ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.07.2024м. СумиСправа № 920/570/24

Господарський суд Сумської області у складі судді Котельницької В.Л., розглянувши матеріали справи № 920/570/24 у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін

за позовом Комунального підприємства Тростянецької міської ради «Центр комунальних послуг» (код за ; вул. Миру, буд. 2, м. Тростянець, Охтирський р-н, Сумська обл., 42600),

до відповідача фізичної особи-підприємця Лещишиної Юлії Павлівни (рнокпп НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ),

про стягнення 33008,74 грн,

установив:

15.05.2024 позивач звернувся з позовом, відповідно до якого просить стягнути з відповідача 33008,74 грн боргу та 3028,00 грн судового збору.

17.05.2024 за електронним запитом суду сформований витяг з ЄДРПОУ, за яким відповідач - Лещишина Юлія Павлівна , з 18.08.2015 зареєстрований як фізична особа-підприємець з місцезнаходженням: АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 17.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №920/570/24; постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами; установлено сторонам строки для надання заяв по суті справи. Копію зазначеної ухвали надіслано учасникам справи відповідно до вимог частин 6-7 статті 6 ГПК України (в т.ч.: відповідачу засобами поштового зв`язку на адресу місцезнаходження за даними ЄДРПОУ).

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію зазначеної ухвали відповідач отримав 04.06.2024.

Правом на подання відзиву на позов відповідач не скористався.

За відсутності відзиву відповідача суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи зазначене, беручи до уваги відсутність будь-яких клопотань сторін, у яких останні заперечували проти розгляду даної справи по суті, а також зважаючи на наявність в матеріалах справи всіх документів та доказів, необхідних для повного, всебічного та об`єктивного її розгляду і вирішення цього спору, суд дійшов висновку про можливість вирішення по суті наведеної справи, призначеної до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику представників сторін (без проведення судового засідання), за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України в разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно із статтею 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими Господарським процесуальним кодексом України для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Ураховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки та подання витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України, статтями 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам були створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи по суті за наявними у ній матеріалами.

Судовий процес на виконання ч. 3 ст. 222 ГПК України не фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до статті 233 ГПК України рішення у справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд установив наступне.

14.06.2018 між Комунальним підприємством Тростянецької районної ради «Райкомунгосп» (далі - орендодавець) та фізичною особою-підприємцем Лещишина Юлія Павлівна (далі - орендар, відповідач) укладено договір №271 оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл та міста Тростянецького району (далі - договір №271).

Відповідно до п. 1.1 договору №271 орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування індивідуально визначене нерухоме майно спільної власності територіальних громад сіл та міста Тростянецького району нежитлові приміщення площею 43,47 м2 за розрахунком (кімната № 2 площею 20,6 м2, кімната № 3 площею 11,6 м2 х на коефіцієнт використання корисної (розрахункової) площі - 1,35, розташованих за адресою: Сумська обл, м. Тростянець, вул. Благовіщенська, 10а ) (далі - орендоване майно).

Майно передається в оренду для провадження підприємницької діяльності у сфері роздрібної торгівлі продуктами харчування, кондитерськими виробами, напоями (п. 1.3 договору №271).

Пунктом 2.1 договору № 271 визначено, що орендар вступає в строкове платне користування майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання Сторонами цього Договору та акту прийняття-передачі майна.

Відповідно до п. 2.5. договору № 71 визначено, що у разі припинення цього договору орендоване майно повертається орендарем орендодавцю в аналогічному порядку, встановленому при передачі майна орендарю цим договором. Орендоване майно вважається поверненим орендодавцеві з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі.

Згідно з пунктами. 3.1., 3.4., 3.5 договору № 271 орендна плата визначається на підставі п.8 Методики розрахунку орендної плати, затвердженої рішенням сесії Тростянецької районної ради від 10 червня 2016 року (далі - Методика розрахунку), і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку - травень 2018 року 2130,46 грн на місяць; орендна плата перераховується орендарем орендодавцю не пізніше 15 числа наступного місяця за звітним. Орендар зобов`язаний сплачувати орендну плату на підставі виставлених рахунків. Орендна плата, перерахована несвоєчасно або в неповному обсязі підлягає індексації та стягується орендодавцем відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення включаючи день оплати.

Відповідно п. 3.9 договору №271 у разі припинення (розірвання) договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передачі включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обов`язку сплатити орендодавцю заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі враховуючи санкції.

Пунктом 4.2 договору №271 передбачено, що орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату.

За пунктом 6.1 договору №271 передбачалося, що орендодавець зобов`язаний передати орендарю в оренду майно згідно акту приймання-передачі майна, який підписується одночасно із договором.

Пунктами 9.1 та 9.2 договору №217 визначено, що договір діє з 14.06.2018 до 14.0.2021 включно. Умови цього договору зберігають силу протягом всього строку договору, в тому числі у випадках, коли після його укладення, законодавством установлено правила, що погіршують становище орендаря, а в частині зобов`язань орендаря щодо орендної плати - до виконання зобов`язань.

Відповідно до п. 10 договору №217 додатки до цього договору є його невід`ємною і складовою частиною. До цього Договору додаються: розрахунок орендної плати, акт прийняття-передачі орендованого майна, договорі на утримання нежитлових приміщень.

14.06.2018 між орендарем та орендодавцем підписано акт прийому-передачі нежитлових приміщень, за яким орендодавець передав, а орендар прийняв нежитлові приміщення загальною площею 43,47 м2 розташовані за адресою: Сумська область, м.Тростянець, вул. Благовіщенська, 10а, (надалі - орендоване майно), що перебуває на балансі Комунального підприємства Тростянецької районної ради "Райкомунгосп".

20.11.2020 рішенням Тростянецької міської ради №69 «Про зміну назви та затвердження статуту комунального підприємства Тростянецької міської ради «Центр комунальних послуг « у новій редакції» міська рада вирішила:

-змінити назву юридичної особи () комунальне підприємство Тростянецької районної ради «Райкомунгосп» на комунальне підприємство Тростянецької міської ради «Центр комунальних послуг»;

-визнати Тростянецьку міську раду засновником комунального підприємства Тростянецької міської ради «Центр комунальних послуг»;

-встановити, що комунальне підприємство Тростянецької міської ради «Центр комунальних послуг» є правонаступником комунального закладу Тростянецької районної ради «Господарчий відділ по обслуговуванню об`єктів спільної власності територіальних громад Тростянецького району»;

-внести зміни та затвердити Статут комунального підприємства Тростянецької міської ради «Центр комунальних послуг» в новій редакції.

Станом на 11.05.2021 за довідкою позивача від 11.05.2021 № 10 заборгованість з орендної плати за оренду нежитлових приміщень загальною площею 43,47 кв.м. за договором №271 у відповідача була відсутня.

17.05.2021 між Комунальне підприємство Тростянецької міської ради «Центр комунальних послуг» (далі - позивач, орендодавець) та ФОП Лещишиною Ю.П. підписано додаткову угоду про внесення змін до договору оренди № 271 від 14.06.2018 нерухомого майна, що належить до комунальної власності Тростянецької міської територіальної громади (нова редакція) (далі - угода від 17.05.2021).

Пунктами 3.3., 3.4, 3.5, 3.6, 3.8. угоди від 17.05.2021 передбачалася сплата орендної плати орендарем орендодавцю до 15 числа місяця, наступного за звітним. Орендар сплачує орендну плату на підставі рахунків орендодавця. Податок на додану вартість нараховується на загальну суму орендної плати. Орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, стягується орендодавцем. На суму заборгованості орендаря зі сплати орендної плати нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення перерахування орендної плати. Припинення договору оренди не звільняє Орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендну платою, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи пеню та неустойку (за наявності).

Пунктом 4.1 угоди від 17.05.2021 визначено, що у разі припинення договору орендар зобов`язаний зокрема сплатити орендну плату, нараховану до дати, що передує даті повернення майна з оренди, пеню (за наявності).

Пунктами 4.3, 4.4 угоди від 17.05.2021 передбачалося, що майно вважається повернутим з оренди з моменту підписання сторонами акту повернення з оренди орендованого майна. Якщо орендар не повертає майно після отримання від орендодавця примірника акта, орендар сплачує неустойку в розмірі подвійної орендної плати за кожний день користування майном після дати припинення цього договору.

Відповідності до п 11.1 угоди від 17.05.2021 строк дії договору №271 було продовжено до 01.03.2022 включно.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач користувався орендованим майном з 14.06.2018 по 23.11.2022 включно, разом з тим, як зазначає позивач у позові систематично порушуючи умови договору №271 та угоди від 17.05.2021 в частині повної та своєчасної сплати коштів.

15.01.2021 листом №11 позивач надіслав відповідачу претензію № 1 з вимогою погасити заборгованість за договором №271 в розмірі 28356, 96 грн, зазначену претензію ФОП Лещишина Ю.П. отримала 19.01.2021, про що свідчить підпис відповідача на претензії.

Позивач у позові зауважив, що після отримання вказаної претензії відповідач частково сплатив заборгованість в розмірі 52500,00 грн, на підтвердження чого позивач додав до позову платіжні інструкції. Кошти направлялись позивачем на погашення заборгованості з орендної плати, заборгованості з утримання орендованого майна, пені та штрафу, а також на сплату поточних платежів за користування майном.

15.09.2021 листом №124 позивач повідомив відповідача про те, що договір №271 після закінчення строку його дії продовжено не буде.

12.01.2022 р. листом №6 позивач надсилав відповідачу претензію № 2 з вимогою сплатити заборгованість у розмірі 12663,90 грн. Претензію №2 відповідач отримав 12.01.2022 проставивши відповідну відмітку на примірнику позивача.

Позивач у позові зауважує, що з дня отримання відповідачем претензії №2 і до дня подачі позову відповідач жодного разу не сплачувала рахунки з орендної плати та утримання орендованого майна, надані позивачем.

07.02.2022 листом №12 КП ТМР «Центр комунальних послуг» повідомило ФОП Лещишину Ю.П. про закінчення терміну дії договору №271 та про заборгованості за договором, надіславши для підписання 2 примірники акту повернення з оренди нерухомого майна.

06.06.2022 відповідач звернулась до позивача із заявою, в якій просила у період з 24.02.2022 по 30.06.2022 не нараховувати орендну плату та плату за утримання , а також штраф у зв`язку із неможливістю використання об`єкту оренди через окупацію міста Тростянець Російською Федерацією, відсутністю електроенергії та пошкодження об`єкта оренди.

Як зазначив позивач у позові, за результатами розгляду заяви та враховуючи пп. 5 п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 №634 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану» позивачем було погоджено питання звільнення від орендної плати за період з 24.02.2022 по 30.06.2022. Орендна плата за вказаний період не нараховувалась. Нарахування орендної плати та плати за утримання орендованого майна було відновлено з 01.07.2022 та проводилось до 23.11.2022 (до моменту підписання сторонами спору акту повернення майна з оренди).

23.11.2022 позивач виставив відповідачу рахунок №197 в розмірі 2567,80 грн за оренду приміщення в листопаді 2022 року за договором №271.

23.11.2022 між позивачем та відповідачем підписано акт виконаних робіт (наданих послуг) в сумі 2567,80 грн за оренду приміщення за листопад 2022 року за договором №271.

23.11.2022 між позивачем та відповідачем підписано акт повернення з оренди, за пунктом 1 якого орендар передав (повернув), а орендодавець прийняв нежитлові приміщення загальною площею 43,47 м2, корисна площа 32,2 м2 (кім. №2, 3) які розташовані за адресою: Сумська обл, м. Тростянець, вул. Благовіщенська, 10а , що знаходиться на балансі КП Тростянецької міської ради «Центр комунальних послуг». Другим пунктом зазначеного акту відповідач підтвердив суму заборгованості перед позивачем з орендної плати в розмірі 33008,74грн.

28.03.2024 листом від 11.03.2024 №22 позивач направив відповідачу претензію №3 з вимогою сплатити заборгованість за договором №271 в розмірі 33008,74 грн. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення зазначену претензію відповідач отримав, але залишив без задоволення.

Зазначене стало підставою звернення позивача до суду з даним позовом.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 174 ГК України визначено, що підставою виникнення господарських зобов`язань зокрема є господарські договори та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачених законом, але такі, які йому не суперечать.

Відповідно до вимог частини першої статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 193 ГК України встановлено обов`язок суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до статей 759, 762 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено факт заборгованості відповідача за договором №271, який підтверджується матеріалами справи, у зв`язку з чим, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 33008,74 грн є правомірними, обґрунтованими та задовольняються судом.

Згідно з частинами першою, третьою статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною першою статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до статті 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 79 ГПК України).

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України.

Згідно з ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до матеріалів справи позивачем доведено належними та допустимими доказами ті обставини, на які він посилався, як на підставу позову щодо стягнення з відповідача 33008,74 грн боргу за договором №271.

При ухваленні рішення в справі, суд, у тому числі, вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача судовий збір в сумі 3028,00 грн, що сплачений при зверненні з позовом за платіжною інструкцією №135 від 13.05.2024.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, позивачу за рахунок відповідача відшкодовується 3028,00 грн судового збору.

Керуючись статтями 123, 129, 231, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

вирішив:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Лещишиної Юлії Павлівни (рнокпп НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) на користь Комунального підприємства Тростянецької міської ради «Центр комунальних послуг» (код за ; вул. Миру, буд. 2, м. Тростянець, Охтирський р-н, Сумська обл., 42600) 33008,74 грн (тридцять три тисячі вісім грн 74 коп.) заборгованості (на р/р НОМЕР_2 в АТ КБ «Приватбанк», МФО 337546, ) та 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім грн 00 коп.) судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст. 256, ст. 257 ГПК України).

Суд звертає увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 6 ГПК України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Повний текст рішення складено та підписано 07.08.2024.

Суддя В.Л. Котельницька