ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2024 року м. ОдесаСправа № 916/401/24
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Філінюка І.Г.

суддів Аленіна О.Ю., Богатиря К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС»

на рішення Господарського суду Одеської області від 22.04.2024

по справі №916/401/24

за позовом: Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС»

до відповідача: Виконавчого комітету Одеської міської ради

про стягнення 150360, 41 грн.

суддя суду першої інстанції - Смелянець Г.Є.

місце винесення рішення: м. Одеса, пр-т Шевченка, 29, Господарський суд Одеської області.

Повний текст рішення складено та підписано: 22 квітня 2024.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з Виконавчого комітету Одеської міської ради суми сплаченого страхового відшкодування в розмірі 150360,41 грн. та суми сплаченого судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним:

- на підставі укладеного між позивачем (Страховик) і ОСОБА_1 (Страхувальник) договору добровільного страхування наземного транспортного засобу №116258а0оа від 05.09.2020, внаслідок настання страхової події, а саме за адресою м. Одеса, вул. Шкільний Аеродром 1 на припаркований автомобіль впало дерево, в результаті чого автомобіль зазнав механічних пошкоджень, позивачем здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 143668,41 грн. Окрім того, сума несплачених страхових платежів по договору становить 6692 грн., а тому збитки за страховим випадком з автомобілем "Mazda CX-5", д/н НОМЕР_1 , яких зазнав позивач становлять 150360,41 грн.

- до відання виконавчого органу міської ради належить організація благоустрою населених пунктів, та контроль за станом зелених насаджень, а обов`язок з відшкодування заподіяної шкоди внаслідок падіння дерев покладається саме на орган місцевого самоврядування, як відповідальну особу за стан зелених насаджень за адресою м. Одеса, вул. Шкільний Аеродром 1.

- відповідачем не доведено відсутність його вини, яка полягає у неналежному виконанню обов`язків по контролю за станом зелених насаджень, у зв`язку з чим відповідач повинен відшкодувати ПРАТ «СК «АРКС» суму сплаченого страхового відшкодування.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 22.04.2024 відмовлено Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «АРКС» у задоволенні позову до Виконавчого комітету Одеської міської ради про стягнення 150360, 41 грн. у справі №916/401/24.

Обґрунтування рішення суду.

Судом зазначено, що між протиправною бездіяльністю відповідача та завданою шкодою відсутній прямий причинний зв`язок, оскільки позивачем не доведено суду, що саме завдана застрахованому автомобілю шкода була спричинена саме внаслідок падіння дерева на автомобіль «MAZDA СХ-5», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Узагальнені вимоги та доводи апеляційної скарги:

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» звернулося до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 22.04.2024 року у справі № 916/401/24 за позовом Приватного акціонерного товариства страхова компанія «АРКС» до Виконавчого комітету Одеської міської ради про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування в розмірі 150360 грн 41 коп, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Скаржник зазначає, що цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завданої шкоди, згідно з якою особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона не доведе відсутність своєї вини, зокрема у зв`язку із наявністю вини іншої особи або через дію об`єктивних обставин (аналогічна усталена правова позиція наведена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 14,02.2018 року у справі № 686/10520/15, від 08.05.2018 у справі № 922/2026/17, від 21.09.2018 у справі №910/19960/15).

Скаржник посилається на правову позицію, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 920/715/17 щодо самостійного встановлення судом наявності чи відсутності складу цивільного правопорушення у деліктних правовідносинах.

В даному випадку, відповідачем не надано доказів на спростування його вини у завданні шкоди.

Відповідачем не надано доказів того, що ним визначено на конкурсних засадах балансоутримувача зелених насаджень, які розміщені вздовж вул. Шкільний Аеродром І або підприємство, з яким укладено договір про утримання та догляд за цими зеленими насадженнями.

Отже є неспроможним висновок місцевого господарського суду, твердження представника, що на їх балансі відповідача не перебуває територія, де відбулося пошкодження транспортного засобу, оскільки саме відповідачем за правилами ст.ст. 76-81 ЦПК України не доведено переконливими доказами цей факт, а тому наявні всі правові підстави для притягнення відповідача до відповідальності- як балансоутримувача дерев м. Одеса, вул. Шкільний Аеродром 1 оскільки саме на що самостійну юридичну особу, покладено обов`язок в сфері організації та виконання робіт із збереження зелених насаджень і належний догляд за ними на об`єктах благоустрою.

За таких обставин особою відповідальної за шкоду завдану власнику автомобіля є відповідач, як орган відповідальний за організацію благоустрою на території міста.

Таким чином, місцевим господарським судом при ухваленні рішення не були з`ясовані всі обставини, що мають значення для справи, що згідно ст. 277 Господарського процесуального кодексу України є підставою для скасування або зміни судового рішення.

Процесуальний рух справи в суді апеляційної інстанції.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи було визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Філінюк І.Г. судді Аленін О.Ю., Богатир К.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.05.2024.

На момент надходження апеляційної скарги матеріали справи №916/401/24 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.05.2024 доручено Господарського суду Одеської області невідкладно надіслати на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду матеріали справи №916/401/24.

Відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» на рішення Господарського суду Одеської області від 22.04.2024 по справі №916/401/24 до надходження матеріалів справи з суду першої інстанції.

29.05.2024 матеріали справи №916/401/24 надійшли на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.06.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» на рішення Господарського суду Одеської області від 22.04.2024 по справі №916/401/24.

Визначено розглянути апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» на рішення Господарського суду Одеської області від 22.04.2024 по справі №916/401/24 у порядку письмового провадження без виклику та повідомлення учасників справи.

Встановлено іншим учасникам провадження у справі строк для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання даної ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі, відзив має надійти до Південно - західного апеляційного господарського суду не пізніше десятого дня з дня вручення про відкриття апеляційного провадження у справі, з урахуванням строків поштового перебігу.

Згідно з частини 13 статті 8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Статтею 270 ГПК України визначено, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Приписами частини 10 статті 270 ГПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною другою статті 270 ГПК України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Відповідно до приписів статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції у відповідності до вимог статті 282 ГПК України, зазначає, що встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини даної справи є наступними.

Фактичні обставини справи.

05.09.2020 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» (Страховик) та ОСОБА_1 (Страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту "Все включено" №116258а0оа, предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом - легковий автомобіль "Mazda CX-5", р/н НОМЕР_1 , с/н НОМЕР_2 , номер кузова (шасі) НОМЕР_3 , 2015 року випуску, чорного кольору.

У п.18 договору встановлено строк його дії 18.09.2020 - 17.09.2021.

Як вказує позивач, 27.01.2021 відбулася страхова подія на припаркований автомобіль «MAZDA СХ-5», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 за адресою м. Одеса, вул. Шкільний Аеродром 1 впало дерево, в результаті чого, автомобіль зазнав механічних пошкоджень.

01.02.2021 ОСОБА_1 (Страхувальник) звернувся до ПАТ «СК «АРКС» із заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу, у якій зі слів Страхувальника зазначено обставини настання події: на припаркований ТЗ впало гілля.

01.02.2021 ФОП Лузанов О.П., за участю Страхувальника, складений акт зовнішнього огляду транспортного засобу, згідно з яким під час огляду ТЗ «MAZDA СХ-5», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога 58, в якому встановлені механічні ушкодження автомобіля.

Листом ГУ Національної поліції в Одеській області №37-вхідний 871 від 03.02.2021 Страхувальника повідомлено, що за результатами перевірки встановлено, що відомості викладені у заяві відносяться до категорії цивільно-правових, які розглядаються виключно у судовому порядку, тому, з метою відновлення порушених цивільних прав та відшкодування нанесених матеріальних збитків, ОСОБА_1 має право звернутись до суду у приватному порядку з цивільний позовом. Також рекомендовано звернутися до страхової компанії. Окрім того, у листі роз`яснено, що у випадку незгоди з прийнятим рішенням Страхувальник має право оскарження згідно ст. 17 Закону України "Про звернення громадян".

03.02.2021 Фірма «Інтер-Авто» у вигляді ТОВ складений рахунок - фактура №000000179-С від 03.02.2021, згідно з яким вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_1 становить 150 360, 41 грн.

24.02.2021 директором Департаменту врегулювання збитків АТ «СК» «АРКС» затверджений Страховий Акт № ARX2727112 до договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №116258а0оа від 05.09.2020, згідно з яким сума страхового відшкодування становить 143668, 41 грн.

25.02.2021 ПАТ «СК «АРКС» відповідно до платіжного доручення № 755016 від 25.02.2021, здійснило виплату суми страхового відшкодування в розмірі 143668, 41 грн. на рахунок фірми «Інтер - Авто» у вигляді ТОВ.

Листом Департаменту земельних ресурсів ОМР №01-19/1396 від 01.11.2022, за результатами розгляду адвокатського запиту Сечка С., повідомлено, що рішенням Одеської міської ради від 07.07.2009 № 4438-V затверджено перелік парків та скверів у м. Одесі, розробку проектів з їх організації (створення, благоустрою) та надання згоди на розробку проектів землеустрою з організації та встановлення меж територій рекреаційного призначення - парків та скверів у м. Одесі. До зазначеного переліку включено сквер по вул. Шкільний аеродром, 1 (п. 61 додаток № 1 до рішенням Одеської міської ради від 07.07.2009 № 4438-У).

Відповідачем в свою чергу надано до суду:

- роздруківку із офіційного сайту м. Одеси від 27.01.2021 щодо повідомлення про погіршення погодних умов 27.01.2021;

- лист Гідрометеорологічного центру Чорного та Азовського морів (ГМЦ ЧАМ) №9914-1-579/9914-10 від 21.11.2023 щодо погодних умов, які спостерігалися 27.01.2021.

Позиція Південно - західного апеляційного господарського суду.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У пункті 8 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Для відшкодування шкоди за правилами статті 1166 ЦК України необхідно довести такі факти:

а) неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, яка не відповідає вимогам закону, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії;

б) наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо). У правовідносинах, що розглядаються, шкода - це фактично міра відповідальності;

в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки особи, яка заподіяла шкоду.

г) вина завдавача шкоди, але за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону, обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.

Наявність сукупності всіх вищезазначених умов є обов`язковою для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди.

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно з ч. 2 ст. 512 та ст. 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виплата страхового відшкодування в загальній сумі 143 668,41 грн. була здійснена позивачем у зв`язку зі страховою подією та у відповідності до умов договору добровільного страхування наземного транспорту "Все включено" №116258а0оа від 05.09.2020.

Отже, факт виплати страховиком страхового відшкодування обумовив перехід до нього від страхувальника відповідних прав у порядку суброгації до особи, відповідальної за завдані збитки, в межах понесених ним витрат на виплату страхового відшкодування.

Основною характерною ознакою суброгації є збереження того зобов`язання, яке існувало на момент заподіяння шкоди і у зв`язку з яким було виплачене страхове відшкодування, та зміна в ньому кредитора.

Під час суброгації нового зобов`язання не виникає, первісні правовідносини залишаються незмінними. Тобто, у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Страховик виступає замість потерпілого.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника.

Таким чином позивач у даній справі витупає на правах потерпілого ОСОБА_1 , а тому до нього перейшло право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

Частина 2 ст. 1166 ЦК України встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, що означає, що особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини (у зв`язку із наявністю вини іншої особи або у зв`язку із дією об`єктивних обставин).

Щодо першої складової - протиправності поведінки відповідача, колегія суддів зазначає наступне.

27.01.2021 на автомобіль «MAZDA СХ-5», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , за адресою м. Одеса, вул. Шкільний Аеродром 1 впало дерево, в результаті чого автомобіль зазнав механічних пошкоджень.

У п.61 Додатку №1 до Рішення Одеської міської ради від 07.07.2009 № 443 8-V, встановлено, що за адресою м. Одеса, вул. Шкільний аеродром, 1 розміщений сквер.

Відповідно до пп. а) п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» від 06.09.2005 № 2807-IV, яким визначені правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів, до об`єктів благоустрою населених пунктів належать, зокрема території загального користування: парки (гідропарки, лугопарки, лісопарки, парки культури та відпочинку, парки - пам`ятки садово-паркового мистецтва, спортивні, дитячі, історичні, національні, меморіальні та інші), рекреаційні зони, сади, сквери та майданчики.

У п.2 ч.1 ст.21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» від 06.09.2005 № 2807-IV встановлено, що елементами (частинами) об`єктів благоустрою є: зелені насадження (у тому числі снігозахисні та протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах, в садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях.

Згідно з ч.1 ст.28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» від 06.09.2005 № 2807-IV, охороні та відновленню підлягають усі зелені насадження в межах населених пунктів під час проведення будь-якої діяльності, крім зелених насаджень, які висаджені або виросли самосівом в охоронних зонах повітряних і кабельних ліній, трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів і пристроїв.

У містах та інших населених пунктах ведеться облік зелених насаджень та складається їх реєстр за видовим складом та віком. Облік зелених насаджень проводиться органами місцевого самоврядування (ч.5 ст.28 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" від 06.09.2005 № 2807-IV).

Правила утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, за погодженням із заінтересованими центральними органами виконавчої влади (ч.7 ст.28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» від 06.09.2005 № 2807-IV).

Згідно з розділом 5 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства від 10.04.2006 №105, та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 27.07.2006 за № N 880/12754, органи державної влади та органи місцевого самоврядування визначають на конкурсних засадах із числа спеціалізованих підприємств, організацій балансоутримувачів об`єктів благоустрою зеленого господарства державної та комунальної власності. Балансоутримувач забезпечує належне утримання та своєчасний ремонт об`єкта благоустрою власними силами або може на конкурсних засадах залучати інші підприємства, установи, організації, використовуючи для цього кошти, передбачені власником об`єкта. На території об`єктів відповідно до містобудівної документації можуть бути розташовані будівлі та споруди торговельного, соціально-культурного, спортивного та іншого призначення. Власники цих будівель та споруд зобов`язані забезпечити належне утримання наданої їм земельної ділянки, а також на умовах договору, укладеного з балансоутримувачем,

забезпечувати належне утримання закріпленої за ними прилеглої території або брати пайову участь в утриманні об`єкта. На об`єктах державної чи комунальної власності межі закріпленої території та обсяги пайової участі визначають місцеві органи влади, а в м. Києві та Севастополі державні адміністрації. Відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянках, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі.

Елементи благоустрою входять до складу об`єктів благоустрою, за винятком меморіальних комплексів та об`єктів монументального мистецтва, фонтанів. Догляд за зеленими насадженнями на вулицях, площах, бульварах, майданах повинен проводитися спеціалізованими підприємствами, організаціями зеленого господарства, які укомплектовані спеціальною технікою та механізмами, кваліфікованими спеціалістами, на умовах договору з балансоутримувачем.

У ч.ч.1,2 ст.15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» від 06.09.2005 № 2807-IV також встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть утворювати підприємства для утримання об`єктів благоустрою державної та комунальної власності. У разі відсутності таких підприємств органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах своїх повноважень визначають на конкурсних засадах відповідно до закону балансоутримувачів таких об`єктів. Балансоутримувача, що здійснюватиме утримання і ремонт об`єкта благоустрою, який перебуває у приватній власності, визначає власник такого об`єкта благоустрою. Підприємство та балансоутримувач забезпечують належне утримання і своєчасний ремонт об`єкта благоустрою власними силами або можуть на конкурсних засадах залучати для цього інші підприємства, установи та організації.

Підпунктом 7 п. «а» ч. 1 ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

Отже, відповідальність за збереження зелених насаджень на об`єктах благоустрою може нести різні суб`єкти, залежно від їх власності та призначення. Наприклад, на об`єктах державної або комунальної власності цю відповідальність можуть нести балансоутримувачі, а на територіях підприємств чи установ - самі підприємства та установи. У випадку зелених насаджень на приватних ділянках відповідальність покладається на власників або користувачів цих ділянок. У разі падіння дерева на місцях масових паркувань, таких як двори будинків, біля парків чи скверів, на узбіччях доріг, власником цих зелених насаджень є комунальна влада. Відповідно, організація благоустрою та контроль за станом зелених насаджень належать до відання виконавчого органу місцевої ради.

Балансоутримувач, визначений виконавчим органом місцевої ради, несе обов`язок відшкодування заподіяної майнової шкоди внаслідок падіння дерева на відведених під це територіях. Це включає проведення оглядів зелених насаджень, виявлення аварійних дерев чи гілок та їх негайне видалення.

У випадку, якщо виконавчим органом місцевої ради не визначено балансоутримувача, відшкодування збитків повинно здійснюватися самим виконавчим органом місцевої ради.

Виконавчий комітетом Одеської міської ради не надав до суду жодних відомостей про визначення балансоутримувача такого об`єкту благоустрою міста Одеси, як сквер, який розташований за адресою вул. Шкільний Аеродром 1, а відтак, обов`язок відшкодування майнової шкоди, внаслідок падіння дерева, покладається на Виконавчий комітет Одеської міської ради.

При цьому, аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 04.04.2018 у справі №2-1474/11-ц.

Щодо другої складової - наявності шкоди та її розміру, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з наявним у справі страховим актом та платіжним дорученням №755016 від 25.02.2021 сума страхового відшкодування, яка виплачена позивачем Страхувальнику, становить 143668, 41 грн.

Отже, виходячи того, що розмір спричиненої Страхувальнику та виплаченої Страховиком шкоди становить 143668,41 грн., та відповідний позов про стягнення з відповідача шкоди є позовом, який пред`явлений в поряду суброгації, господарський суд дійшов вірного висновку про доведеність обставин щодо наявності шкоди саме в розмірі 143668,41 грн.

Обставини наявності шкоди в розмірі 6692 грн. є такими, що не доведені позивачем в межах розгляду позову в порядку суброгації, оскільки останнім не надано до суду доказів, які свідчать про оплату позивачем Страхувальнику відповідних грошових коштів.

Щодо третьої складової - причинного зв`язку між протиправною поведінкою та шкодою, то між протиправною бездіяльністю відповідача та завданою шкодою відсутній прямий причинний зв`язок, оскільки позивачем не доведено суду, що саме завдана застрахованому автомобілю шкода була спричинена саме внаслідок падіння дерева на автомобіль «MAZDA СХ-5», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Згідно з приписами статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, посилання позивача на те, що автомобіль «MAZDA СХ-5», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 зазнав механічних пошкоджень внаслідок падіння дерева за 27.01.2021 за адресою м. Одеса, вул. Шкільний Аеродром 1 підтверджуються лише відомостями, зазначеними у заяві про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу від 01.02.2021, зі слів самого Страхувальника.

Жодного іншого доказу, який дозволяє суду встановити наявність причинного зв`язку між противоправною поведінкою відповідача та спричиненою шкодою, як то: фотографії падіння дерева, заяви свідків, фіксація події працівниками Національної поліції України, позивачем до суду не надано.

Лист ГУ Національної поліції в Одеській області від 03.02.2021 №37 - вхідний, яким Страхувальнику відмовлено у фіксації факту падіння дерева на автомобіль, також не доводить відповідних обставин. Тим більш, що відмова ГУ Національної поліції в Одеській області Страхувальником оскаржена не була.

Водночас умовами п. п.27.3 договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №116258а0оа від 05.09.2020, передбачено, що до переліку документів для визначення обставин заявленої події надається копія протоколу огляду місця події.

Наданий позивачем до суду Акт огляду транспортного засобу від 01.02.2021, який складений ФОП Лузановим О.П., за участю Страхувальника, за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 55, свідчить про наявність та характер ушкоджень автомобіля «MAZDA СХ-5», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , але не доводить причин виникнення відповідних ушкоджень.

Окрім того, позивачем не надано до суду відомості, які дозволяють встановити обставини відповідного стану дерева (всихання, поширення гнилі, тощо), падіння якого на автомобіль 27.01.2021, за доводами самого позивача, спричинило шкоду.

Також, не підлягають задоволенню заявлені позивачем до стягнення з відповідача збитки несплачених страхових платежів по договору №116258а0оа від 05.09.2020 у розмірі 6692 грн., оскільки право суброгації щодо відповідних збитків не перейшло до позивача.

Скаржник, належним чином апеляційну скаргу не обґрунтував, належних доказів та обґрунтованих підстав для скасування рішення суду першої інстанції апеляційному суду не навів.

Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції зазначено, що обов`язок відшкодування майнової шкоди, внаслідок падіння дерева, покладається на Виконавчий комітет Одеської міської ради.

Відтак, суд першої інстанції надав оцінку наявним у справі доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, а тому дійшов цілком законного та обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Доводи скаржника з приводу неправильно встановлених обставин, які мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження та оцінки доказів судом першої інстанції, не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Висновки апеляційного господарського суду:

Згідно статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Будь-яких підстав для скасування рішення Господарського суду Одеської області від 22.04.2024 за результатами її апеляційного перегляду колегією суддів не встановлено.

За вказаних обставин оскаржуване рішення Господарського суду Одеської області від 22.04.2024 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» - залишенню без задоволення.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до вимог статті 129 ГПК України покладаються на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС».

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС»- залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Одеської області від 22.04.2024 у справі № 916/401/24 - залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС».

Постанова в порядку ст.282 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття, згідно статті 284 ГПК України.

Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення згідно положень ст.ст.287,288 ГПК України.

Головуючий суддя І.Г. Філінюк

Суддя А.Ю. Аленін

Суддя К.В. Богатир