ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30 липня 2024 року Справа № 903/484/24
Господарський суд Волинської області у складі:

головуючого судді - Гарбара Ігоря Олексійовича

секретар судового засідання - Гандзілевська Яна Вікторівна

за відсутності представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку у приміщенні Господарського суду Волинської області справу №903/484/24 за позовом Фізичної особи-підприємця Лисенко Альони Василівни до Фізичної особи-підприємця Дружиніної Юліани Сергіївни про визнання недостовірною та такою, що порочить ділову репутацію та стягнення 50000,00 грн моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

02.04.2024 ФОП Лисенко А.В. надіслала до суду позовну заяву до ФОП Дружиніної Ю.С., в якій просить суд:

1.Визнати недостовірною та такою, що порочить ділову репутацію фізичної особи-підприємця Лисенко Альони Василівни інформацію, поширену 12 січня 2024 року та у грудні 2022 року фізичною особою-підприємцем Дружиніною Юліаною Сергіївною на інформаційному ресурсі мережі INTERNET на власній сторінці у Instagram Stories.

2. Стягнути з ФОП Дружиніною Юліани Сергіївни на користь фізичної особи-підприємця Лисенко Альони Василівни, у якості моральної шкоди у розмірі 50000,00 грн.

3. Стягнути з ФОП Дружиніною Юліани Сергіївни на користь фізичної особи-підприємця Лисенко Альони Василівни сплачений судовий збір у розмірі 6056,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 20.05.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвала суду від 20.05.2024, яка була направлена рекомендованим листом на юридичну адресу відповідача ( АДРЕСА_1 ) повернута з відміткою відділення поштового зв`язку "адресат відсутній за вказаною адресою".

Строк для подання відзиву - до 12.06.2024 включно.

Відзив відповідача на адресу суду не надходив.

17.06.2024 позивача сформувала в системі "Електронний суд" клопотання, яким долучила до матеріалів справи відео файли, які підтверджують неправомірні дії Відповідача по справі. Просила провести підготовче засідання за відсутності Позивача по справі.

Ухвалою суду від 18.06.2024 розгляд підготовчого засідання відкладено на 02.07.2024 о 11:30 год.

01.07.2024 представник відповідача сформував в системі "Електронний суд" заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку із необхідністю належної підготовки до справи, подання відзиву та письмових доказів з обгрунтуванням причин пропуску відповідного строку, оскільки між адвокатом Ульчаком Б.І. та відповідачем у справі 01.07.2024 укладено договір про надання правничої допомоги.

Ухвалою суду від 02.07.2024 продовжено строк підготовчого судового засідання на 30 календарних днів до 22.08.2024. Розгляд підготовчого засідання відкладено на 30.07.2024 о 11:00 год.

29.07.2024 позивач сформувала в системі «Електронний суд» клопотання, яким долучила до справи файли сертифікації та відповідності якості матеріалів ТМ «THE Mineral». Також, просила провести підготовче засідання за відсутності позивача у справі.

29.07.2024 представник відповідача сформував в системі «Електронний суд»:

- відзив на позовну заяву, в якому просить суд поновити строк для подання відзиву щодо заявленого позову, з підстав пропуску такого строку з поважних причин, а саме: неотримання ухвали про відкриття провадження у справі відповідачем, укладенням договору про надання правової допомоги адвоката 01.07.2024, відкладенням підготовчого судового розгляду 02.07.2024, відпусткою адвоката в період з 03.07.24 по 28.07.24 з перебуванням останнього за кордоном. Просив у задоволенні позовних вимог ФОП Лисенко А.В. до ФОП Дружиніної Ю.С. про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації, відмовити в повному обсязі.

-клопотання в якому просить суд відмовити у задоволенні клопотання про долучення доказу, а саме відеофайли від 17.06.2024, оскільки подані з пропуском строку, неподанням клопотання про поновлення строку на подання відповідного доказу. В подальшому сторона позивача через систему «Електронний суд» 29.07.2024 подала нове клопотання про долучення письмових доказів, водночас вказане клопотання також не містить клопотання про поновлення строку на подання доказів та обгрунтування причин неможливості подання таких доказів одночасно із поданням позовної заяви у справі. З врахуванням вказаних процесуальних аспектів просить у задоволенні клопотання від 29.07.2024 відмовити.

У визначений судом день та час сторони своїх представників в засідання суду не направили.

Щодо поновлення строку для надання відзиву, судом враховано наступне.

Згідно з ч.4 ст. 166 ГПК України, відповідь на відзив подається в строк, встановлений судом. Суд має встановити такий строк подання відповіді на відзив, який дозволить позивачу підготувати свої міркування, аргументи та відповідні докази, іншим учасникам справи - отримати відповідь на відзив завчасно до початку розгляду справи по суті, а відповідачу - надати учасникам справи заперечення завчасно до початку розгляду справи по суті.

Відповідно до ч.1 ст.118 ГПК України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Порядок вирішення питань, що виникають у зв`язку з поновленням та продовженням процесуальних строків визначено статтею 119 ГПК України.

Частиною 1 статті 119 ГПК України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи (ч.2 та ч.3 ст. 119 ГПК України).

Разом з тим, суд зазначає, що згідно з приписами ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною. Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

При цьому, Європейський суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Європейського Суду з прав людини у справах Савенкова проти України від 02.05.2013, Папазова та інші проти України від 15.03.2012). Європейський суд щодо тлумачення положення "розумний строк" в рішенні у справі "Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства" роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків.

Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

Враховуючи викладене, з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, кількості документів, які долучені позивачем до відповіді на відзив, з метою дотримання розумного строку, суд вважає за необхідне поновити відповідачу строк для подання відзиву.

Щодо клопотання позивача про долучення доказів від 15.06.2024 та від 28.07.2027, судом враховано наступне.

У відповідності до ч.ч.1-2 ст.80 ГПК України, учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Згідно ч.ч.4-5 ст.80 ГПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч.8 ст.80 ГПК України).

З відповідних положень ст.80 ГПК вбачається, що докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, повинні існувати на момент звернення до суду з відповідним позовом, і саме на позивача покладено обов`язок подання таких доказів одночасно з позовною заявою. Єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом доказів з порушенням встановленого строку, - наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії (наприклад, якщо стороні не було відомо про існування доказів), тягар доведення яких також покладений на учасника справи (Постанова КГС ВС від 28.07.2020 у справі № 904/2104/19).

Європейський суд з прав людини вказує, що термін "встановленим законом" у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод спрямований на гарантування того, "що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом". У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. Фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність (§ 23, 24 рішення Європейського суду з прав людини від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України", заяви № 29458/04 та № 29465/04).

Отже, така обставина як відсутність існування доказів на момент звернення до суду з відповідним позовом взагалі виключає можливість прийняття судом додаткових доказів незалежно від причин їх неподання позивачем. Навпаки, саме допущення такої можливості судом матиме наслідком порушення наведених норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже системність і послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів.

Подібні висновки наведені у постановах Верховного Суду від 26.02.2019 у справі №913/632/17, від 06.02.2019 у справі №916/3130/17, від 19.10.2021 у справі №903/533/21.

Отже, оскільки строк для подання позивачем доказів по справі сплив, а клопотання про поновлення такого строку в матеріалах справи відсутнє, господарський суд відмовляє у задоволенні клопотання позивача про долучення доказів від 15.06.2024 та від 28.07.2024.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 ГПК України підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Приймаючи до уваги, що в підготовчому засіданні були вирішені питання, зазначені у ч.2 ст. 182 ГПК України, з огляду на відсутність підстав для відкладення підготовчого засідання та оголошення в ньому перерви, суд вважає за необхідне закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.

Враховуючи, що судом здійснено усі необхідні та достатні дії для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті, з огляду на відсутність підстав для відкладення підготовчого засідання, суд вважає за необхідне закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.

Керуючись ст.ст. 80, 118, 119, 177, 182, 185, 232-235 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання представника відповідача про поновлення строку для подачі відзиву- задовольнити.

2. Поновити відповідачу строк для надання відзиву визначеного в ухвалі суду від 20.05.2024.

3. Запропонувати позивачу у п`ятиденний строк з дня отримання відзиву подати до суду відповідь на відзив із врахуванням вимог ст. 166 ГПК України, з урахуванням положень ч. 3-6 ст. 165 ГПК. Надати суду докази направлення відповіді на відзив з доданими до нього документами на адресу відповідача.

4. В задоволенні клопотання позивача про долучення доказів від 15.06.2024 та від 28.07.2024 - відмовити.

5. Закрити підготовче провадження, розгляд справи по суті призначити на 03 вересня 2024 року о 11:15 год.

Судове засідання відбудеться в приміщенні господарського суду Волинської області (пр. Волі, 54а, м. Луцьк,43010) в залі судових засідань №103.

Ухвала суду підписана 30.07.2024.

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її підписання відповідно до ч.2 ст. 235 ГПК України. Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя І. О. Гарбар