ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2024 року м.Дніпро Справа № 904/3674/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач)

суддів: Мороза В.Ф., Чередка А.Є.

секретар судового засідання Михайлова К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2024 (прийняте суддею Загинайко Т.В., повне судове рішення складено 02.02.2024) у справі № 904/3674/23

за позовом Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Електронтехсервіс ЛТД"

про стягнення 719 803 грн 95 коп

ВСТАНОВИВ:

1.Короткий зміст заявлених вимог.

Державне підприємство "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Електронтехсервіс ЛТД" 719 803 грн. 95 коп. - штрафу за відмову від поставки товару за Договором від 26.11.2019 №35.1.-14/3-74 про закупівлю.

2.Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2024 у справі № 904/3674/23 відмовлено у задоволенні позову.

Приймаючи вказане рішення суд першої інстанції виходив з тих обставин, що оскільки в алгоритмі нарахування штрафу, передбаченого пунктом 8.6 Договору, відсутня така складова як загальна ціна договору, визначена пунктом 3.1 Договору, а також відсутня відмова відповідача від поставки, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

3.Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Державне підприємство "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" подало апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2024 у справі № 904/3674/23, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Електронтехсервіс ЛТД" на користь Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" суму коштів у розмірі 719 803, 95 грн.

4.Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що висновки суду в оскаржуваному рішенні про те, що в матеріалах справи відсутні докази відмови Відповідача від поставки Товару є такими, що не відповідають дійсним обставинам справи.

Відповідач листом від 22.06.2021р. № 22/06 повідомив Позивача про відмову від поставки Товару замовленого Позивачем заявкою від 02.06.2021р. № 50-22/2-222, а саме Відповідач зазначив: "...Наше підприємство не має можливості здійснити постачання продукції, а саме Автогуму RHT 7.5 R15 135/133K у кількості 2 шт....".

Отже, Відповідач у листі від 22.06.2021р. № 22/06 визнав, що він не може поставити Товар і пропонував поставити інший Товар.

Водночас, Позивач не мав можливості здійснити заміну Товару, шляхом внесення змін до Договору, оскільки Відповідач не надав належних доказів того, що Товар не може бути поставленим, зокрема доказів того, що Товар знято з виробництва. Відповідач на підтвердження обставин зняття Товару з виробництва надав лист від 11.06.2021р. № 0611-1 за підписом виконавчого директора ТОВ "Спецшина Україна", проте, вказаний лист не є належним доказом на підтвердження існування обґрунтованих причин щодо не поставки Товару, оскільки Відповідач не надав доказів того, що виключно ТОВ "Спецшина Україна" є виробником Товару або, що виключено тільки дане товариство було офіційним дистриб`ютором Товару і, що виробник товару офіційно підтвердив і повідомив Відповідача про зняття з виробництва Товару. Окрім того, умовами Договору не було передбачено, що Відповідач зобов`язаний здійснити закупівлю Товару виключно у ТОВ "Спецшина Україна".

Додатково слід зазначити, що на момент надходження листа Відповідача від 22.06.2021р. № 22/06, 30.06.2021р. закінчувалася дія Договору, що унеможливлює внесення змін до Договору в частині заміни Товару, водночас вносити таки зміни у Позивача обґрунтованих підстав не було та внесення таких змін до договору після закінчення строку дії договору не відповідатиме чинному законодавству України.

Отже, замінити Товар на інший, шляхом укладання додаткової угоди, не було як правових підстав, так і законної можливості.

Відповідач в порядку ст. 188 ГК України не звертався до ДП МА "Бориспіль" з пропозицію внесення змін до Договору та з позовом до суду з вимогою визнати укладеною додаткову угоду до Договору про внесення відповідних змін до Договору.

На підтвердження своєї позиції та визнання факту порушення зобов`язань за який Договором передбачено штраф у розмірі 25 %, Відповідач 14.08.2023р., тобто вже після відкриття судом провадження у даній справі, сплатив Позивачу штраф у розмірі 25 % від суми невиконаного зобов`язання з поставки Товару, що підтверджується платіжної інструкцією від 14.08.2023р. № 2025.

Відповідач у Відзиві на позову заяву (п. 3 прохальної частини) виклав клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій, що стягувалися Позивачем, що також, свідчить про визнання Відповідачем факту порушення ним договірних зобов`язань з поставки Товару в частині відмови від поставки.

Отже зазначені обставини щодо відмови здійснення поставки визнані відповідачем.

Висновки суду в оскаржуваному рішенні про те, що в алгоритмі нарахування штрафу, передбаченого пунктом 8.6 Договору, відсутня така складова, як загальна ціна договору, визначена пунктом 3.1 Договору, що є підставою для відмови у задоволенні позову, є необґрунтованими та помилковими.

Пунктом 3.2. Договору чітко, однозначно і зрозуміло, Сторони передбачили, що ціна за одиницю Товару визначена у специфікації Договору.

Специфікація, що є додатком № 1 до Договору містила вичерпний перелік найменування Товару, інформацію про кількість одиниць, ціну за одиницю, суму за кожну позицію Товару без врахування ПДВ. Так, за результатом складання загальної вартості Товару переліченого у специфікації додаток № 1 до Договору вбачається, що ціна Товару становить 2 399 346, 50 грн. + 479 869, 30 грн. ПДВ = 2 879 215, 80 грн.

Більше того, без встановлення ціни Договору, Договір би взагалі не міг бути укладеним між сторонами, оскільки Договір укладався у відповідності до процедури встановленої Законом України "Про публічні закупівлі".

Ціна Товару запропонована Відповідачем у тендерній пропозиції і умови оплати були обов`язковими критеріями за яким оцінювалася пропозиція Відповідача та умови якої у подальшому на виконання вимог вказаного закону були визначені у Договорі.

5.Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Відповідач проти задоволення скарги заперечує та зазначає, що не відмовлявся від поставки Товару, а навпаки здійснював всі дії для заміни Товару на інший, в зв`язку з його відсутністю на ринку. Проте через тривале погодження такої заміни позивачем, поставка так і не відбулась.

Тобто, Відповідач не заперечує про факт непоставки Товару на суму 21 120,00 грн. Та відповідно, Відповідачем було сплачено штрафні санкції - 5 280,00 грн. у розмірі 25% від суми непоставленого товару, що підтверджується платіжною інструкцією від 14.08.2023 № 2025, яка міститься в матеріалах справи.

Отже, висновок суду першої інстанції про те, що в матеріалах справи відсутні докази відмови Відповідача від поставки Товару є обґрунтований. В той же час такий висновок суду першої інстанції не впливає на правомірність прийнятого рішення, так як суду першої інстанції встановив порушення Відповідачем умов договору, в частині непоставки Товару на суму 21 120,00 грн. та сплати Відповідачем 5 280,00 грн. штрафних санкції у розмірі 25% від суми непоставленого Товару.

Сторонами Договору визначено конкретну ціну кожного товару, яка зазначена у специфікації. А пунктом 3.1. Договору сторонами встановлено граничну межу ціни Договору, а не фактичну ціну Договору, з якої можливо розрахувати штрафні санкції у відповідності до п. 8.6 Договору.

В зв`язку з тим, що порядок розрахунку штрафних санкцій, що передбачений умовами Договору є неоднозначним, а Договір складав саме Позивач, то суд першої інстанції при прийнятті рішення обґрунтовано взяв до уваги правову позицію Верховного Суду, викладену постанові від 18.04.18 у справі №753/11000/14-ц, та застосував тлумачення "contra proferentem" (слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх писав).

Цивільним кодексом України визначено поняття санкції у вигляді штрафу та відповідно порядок її обчислення - а саме у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Позивач розрахував суму штрафу від вартості всього поставленого Товару за Договором. В свою чергу Відповідач належним чином виконав зобов`язання щодо поставки іншого Товару у відповідності до специфікації. А тому не може бути накладена відповідальність у вигляді штрафу за належним чином виконані зобов`язання.

Позивач просить суд стягнути санкції у вигляді штрафу в розмірі 719 803,95 грн. Розмір санкцій в 34 рази більше ніж сума неналежно виконаного зобов`язання. Штраф у розмірі, який перевищує в 34 рази суму неналежно виконаного зобов`язання є несправедливим та суперечить принципам розумності та добросовісності та є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду Відповідача, як Постачальника.

Позивач жодним чином не міг понести збитків у розмірі 719 803,95 грн. пов`язаних з непоставкою двох автогум на суму 21 120,00 грн.

Сума штрафу у розмірі 719 803,95 грн, яка може бути стягнута з Відповідача є каральною санкцією, а не штрафною, непропорційною до порушення та буде для Позивача джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків.

6.Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.04.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою; розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 20.06.2024.

20.06.2024 судом оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

7.Встановлені судом обставини справи.

Державним підприємством "Міжнародний аеропорт "Бориспіль", як замовником, та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Електронтехсервіс ЛТД", як постачальником, було укладено договір про закупівлю №35.1-14/3-74 (надалі - Договір) (а.с.13-30).

Відповідно до пункту 1.1 Договору постачальник зобов`язується поставити замовникові товар, зазначений в п.1.2 та п.1.3 договору та відповідно до специфікації, що наведена в додатку №1 до договору, а замовник прийняти та оплатити такий товар відповідно до умов договору. Кількість, технічні характеристики та ціну товару зазначено в специфікації договору.

Найменування товару: шини для транспортних засобів великої та малої тоннажності (далі - товар) (пункт 1.2 Договору).

Згідно національного класифікатора України ДК 021:2015-34350000-5 - "Шини для транспортних засобів великої та малої тоннажності (пункт 1.3 Договору).

Місце виконання договору: 08300, Україна, Київська область, Бориспільський район, село Гора, вулиця Бориспіль-7, ДП МА "Бориспіль" (пункт 1.4 Договору).

Відповідно до пункту 3.1 Договору сума, визначена у договорі (ціна договору) не може бути більше за 2 879 215 грн. 80 коп., включаючи ПДВ 20% - 479 869 грн. 30 коп.

Ціна за одиницю товару зазначена в специфікації договору (пункт 3.2 Договору).

Ціна договору може бути змінена за взаємною згодою сторін. Такі зміни відбуваються за взаємною згодою сторін у порядку, передбаченому діючим законодавством України (пункт 3.3 Договору).

Пунктом 4.2.1 замовник протягом 30 календарних днів після фактичної поставки товару, підписання сторонами видаткової накладної на поставлений товар перераховує на поточний рахунок постачальника 100% ціни фактично поставленого товару.

Пунктом 5.1 Договору сторони узгодили, що строк поставки товару - 30 календарних днів з дати отримання письмової заявки постачальником від замовника. Датою поставки товару за договором вважається дата підписання сторонами видаткової накладної на фактично поставлений товар.

Відповідно до пункту 5.3.1 Договору товар поставляється повністю або поетапно згідно з письмовими заявками замовника з зазначенням найменування та кількості товару в межах специфікації договору.

Письмова заявка направляється замовником на електронну адресу постачальник , з подальшим направленням цінним листом з описом вкладення та повідомленням на поштову адресу постачальника: 52201, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Гагаріна, 22 (пункт 5.3.2 Договору).

Пунктом 7.3.1 Договору визначено, що постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товару у строки та на умовах, що передбачені договором.

Відповідно до пункту 8.6 Договору за відмову від поставки товару частково або повністю, постачальник зобов`язаний сплатити замовнику штраф в розмірі 25% від ціни договору.

Згідно з пунктом 8.10 Договору у разі застосування пені/штрафу, сторона, що порушила виконання зобов`язань, зобов`язана сплатити суму пені/штрафу на підставі оремо виставленого, у кожному випадку, рахунку. Оплата рахунку проводиться протягом 5-ти банківських днів з дати його отримання стороною, яка допустила прострочення виконання своїх зобов`язань за договором. Рахунок на оплату пені/штрафу направляється факсимільним зв`язком, з подальшим направленням оригіналу рахунку із супровідним листом поштою (рекомендованим з повідомленням) на адресу, що вказана в договорі.

Згідно з пунктом 12.1 Договору (в редакції додаткової угоди від 30.12.2020 №1) договір набирає чинності з дати його укладення сторонами та діє до 30.06.2021. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від виконання тих зобов`язань, що лишились невиконаними. Датою підписання є пізніша дата, якщо договорі підписувався сторонами в різні дати (а.с. 28).

Також сторонами підписаний додаток №1 до договору - специфікація договору, якою узгоджений асортимент, кількість, вартість, технічні характеристики товару (а.с. 21-24).

В подальшому сторонами було укладено додаткову угоду від 25.05.2021 №2 до Договору, якою сторони домовилися внести зміни до пункту 8 специфікації (Додаток №1) та викласти його в новій редакції: "Автогума RHT 7,5 R 15 135/133К, в кількості 2 штуки, ціна за одиницю - 8 800 грн. 00 коп., сума без ПДВ - 17 600 грн. 00 коп.", а також викласти пункт 8 Технічних/інших характеристик(Додаток №1 до Договору) в наступній редакції: "Автогума RHT 7,5 R 15 135/133К, в кількості 2 штуки, виробник Goodyear, Люксембург; індекс навантаження 135/133, індекс швидкості: J, виконання: з камерою" (а.с. 29).

На виконання умов пункту 5.1 Договору замовник звернувся до постачальника із заявкою від 02.06.2021 №50-22/2-222 щодо виконання договору, у якій просив поставити товар відповідно до специфікації: "Автогума RHT 7,5 R 15 135/133К, в кількості 2 штуки". Вказана заявка була отримана постачальником 29.06.2021, що підтверджується підписом уповноваженої особи постачальника та печаткою підприємства (а.с.31).

В подальшому позивач звернувся до відповідача з листом від 23.10.2021 №03-22-187 "Щодо нарахування штрафу", у якому зазначає, що заявка від 02.06.2021 №50-22/2-222 була отримана відповідачем 29.06.2021, проте поставка товару не відбулася. Тому, згідно з пунктом 8.6 Договору за відмову від поставки товару частково або повністю, відповідачеві буде нараховано штраф у розмірі 25% від Ціни Договору, отже сума штрафу складає 719 803 грн. 95 коп. та пропонував сплатити рахунок-фактуру на сплату штрафу протягом 5 банківських днів з дати його отримання (а.с.32-35).

Як вбачається, вказаний лист з рахунком було отримано відповідачем 30.11.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.35).

Також позивач звернувся до відповідача з претензією від 24.01.2022 №35-28/5-2, у якій вимагав в місячний строк з дня одержання цієї претензії виконати належним чином свої зобов`язання за Договором та перерахувати на рахунок позивача суму заборгованості в розмірі 719 803 грн. 95 коп. (а.с.36-39).

Як вбачається, поштове відправлення з претензією було повернуто позивачеві з довідкою АТ "Укрпошта" Ф.20 "За закінченням терміну зберігання" (а.с.39).

Позивач стверджує, що у порушення пункту 8.10 Договору штрафні санкції на загальну суму 719 803 грн. 95 коп. за порушення строку поставки замовленої партії товару відповідачем позивачеві не сплачені, що і стало причиною виникнення спору та звернення позивача з позовом до суду.

8.Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Згідно з нормами ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. ст. 625, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України, ч. 1 ст. 173 ГК України).

Згідно вимог статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 663 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, невиконання зобов`язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, є порушенням зобов`язання.

За положеннями ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частин 1, 2 ст.231 Господарського кодексу України законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається. У разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: - за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); - за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджений факт невиконання відповідачем в строк зобов`язання за договором в частині поставки товару на суму 17 600 грн. 00 коп. без ПДВ або 21 120 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ - 3 520 грн. 00 коп.

Розмір неустойки обумовлений сторонами у пункті 8.6 Договору, відповідно до якого за відмову від поставки товару частково або повністю постачальник зобов`язаний сплатити замовнику штраф у розмірі 25% від Ціни договору.

Відповідно до пункту 3.1 Договору сума, визначена у договорі (ціна договору) не може бути більше за 2 879 215 грн. 80 коп., включаючи ПДВ 20% - 479 869 грн. 30 коп.

Пунктом 3.2 Договору визначено, що ціна за одиницю товару зазначена в специфікації договору.

Відповідно до ст.189 Господарського кодексу України ціна в цьому Кодексі є вираженим у грошовій формі еквівалентом одиниці товару (продукції, робіт, послуг, матеріально-технічних ресурсів, майнових та немайнових прав), що підлягає продажу (реалізації), який повинен застосовуватися як тариф, розмір плати, ставки або збору, крім ставок і зборів, що використовуються в системі оподаткування.

Ціна є істотною умовою господарського договору. Ціна зазначається в договорі у гривнях. Ціни у зовнішньоекономічних договорах (контрактах) можуть визначатися в іноземній валюті за згодою сторін.

За приписами частини 1 ст.632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Враховуючи наведені положення законодавства, та умови договору, слід дійти висновку, що сторонами у договорі визначена окрема вартість (ціна) за кожну одиницю товару (умови п.3.2 договору та у специфікації договору, що є додатком №1 до договору), втім, п.3.1 договору не визначена саме загальна ціна договору (яка є визначальною для розрахунку штрафу), а вказана лише гранична межа, яку ціна договору не може перевищувати.

З урахуванням наведеного та з огляду на те, що суд позбавлений можливості здійснити розрахунок розміру штрафу на підставі п.8.6 договору у розмірі 25% від невизначеної сторонами загальної ціни договору - тобто бази для нарахування пені, судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Таким чином, правомірність нарахування штрафу, про що зазначає позивач (апелянт) спростовано матеріалами справи, оскільки в алгоритмі нарахування штрафу, передбаченого п.8.6 договору, відсутня така складова як загальна ціна договору, визначена п.3.1 договору, про що чітко зазначено судом першої інстанції та, відповідно, на підставі чого відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Такої умови, як ціна договору, що складається з сумарної вартості (ціни) здійснених поставок або специфікацій, договір, укладений між сторонами у цій справі, не містить.

Розмір пені за порушення грошових зобов`язань встановлюється в договорі за згодою сторін. У разі, якщо договором не встановлено умов щодо розміру та бази нарахування пені, або умов про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, сума пені може бути стягнута лише в разі, якщо обов`язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом.

Колегія суддів погоджується з посиланням суду першої інстанції на правову позицію Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладену у постанові від 18.04.18 у справі № 753/11000/14-ц, відповідно до якої, якщо встановлені правила не дозволяють визначити зміст умови договору, слід застосовувати тлумачення "contra proferentem" (слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх писав).

Спірний Договір був укладений за результатами проведення публічної закупівлі в системі Prozorro, отже проект договору про закупівлю від 26.11.2019 №35.1-14/3-74 підготовлено та запропоновано саме позивачем, а тому умови/слова договору слід тлумачити проти Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль".

Колегія суддів не погоджується з висновками суду, що дії відповідача у сукупності не свідчать про фактичну відмову від поставки товару суму 21 120, 00 грн.

Відповідно до позиції №8 специфікації Договору, яка була підписана 26 листопада 2019 року, Постачальник зобов`язаний був поставити "Автогуму 205/80 R15 124/1221" в кількості 2 шт. за ціною 8 800,00 грн (без ПДВ), на загальну суму 17 600,00 грн (без ПДВ) - 21 120,00 грн (з ПДВ).

Замовником було подана заявка від 24.06.2020 про поставку зазначеної гуми.

Відповідач повідомив позивача про те, що у дилера заводу-виробника компанії Автогума 205/80R15 124/122J Brigestone була знята з виробництва (лист №64 від 13.08.2020).

В подальшому відповідач неодноразово звертався до позивача з посиланням на необхідність заміни товару, пропонував новий товар, який на момент поставки також був відсутній у виробника. Поставка спірного товару між сторонами так і не відбулась.

За положеннями ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Про відсутність наміру здійснювати поставку товару свідчить і оплата відповідачем штрафу в розмірі 5 280 грн. 00 коп. за неналежне виконання зобов`язань за Договором щодо поставки товару на суму 21 120 грн. з урахуванням ПДВ (21 120 грн. 00 коп. х 25%) та надана копія платіжної інструкції від 14.08.2023 №2025 з призначенням платежу: "Штрафні санкції по договору №35.1-14/3-74 від 26.11.2019.

Проте, вищевикладене не спростовує обставин необхідності відмови у задоволенні позову з інших підстав.

9.Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За встановлених обставин справи, апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення місцевого господарського суду зміні або скасуванню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2024 у справі № 904/3674/23 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2024 у справі № 904/3674/23 залишити без змін.

Витрати з оплати судового збору, понесені у суді апеляційної інстанції, віднести на апелянта.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05.08.2024

Головуючий суддя Л.А. Коваль

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя А.Є. Чередко