01.08.2024Справа № 910/1772/24
За заявою Селянського (Фермерського) господарства "Костянтинівське"
про розподіл судових витрат
у справі за позовом Селянського (Фермерського) господарства "Костянтинівське"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шулявська-Капітал"
про стягнення 75 990,35 грн.
Суддя Борисенко І.І.
без виклику учасників справи.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення 75 990,35 грн., з яких: 69 840,15 грн. основного боргу, 6 510,20 грн. пені на підставі договору поставки від 17.08.2023 № 17/08/23.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.06.2024 позовні вимоги Селянського (Фермерського) господарства "Костянтинівське" задоволені частково.

05.07.2024 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Селянського (Фермерського) господарства "Костянтинівське" (далі - СФГ "Костянтинівське", заявник) про розподіл судових витрат на правничу допомогу у сумі 10 000 (десять тисяч гривень), після ухвалення рішення у справі № 910/1772/24.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.07.2024 заяву Селянського (Фермерського) господарства "Костянтинівське" про розподіл судових витрат залишено без руху.

12.07.2024 від представника відповідача по справі надійшла заява про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.

У вказаному клопотанні представник відповідача зазначає, що з огляду на спірні правовідносини та рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду позивачем документів, їх значення для вирішення спору, з урахуванням критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) і розумності їхнього розміру, відповідач вважає, що обґрунтованою є витрата позивача на правову допомогу у розмірі 1 500,00 грн., що є пропорційним предмету спору, складності даної справи та обсягом робіт (наданих послуг).

16.07.2024 на електронну пошту суду від представника заявника надійшло клопотання на виконання вимог ухвали суду від 11.07.2024.

За змістом ч. 3 ст. 221 ГПК України для вирішення питання про судові витрати, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

На підставі викладеного, зважаючи на те, що розгляд даної справи відбувся у спрощеному позовному провадженні без участі сторін, керуючись ст. ст. 221, 234, 244 ГПК України, Господарський суд міста Києва приймає до розгляду заяву Селянського (Фермерського) господарства "Костянтинівське" про розподіл судових витрат, розгляд заяви вирішено здійснювати без повідомлення (виклику) сторін.

Дослідивши матеріали заяви про ухвалення додаткового рішення, щодо розподілу витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши надані суду докази, суд -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За приписами ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

З матеріалів справи вбачається, що 31.01.2024 між адвокатом Скрипником Олександром Миколайовичем та Селянським (Фермерським) господарством "Костянтинівське" (Замовник) укладено договір про надання правничої допомоги №3, відповідно до якого Адвокат приймає доручення Замовника та бере на себе зобов`язання надати Замовнику правову/правничу допомогу в: органах державної служби з безпеки на транспорті, органах державної податкової служби, органах виконавчої служби або в судових органах.

Відповідно до п. 3.1 Договору, за правову допомогу, передбачену в п.1 Договору, Замовник сплачує Адвокату винагороду в розмірі 10 000 грн.

Представництво інтересів позивача у справі здійснював адвокат Скрипник Олександр Миколайович на підставі ордера на надання правничої (правової) допомоги серії ВА №1071830 від 31.01.2024.

Підтвердженням того, що Скрипник Олександр Миколайович є адвокатом, свідчить свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія КР №000338 від 15.05.2019.

Також сторонами складено та підписано акт приймання-передачі наданих послуг №1 від 31.01.2024 за договором про надання правничої допомоги №3 від 31.01.2024, копія якого надана до матеріалів справи, в якому зазначено обсяг наданих адвокатом послуг, загальна вартість яких складає 10 000 грн.

Крім того, до матеріалів справи долучена копія квитанції до прибуткового касового ордера №1 від 31.01.204 на суму 10 000 грн. з підставою: «Згідно договору правничої допомоги №3 від 31.01.2024».

Наведені вище докази суд вважає достатніми для підтвердження факту понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Для встановлення розумного розміру наданих послуг адвоката слід надати належну правову оцінку договору у сукупності з іншими доказами, складністю справи та виконання адвокатом робіт (наданих послуг), витраченим часом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг та виконання робіт, ціною позову та (або) значення справи.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У даному випадку суд враховує наступні критерії для визначення розміру витрат на правову допомогу: категорію справи (пов`язана із договірними правовідносинами); характер спірних відносин та значення справи для сторін; кількість наданих суду пояснень та доказів представником позивача; обсяг виконаної адвокатом роботи та витраченого часу під час підготовки позову; формування та викладення позиції представником позивача на кожний довід відповідача.

У той же час, суд приймає до уваги те, що обсяг виконаної адвокатом роботи під час розгляду справи не вимагав значних витрат часу та вмінь для формування правової позиції для кваліфікованого юриста; спір, що розглядався судом, не є складним, розглядався судом в спрощеному позовному проваджені без виклику сторін, а позовні вимоги позивача судом були задоволені частково. Також під час розгляду справи судом не проводились додаткові процесуальні дії.

Також судом враховано, що після звернення позивача з позовом та відкриття провадження у справі відповідачем сплачено суму основної заборгованості в розмірі 69 480,15 грн., сума позовних вимог по справі була зменшена до 6 510,20 грн., враховуючи вищевикладене, заявлена сума відшкодування витрат на правовому допомогу у розмірі 10 000, 00 грн. є неспівмірною та непропорційною із сумою позовних вимог.

Крім того, суд враховує наявність заперечень відповідача щодо стягнення з нього витрат на правничу допомогу.

Відповідно до позиції, викладеної Верховним Судом у постанові від 08.02.2022 у справі № 910/20792/20, при визначенні суми відшкодування витрат на правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатом таких витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує і Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" також зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тому, з метою дотримання критерію розумності, співмірності між обсягом роботи, проведеної адвокатом та заявленими витратами, здійсненими на оплату адвокатських послуг, суд вважає за доцільне встановити розмір судових витрат Селянського (Фермерського) господарства "Костянтинівське" на професійну правничу допомогу у сумі 4 000,00 грн. та покласти їх на відповідача, згідно зі ст. 129 ГПК України, у зв`язку з частковим задоволенням позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву Селянського (Фермерського) господарства "Костянтинівське" про розподіл судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Шулявська-Капітал" (04116, м. Київ, вул Шулявська, 7, ідентифікаційний номер 44648770) на користь Селянського (Фермерського) господарства "Костянтинівське" (28104, Кіровоградська обл., Олександрівський район, с Костянтинівка, вул. Центральна, 1, ідентифікаційний код 24713986) витрати на правничу допомогу у сумі 4 000 (чотири тисячі) грн. 00 коп.

У решті вимог заяви - відмовити.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту додаткового рішення.

Суддя Борисенко І.І.