ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2024 року м.Дніпро Справа № 904/4716/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Верхогляд Т.А., Парусніков Ю.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.06.2024 (суддя Колісник І.І., дата підписання рішення 03.06.2024) у справі № 904/4716/23

за позовом Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до Приватного підприємства "Піраміса", м. Дніпро

про стягнення 133 340,86 грн.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Дніпропетровської області звернулося Комунальне підприємство "Теплоенерго" Дніпровської міської ради з позовом до Приватного підприємства "Піраміса" про стягнення 133340,86 грн, з яких: 92863,55 грн - основний борг, 17267,98 грн - пеня, 19976,11 грн - інфляційні втрати, 3233,22 грн - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань щодо належної оплати спожитої у лютому 2021 року - березні 2023 року теплової енергії за договором про постачання теплової енергії № 040094 від 20.10.2017.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 03.06.2024 у справі №904/4716/23 позовні вимоги Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради до Приватного підприємства "Піраміса" про стягнення 133340,86 грн, з яких: 92863,55 грн - основний борг, 17267,98 грн - пеня, 19976,11 грн - інфляційні втрати, 3233,22 грн - 3% річних - задоволено частково.

Стягнуто з Приватного підприємства "Піраміса" на користь Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради основний борг у сумі 92863,55, пеню в сумі 2330,49 грн, 3% річних у сумі 152,65 грн, судовий збір у сумі 1919,22 грн.

У решті позову - відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням у відмовленій частині вимог, а саме щодо стягнення 38 758,95 грн, з яких: 3080,57 грн, - 3% річних, 14 937,49 грн - пені, 19 976,11 грн. - інфляційних втрат, 764,78 грн. - судового збору, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Комунальне підприємство "Теплоенерго" Дніпровської міської ради, в якій просить рішення господарського суду скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позов в повному обсязі.

При цьому, скаржник в апеляційній скарзі зазначає, що дійсно умовами Договору № 040094 від 20.10.2017 не передбачено направлення документів на електронну адресу Споживача. Однак, надання рахунків та актів прийому-передачі послуг у електронному вигляді не суперечить Правилам надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019, та Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». Згідно з ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» на вимогу або за згодою Споживача рахунки можуть надаватись Споживачу в електронному вигляді, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків. Відділ збуту та збору платежів КП «Теплоенерго» зв`язався із Споживачем, під час чого було погоджено направлення рахунків та актів прийму - передачі послуги на електронну пошту Споживача.

Так, для підтвердження надсилання рахунків та актів прийому-передачі послуги саме за особовим рахунком № 040094, до позовної заяви додавалась Довідка про направлення документів на електронну адресу споживача комунальної послуги.

Таким чином, рахунки та акти прийому-передачі послуги направлялись на офіційну електронну адресу Відповідача, що зазначена у ЄДРПОУ. Оскільки, відповідач не звернувся до КП «Теплоенерго» із запереченням направлення рахунків та актів прийому-передачі послуги на електронну адресу, то такі направлення на електронну адресу є направленими належним чином.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.06.2024 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді - Іванова О.Г. (доповідач), судді - Верхогляд Т.А., Парусніков Ю.Б.

З огляду на відсутність в суді апеляційної інстанції матеріалів справи на час надходження скарги, ухвалою суду від 18.06.2024 здійснено запит матеріалів справи №904/4716/23 із Господарського суду Дніпропетровської області та відкладено вирішення питання про рух апеляційної скарги до надходження матеріалів справи до суду апеляційної інстанції.

21.06.2024 матеріали справи № 904/4716/23 надійшли до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою суду від 21.06.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.05.2024 у справі №904/4716/23; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи; сторонам наданий строк для подачі відзиву, заяв, клопотань.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.

Між Комунальним підприємством "Теплоенерго" Дніпровської міської ради (далі - теплопостачальна організація, позивач) та Приватним підприємством "Піраміса" (далі - споживач, відповідач) 20.10.2017 укладено договір № 040094 про постачання теплової енергії (далі - договір) (а.с. 35-36).

Відповідно до пункту 1.1 договору теплопостачальна організація бере на себе зобов`язання постачати споживачу теплову енергію, а споживач зобов`язується одержати та сплатити теплопостачальній організації її вартість за встановленими тарифами (цінами) в терміни та на умовах, передбачених цим договором.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що теплова енергія постачається споживачу в обсягах згідно з Додатком 1 до цього договору у вигляді гарячої води на такі потреби:

опалення та вентиляцію - в період опалювального сезону (172 доби);

гаряче водопостачання - згідно з виробничою програмою теплопостачальної організації;

технологічні потреби - згідно з виробничою програмою споживача;

кондиціювання повітря - за необхідності.

Згідно з Додатком № 1 до договору об`єктом теплопостачання за цим договором є салон-перукарня за адресою: вул. Василя Чапленка (колишня вул. Фрунзе), буд. 14, прим. 14, загальною площею 62,0 мІ, що використовується споживачем на підставі договору оренди нежитлового приміщення від 01.03.2017; річний обсяг теплового навантаження на опалення становить 9,22 Гкал/рік (а.с. 37).

Рішення про початок та закінчення опалювального сезону приймається виконавчим органом відповідної місцевої ради, виходячи з кліматичних умов (п. 2.2 договору).

Підпунктом 3.2.2 пункту 3.2 договору на споживача покладено наступні обов`язки: виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені цим договором; на кінець опалювального сезону, календарного року проводити звіряння розрахунків з теплопостачальною організацією.

Згідно з правилами користування тепловою енергією споживач зобов`язаний встановити прилади обліку теплової енергії (п. 5.1 договору).

За змістом пункту 5.2 договору облік споживання теплової енергії проводиться по приладу обліку чи розрахунковим способом згідно з Додатком № 1 до договору.

У Додатках №№ 1, 2 договору відсутні відомості щодо засобу обліку, встановленого на об`єкті теплопостачання.

Відповідно до пункту 5.8 договору за наявності приладу обліку на котельні (ЦТП) обсяги теплової енергії для споживачів, які не мають власних приладів обліку, визначаються за приладом обліку теплопостачальної організації. Із показників приладів обліку теплопостачальної організації відокремлюються споживачі, які розраховуються за показниками приладів обліку, встановлених на межі експлуатаційної відповідальності.

Пунктом 5.9 договору передбачено, що за відсутності приладів обліку обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі, з урахуванням середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді. Теплове навантаження визначається на підставі проєктних даних.

Тарифи на теплову енергію, що споживається згідно з цим договором, встановлюються Національною комісією регулювання ринку комунальних послуг. Згідно з постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП), тариф для розрахунків за цим договором становить: теплова енергія - 1 Гкал 1870,75 грн з ПДВ (п.п. 6.1, 6.2 договору).

За умовами пункту 7.1 договору розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів.

Згідно з пунктом 7.2 договору розрахунковим періодом є календарний місяць, за результатом якого підписується акт (у 2-х примірниках) на відпуск-отримання теплової енергії за формою Додатку 4. Отриманий акт приймання-передачі теплової енергії споживач або представник споживача повинен підписати, оформити належним чином та повернути на адресу теплопостачальної організації протягом десяти днів з дня отримання. Датою отримання акта вважається:

при отриманні нарочним - дата вручення представнику споживача;

при направленні рекомендованим листом - дата, зазначена у відбитку поштового штемпеля на документі, що зроблений поштовим відділенням та підтверджує відправлення, з урахуванням поштового пробігу документа (по місту - 3 дні, по області - 5 днів, по Україні - 7 днів). При поверненні підприємством зв`язку рекомендованого листа з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, вважається, що споживач повідомлений про направлені документи.

У разі неотримання теплопостачальною організацією підписаного акта приймання-передачі або обґрунтованих заперечень щодо його підписання у зазначений термін, акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за указаний в ньому розрахунковий період.

За умовами пункту 7.3 договору споживач зобов`язаний не пізніше ніж за 5 днів до початку розрахункового періоду сплачувати енергопостачальній організації вартість теплової енергії згідно з її кількістю, передбаченою у Додатку 1 до цього договору, по власним платіжним дорученням із зазначенням періоду, за який він сплачує.

Остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію проводиться споживачем упродовж 5 діб після одержання рахунку теплопостачальної організації, яка зобов`язана направити його споживачу не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим. У випадку утворення переплати, вона зараховується в рахунок наступних платежів (п. 7.4 договору).

У Додатку № 5 до договору "Перелік необхідної інформації" визначено, що доставка рахунків здійснюється кур`єром за адресою: 49000, місто Дніпро, вулиця Василя Чапленка (колишня Фрунзе), будинок 14, приміщення 14, об`єкт - салон-перукарня "Піраміса" (а.с. 39).

У підпункті 8.4.3 пункту 8.4 договору, яким встановлено відповідальність споживача, сторонами узгоджено, що в разі несвоєчасної оплати спожитої теплової енергії нараховується пеня в розмірі 1%, але не більше подвійної ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Згідно з пунктами 9.4, 9.5 договору зміни та доповнення, додатки, додаткові угоди до договору є його невід`ємною частиною і мають юридичну силу у разі, якщо вони складені у письмовій формі та підписані уповноваженими представниками сторін. У разі зміни юридичної адреси, найменування, банківських реквізитів. Посадових осіб, форми власності чи інших відомостей, що впливають на виконання зобов`язань за цим договором, сторони зобов`язані письмово повідомити одна одну про такі зміни протягом п`яти робочих днів з моменту настання таких змін.

Цей договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 20 жовтня 2020 року, але в будь-якому випадку до повного виконання фінансових зобов`язань (п. 11.1 договору). Припинення дії договору не звільняє споживача від обов`язку повної оплати спожитої теплової енергії (п. 11.3 договору).

Відповідно до пункту 11.5 договору цей договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін.

Матеріали справи не містять доказів припинення договору або визнання його недійсним у визначеному законом порядку. Отже, договір є дійсним та обов`язковим для виконання сторонами.

На виконання умов договору позивач у період з лютого 2021 року по березень 2023 року (далі - спірний період) поставив відповідачу теплову енергію на загальну суму 94349,32 грн.

На підтвердження зазначеного факту позивачем суду надані наступні документи:

1) підписані позивачем в односторонньому порядку акти приймання-передачі послуг (далі - спірні акти):

№ 040094 від 28.02.2021 за лютий 2021 року на суму 2899,32 грн;

№ 040094 від 31.03.2021 за березень 2021 року на суму 2419,54 грн;

№ 040094 від 31.10.2021 за жовтень 2021 року на суму 723,29 грн;

№ 040094 від 30.11.2021 за листопад 2021 року на суму 8230,10 грн;

№ 040094 від 31.12.2021 за грудень 2021 року на суму 9723,52 грн;

№ 040094 від 31.01.2022 за січень 2022 року на суму 12990,68 грн;

№ 040094 від 28.02.2022 за лютий 2022 року на суму 9475,49 грн;

№ 040094 від 31.03.2022 за березень 2022 року на суму 10605,24 грн;

№ 040094 від 30.11.2022 за листопад 2022 року на суму 6817,18 грн;

№ 040094 від 31.12.2022 за грудень 2022 року на суму 7712,36 грн;

№ 040094 від 31.01.2023 за січень 2023 року на суму 7444,26 грн;

№ 040094 від 28.02.2023 за лютий 2023 року на суму 10213,73 грн;

№ 040094 від 31.03.2023 за березень 2023 року на суму 5094,61 грн (а.с. 79 - 91);

1) рахунки на відповідні суми (а.с. 66 - 78).

Відповідно до довідки начальника відділу збуту теплової енергії КП "Теплоенерго" та згідно з наявними у матеріалах справи роздруківками електронних листів рахунки та акти приймання-передачі послуг за спірний період надсилалися позивачем у форматі PDF на електронну адресу відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 з використанням програмного продукту HAS у такі терміни: за лютий 2021 року - 05.03.2021; за березень 2021 року - 08.04.2021; за жовтень 2021 року - 04.11.2021; за листопад 2021 року - 08.12.2021; за грудень 2021 року - 12.01.2022; за січень 2022 року - 10.02.2022; за лютий 2022 - 09.03.2022; за березень 2022 - 12.04.2022; за листопад 2022 - 09.12.2022; за грудень 2022 - 06.01.2023; за січень 2023 - 08.02.2023; за лютий 2023 - 07.03.2023; за березень 2023 - 04.04.2023 (а.с. 51 - 65).

Відповідач свої зобов`язання з оплати теплової енергії, отриманої у спірний період, не виконував. За розрахунком позивача заборгованість відповідача за спожиту у спірний період теплову енергію, з урахуванням передоплати станом на 01.02.2021 в сумі 1485,77 грн, становить 92863,55 грн (94349,32 - 1485,77 = 92863,55).

За вказаних обставин 19.04.2023 на адресу останнього позивачем була направлена досудова вимога про сплату боргу в сумі 92863,55 грн разом із актом звіряння за період з 01.02.2021 по 31.03.2023, що підтверджується наданими позивачем документами про надання послуг поштового зв`язку: поштова накладна, опис вкладення, фіскальний чек АТ "Укрпошта", реєстр згрупованих поштових відправлень (а.с. 92 - 95).

Також 18.07.2023 позивач поштовими відправленнями № 280 та №720 з описами вкладення у цінні листи здійснив поштове надсилання на адреси відповідача (м. Дніпро, вул. Артеківська 34/52 та вул. Василя Чапленка, 14/14) спірних актів та рахунків за період з лютого 2021 року по березень 2023 року (а.с. 96 - 99).

Позивач стверджує, що відповідач заперечень щодо відомостей, викладених у рахунках, актах прийому-передачі теплової енергії, акті звірки та досудовій вимозі, не надав, оплату спожитої протягом спірного періоду теплової енергії не здійснив. Отже, акти приймання-передачі теплової енергії за період з лютого 2021 року по березень 2023 року вважаються погодженими відповідачем і є підставою для проведення розрахунків у сумі 92863,55 грн за вказані в них розрахункові періоди.

Наведені обставини й стали причиною виникнення спору.

Частково задовольняючи позовні вимоги, господарський суд зазначив, що: стягнення основного боргу у розмірі 92863,55 грн. є законними та обґрунтованими; суму стягнення пені та 3% річних зменшено в зв`язку з помилкою в розрахунках; у стягненні інфляційних нарахувань відмовлено у зв`язку з відсутністю підстав для їх нарахування з огляду на визначений позивачем період нарахування.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.

Статтею 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. ст. 625, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України, ч. 1 ст. 173 ГК України).

Відповідно до частини першої статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Як визначено положеннями ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до умов укладеного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Як вже зазначалось раніше, за умовами укладеного між сторонами Договору№ 040094 про постачання теплової енергії позивачем поставлено відповідачу з лютого 2021 року по березень 2023 року теплової енергії на суму 94349,32 грн.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, КП "Теплоенерго" Дніпровської міської ради посилається на те, що рахунки та акти приймання-передачі послуг за спірний період надсилалися позивачем у форматі PDF на електронну адресу відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 з використанням програмного продукту HAS, а для підтвердження надсилання рахунків та актів прийому-передачі послуги саме за особовим рахунком № 040094, до позовної заяви додавалась Довідка про направлення документів на електронний адрес споживача комунальної послуги.

Судова колегія зазначає, що відповідно до пункту 7.4 договору та Додатка 5 до нього, рахунки на оплату поставленої теплової енергії направляються кур`єром не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, за адресою: 49000, місто Дніпро, вулиця Василя Чапленка (колишня Фрунзе), будинок 14, приміщення 14 , об`єкт - салон-перукарня "Піраміса".

Отже, договором передбачений спосіб направлення відповідачу рахунків на оплату поставленої теплової енергії.

Доказів внесення сторонами змін до договору щодо порядку направлення рахунків матеріали справи не містять, а отже судом першої інстанції вірно визначено, що надсилання позивачем рахунків на оплату поставленої у спірний період теплової енергії та актів приймання-передачі послуг на електронну адресу відповідача у форматі PDF з використанням програмного продукту HAS (без доказів отримання їх відповідачем, без можливості перевірки судом їх фактичного змісту) не може бути прийнято судом як подія, з якою пов`язується початок перебігу встановленого договором строку виконання останнім зобов`язання з оплати спожитої теплової енергії.

Враховуючи вищенаведене, обов`язок щодо сплати вартості спожитої протягом спірного періоду теплової енергії виник у відповідача у строк 5 діб після одержання відповідних рахунків, направлених позивачем поштовим відправленням "Укрпошта Стандарт" № 720 з описом вкладення у цінний лист на адресу: м. Дніпро, вул. Василя Чапленка, 14/14 - не пізніше 21.07.2023 (з урахуванням ст.ст. 253, 254 ЦК України, нормативних строків пересилання відправлень "Стандарт", Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270).

Строк оплати є таким, що настав. Докази повної оплати відповідачем спожитої теплової енергії у матеріалах справи відсутні, позовні вимоги про стягнення основного боргу у сумі 92863,55 грн. обґрунтовано визнані господарським судом законними й обґрунтованими.

Апеляційним судом перевірено здійснений судом першої інстанції розрахунок пені, 3% річних та встановлено, що він є вірним.

Позовні вимоги про стягнення суми інфляційних нарахувань правильно визначені господарським судом такими, що не підлягають задоволенню з підстав зазначених у рішенні від 03.06.2024 у справі № 904/4716/23.

Відповідно до частин третьої-четвертої статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша). Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі статтею 77 вказаного кодексу обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина перша).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 76 ГПК України).

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі статтею 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У розумінні положень наведеної норми на суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

У пунктах 1 - 3 частини 1 статті 237 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

З урахуванням фактичних обставин справи, підтверджених відповідними доказами, з огляду на норми законодавства, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що доводи скаржника, наведені в апеляційній скарзі є необґрунтованими.

Таким чином суд першої інстанції, приймаючи рішення, в повній мірі дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в рішенні суду по справі.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції при вирішенні даної справи правильно застосував норми матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини сторін, прийняв законне та обґрунтоване рішення, тому у відповідності до ст. 276 ГПК України в задоволенні скарги слід відмовити, а оскаржуване судове рішення слід залишити без змін.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Оскільки загальна ціна позову становить 133 340,86 грн., тобто не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 12 ГПК України дана справа відноситься до категорії малозначних справ, у зв`язку з чим відповідно до ст. 287 ГПК України судові рішення у даній справі не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282-284 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.06.2024 у справі № 904/4716/23 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.06.2024 у справі № 904/4716/23- залишити без змін.

Судові витрати Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської за подання апеляційної скарги на рішення суду покласти на заявника апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду лише у випадках, передбачених пунктом 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 01.08.2024.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Ю.Б. Парусніков