (двадцять тисяч двісті дві грн 40 коп).

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного-Західного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя А. М. Кравчук