ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2024 Справа № 917/2288/23

Господарський суд Полтавської області у складі судді Ківшик О.В., розглянувши справу

за позовною заявою Фізичної особи - підприємця Терес Тетяни Володимирівни, АДРЕСА_1

до відповідача Фізичної особи - підприємця Ковтун Анни Ігорівни, АДРЕСА_2

про стягнення 150 109, 41 грн,

Секретар судового засідання Сілаєва О.Ф.

Без виклику учасників справи,

установив :

1. Короткий зміст позовних вимог та заперечень.

Фізична особа - підприємець Терес Тетяна Володимирівна просить суд стягнути з Фізичної особи - підприємця Ковтун Анни Ігорівни про стягнення 150 109, 41 грн, з яких: 13 000,00 грн збитки у зв`язку із втратою майна, 131 169,41 грн збитки у вигляді втраченої вигоди, 5 940,00 грн застава.

На підтвердження обґрунтованості позовних вимог позивач надав наступні докази в копіях : Акт приймання-передачі; Акт приймання-передачі; Витяг з ЄДРПОУ відповідача; Витяг з ЄДРПОУ позивача; Договір оренди; Додаток 1 до Договору оренди; Квитанції на оплату оренди; адвокатський запит; заява від 28.08.2023 про надання пояснень; квитанція та повідомлення про вручення поштового відправлення; дві претензії Терес до Ковтун; Акт обстеження фактичного та цільового використання орендованих приміщень від 12.09.2023; письмова вимога про оплату штрафу; повідомлення про відмову від Договору оренди; скарга від 03.11.2023 до служби з питань праці.

Відповідач надав суду відзив на позов вх. № 2668 від 27.02.2024 за мотивами якого проти позову заперечує у повному обсязі посилаючись, зокрема, на те, що вимоги є недоведеними та необґрунтованими.

На підтвердження обґрунтованості заперечень проти позову відповідач надав наступні докази: копія Договору оренди нерухомого майна від 10.11.2022 p., укладеного між нею та AT «Укртелеком»; Копія Договору оренди нежитлових приміщень №55-56-57-60/23 від 01.01.2023; Копія Листа №10 від 13.09.2023 про направлення документів ФОП Терес Т.В. з додатками; Копія Акту обстеження фактичного та цільового використання орендованих нежитлових приміщень від 12.09.2023 (відповідно до Договору оренди нежитлових приміщень №55-56-57- 60/23 від 01.01.2023); Копія Фототаблиці (додаток до Акту); Копія письмової вимоги про оплату штрафу за порушення Орендарем умов Договору оренди нежитлових приміщень № 55-56-57-60/23 від 01 січня 2023 року (вих. № 11 від 13.09.2023); Копія Повідомлення про відмову від Договору оренди нежитлових приміщень №55-56-57-60/23 від 01.01.2023 року та його дострокове розірвання (вих. №12 від 13.09.2023); Докази направлення документів на дві адреси (Укрпошта) та з електронної пошти підписані ЕЦП; Відповідь AT «Укрпошта» №1.10.004.-3013-24 від 26.02.2024 на адвокатський запит від 16.02.2024; Копії платіжних інструкцій (в кількості 18), копія рахунку-фактури №СФ-0000489 від 11.10.2023; Довідка Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області про результати розгляду звернення зареєстрованого до ІТС ІПНП (ЄО) за №20609, 20834; Копія Протоколу прийняття заяви про крим. відповідальність від Терес Т.В.; Копія Пояснень Терес Т.В.; Копія пояснень Ковтун А.І.; Копія протоколу допиту ОСОБА_1 від 16.12.2023; Копія Постанови про закриття кримінального провадження від 26.01.2024; Фото від 02.10.2023 (вигляд приміщення після його звільнення ОСОБА_2 ); Консультаційний висновок складений спеціалістом ФОП Волков К.Е. «Консультація з питань про стягнення збитків та упущеної вигоди»; DVD -диск з відеозаписами з камер зовнішнього спостереження за адресою АДРЕСА_3 .

02.05.2024 від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. № 6129), у якій останній спростовує доводи відповідача та просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Інших заяв по суті спору не надходило.

2. Процесуальні питання, вирішені судом.

28.12.2023 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Фізичної особи - підприємця Терес Тетяни Володимирівни до відповідача Фізичної особи - підприємця Ковтун Анни Ігорівни про стягнення 150 109, 41 грн, з яких: 13 000,00 грн збитки у зв`язку із втратою майна, 131 169,41 грн збитки у вигляді втраченої вигоди, 5 940,00 грн застава.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.01.2024 справу № 917/2288/23 розподілено судді Ківшик О.В.

Суд ухвалою від 08.01.2024 року позовну заяву Фізичної особи - підприємця Терес Тетяни Володимирівни вх. № 2462/23 від 28.12.2023 залишив без руху, надав строк для усунення недоліків та встановив спосіб їх усунення.

16.01.2024 року від позивача надійшла заява про усунення недоліків (вх № 534) недоліки позовної заяви усунено в строку та спосіб, встановлений судом.

Суд ухвалою від 22.01.2024 у справі № 917/2288/23 прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі, ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

27.02.2024 відповідач надав клопотання (вх. № 2666) про поновлення строку на подання відзиву на позов, оскільки адвокат, діючи в інтересах відповідача, 07.02.2024 звернувся до кваліфікованого оцінювача для проведення оцінки упущеної вигоди та здійснення розрахунку збитків. 26.02.2024 спеціалістом ФОП Волковим К.Е. консультаційний висновок «Консультація з питань про стягнення збитків та упущеної вигоди». Також представник відповідача зазначає, що 23.02.2024 ГУДПС України надало відповідь на адвокатський запит від 07.02.2024, після чого був підготовлений відзив на позов та поданий до суду.

Позивач на вказане клопотання у відповіді на відзив просить суд відмовити у його задоволенні, залишити відзив на позов без розгляду та повернути відповідачу.

Відповідно до ч. 2 ст. 119 ГПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Суд оцінює як поважні причини того, чому відзив на позов не був поданий відповідачем у встановлений судом строк, та враховуючи вищевикладене вбачає наявність підстав для продовження строку для подання відзиву і приймає його до розгляду.

27.02.2024 від відповідача надійшло клопотання (вх. № 2667) про витребування доказів, відповідно до якого з посиланням на приписи ст. 91 ГПК України останній просить суд витребувати у :

Головного управління Державної податкової служби України в Полтавській області документи /інформацію (36000, Полтава, вул. Європейська, 4, електронна пошта: , тел. (0532) 56-50-00):

- Відомості про кількість найнятих працівників у ФОП Терес Тетяни Володимирівни (РНОКПП НОМЕР_1 ) станом на 12 вересня 2023, з квитанціями;

- Відомості про кількість найнятих працівників у ФОП Терес Тетяни Володимирівни (РНОКПП НОМЕР_1 ) за період 2023р., з квитанціями;

- Декларацію про доходи ФОП Терес Тетяни Володимирівни (РНОКПП НОМЕР_1 ) за 2022 та 2023 роки, з квитанціями;

- Звіт 1ДФ (за наманих працівників) за 2023рік, поданий ФОП Терес Тетяни Володимирівни (РНОКПП НОМЕР_1 ), з квитанціями;

- Відомості про задекларовану адресу місця здійснення господарської діяльності ФОП Терес Тетяни Володимирівни (РНОКПП НОМЕР_1 );

- Заяву за формою № 20-ОПП ФОП Терес Тетяною Володимирівною (РНОКПП НОМЕР_1 ) щодо адреси місця здійснення господарської діяльності м. Полтава, вул. Шевченка 52, з квитанцією;

- Заяви про застосування спрощеної системи оподаткування (внесення змін, зміна ставки та групи єдиного податку з 1 групи на 2 групу) поданої ФОП Терес Тетяною Володимирівною (РНОКПП НОМЕР_1 ) в 2023р., з квитанцією.

Витребувати у ФОП Терес Тетяни Володимирівни (Адреса: АДРЕСА_4 ):

- Докази оплати експлуатаційних витрат, послуги з опалення, послуги з водопостачання і водовідведення, з енергозабезпечення за серпень 2023, вересень 2023 по Договору оренди нежитлових приміщень №55-56-57-60/23 від 01.01.2023;

- Докази оплати штрафу відповідно до Письмової вимоги №11 від 13.09.2023 про оплату штрафу за порушення умов Договору оренди нежитлових приміщень №55-57-60/23 від 01.01.2023;

- Докази сплати орендної плати експлуатаційних витрат, послуги з опалення, послуги з водопостачання і водовідведення, з енергозабезпечення за жовтень - грудень 2023 по Договору оренди нежитлових приміщень №55-56-57-60/23 від 01.01.2023;

- відомості про те, який вид офісної діяльності здійснювала ФОП Терес Т.В. в орендованому у ФОП Ковтун А.І. приміщені;

- відомості про те, який з цих видів офісної діяльності ФОП Терес Т.В. здійснювала з використанням наступного обладнання: акумулятор; інвектор; зарядний пристрій; настільна лампа; фрезер.

- відомості про те, яким чином результати, наведені у податкової декларації ФОП Терес Т.В. за 10 місяців 2023, залежать від приміщень, орендованих позивачем відповідно до Договору оренди нежитлових приміщень №55,56,57,60 від 01.01.2023;

- відомості про те, яякий дохід отримав позивач у період з 26.08.2023 до 31.10.2023;

- відомості про те, яким чином позивач ідентифікував свій дохід отриманий за 10 місяців 2023 з доходом отриманим в результаті користування майном, орендованим відповідно до Договору оренди нежитлових приміщень №55,56,57,60 від 01.01.2023;

- відомості про те, яким чином позивач визначив середньоденний дохід ФОП Терес Т.В., якщо період 10 місяців 2023 був платником єдиного податку різних груп оподаткування, а саме: 1 група - з 01.01.2023 по 30.09.2023; 2група - з 01.10.2023-31.10.2023;

- Інформацію про штатний розклад працівників ФОП Терес Т.В., діяльність яких пов`язана із роботою в орендованому приміщенні, їх графік роботи, кількість їх клієнтів, перелік послуг, які надаються ними, факт оплати виконаних робіт, послуг в різні періоди оподаткування у 2023 (за період з 01.01.2023 по 31.12.2023)

- Докази що підтверджують факт оплати виконаних робіт, послуг, наданих клієнтам ФОП Терес Т.І. в орендованому приміщенні;

- Докази що підтверджують факт сплати нарахованого єдиного податку та єдиного соціального внеску за 10 місяців 2023;

- Інформацію про те, чи входить до складу податкової декларації: суми надходжень за договорами комісії, агентськими та іншими аналогічними договорами на користь комітента, принципала тощо; суми попередньої оплати продукції (товарів, робіт, послуг); суми авансів в рахунок оплати продукції (товарів, робіт, послуг); суми завдатків під заставу або в погашення позики, якщо це передбачено відповідним договором; надходження, що належать іншим особам, з відповідними доказами.

- Документи що підтверджують право власності та ціни, з зазначенням марки, технічних характеристик, дату виготовлення, комплектність, технічного стану тощо обладнання (акумулятор; інвектор; зарядний пристрій; настільна лампа; фрезер).

- Документи що підтверджують факт незаконного заволодіння ФОП Ковтун А.І. обладнанням (акумулятор; інвектор; зарядний пристрій; настільна лампа; фрезер).

Позивач на вказане клопотання у відповіді на відзив заявив, що останнє є безпідставним так як питання наведені в ньому не спростовуються обставинами справи.

При вирішенні даного клопотання суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується;

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу;

5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

В силу приписів статті 81 ГПК України витребування доказів є правом, а не обов`язком суду, яким він користується за своїм внутрішнім переконанням. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 09.11.2021 у справі № 902/825/20.

Суд встановив, що дане клопотання про витребування подано з пропуском встановленого судом строку на його подання без клопотання про поновлення строку на його подання.

Враховуючи викладене, суд залишає дане клопотання без задоволення. Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідачем не доведено пов`язаність вищезазначених доказів з предметом позову у даній справі.

Учасники справи клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суду не надали.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

З огляду на поточну обстановку, що склалася, та наведені вище обставини, суд був вимушений вийти за межі строку, встановленого статтею ГПК України.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Строк винесення рішення у даній справі пов`язаний з датою отримання відповідачем відзиву на позов та його правом на реагування, правом сторін на реагування на їх позиції, викладені в заявах по суті, неодноразовим поданням представниками сторін клопотань на ознайомлення з матеріалами справи, яке було надано судом останнім для дотримання принципу рівності сторін та з метою повноти дослідження обставин справи.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

3. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи.

ФОП Ковтун А.І. є користувачем об`єкту нерухомості відповідно до Договору оренди нерухомого майна від 10.11.2022, укладеного між нею та AT «Укртелеком» (Договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Грищаєвою І.В., а.с. 105-114)

01.01.2023р. між ФОП Ковтун А.І (далі орендодавець) та ФОП Терес Т.В. (далі - орендар), було укладено Договір оренди нежитлових приміщень №55-56-57-60/23 (далі Договір оренди, а.с. 14-18), відповідно до умов якого, ФОП Ковтун А.І. передає, а ФОП Терес Т.В. бере в строкове платне користування нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: Полтавська обл., м.Полтава, вул. Європейська, буд. 6а, приміщення №55 на першому поверсі площею 2,4м2, приміщення №56 на першому поверсі площею 1,5м2, приміщення №57 на першому поверсі площею 9,8м2, приміщення №560 на першому поверсі площею 16,0м2 і кім. для розміщення офісу, складів, загальна площа орендованого майна 29,7м2.

У Договорі оренди сторони узгодили, зокрема, наступне :

- передача Орендованого майна в користування здійснюється за актом приймання-передачі (п. 2.1 Договору оренди);

- Орендар зобов`язаний за актом приймання-передачі повернути Орендодавцю майно, разом з отриманими приналежностями, обладнанням, інвентарем, а також з усіма поліпшеннями, які неможливо відокремити від Орендованого майна, в належному стані, з урахуванням нормального зносу, не пізніше останнього дня строку дії Договору (у тому числі при достроковому припиненні Договору) (п. 2.4 Договору оренди);

- У випадку не передачі Орендарем Орендодавцю Орендованого майна в день закінчення строку дії цього Договору або дострокового припинення дії цього Договору, або відмови Орендаря підписати Акт приймання-передачі про повернення орендованого майна з оренди - Орендодавець має право звільнити Орендоване майно від майна (обладнання) Орендаря, що знаходиться в ньому (п. 2.5 Договору оренди);

- крім орендної плати, Орендар щомісяця на підставі показників лічильників та після отримання рахунків від Орендодавця відшкодовує вартість: комунальних послуг (енергопостачання, водопостачання та опалення);експлуатаційних послуг та витрат на утримання Орендованого майна. Оплата рахунків Орендодавця, виставлених Орендареві відповідно до цього пункту, здійснюється не пізніше 5 днів після отримання рахунку Орендарем від Орендодавця (п. 3.1.2 Договору оренди);

- Деталізація послуг з утримання Орендованого майна наведена у Додатку № 1 до Договору (п. 3.3 Договору оренди);

- порядок та строки сплати орендної плати та інших платежів визначено у пунктах 3.7 - 3.9 Договору оренди;

- Орендодавець має право: Призупинити або обмежити надання послуг з утримання Орендованого майна (постачання електроенергії, водопостачання тощо) у разі прострочення Орендарем строку оплати орендної плати більше ніж на 10 днів; Призупинити забезпечення Орендованого майна електроенергією у разі перевищення Орендарем встановленої дозволеної електричної потужності або у разі утримання електрогосподарства з порушенням вимог нормативних документів; Обмежити Орендарю доступ до Орендованого майна у разі прострочення Орендарем строку оплати орендної плати більше ніж на 20 днів. Доступ Орендаря до Орендованого майна відновлюється відразу після оплати Орендарем усієї суми орендної плати, прострочення оплати якої стало причиною обмеження доступу до Орендованого майна. Обмеження доступу Орендаря до Орендованого майна передбачає заборону працівникам, представникам, відвідувачам або іншим особам, що діють на користь або від імені Орендаря, входити або іншим чином мати доступ до Орендованого майна. Про обмеження доступу Орендаря до Орендованого майна Орендодавець письмово повідомляє Орендаря не менше ніж за 2 дні до дати застосування такого обмеження (п. 5.1.3 5.1.5 Договору оренди);

- Орендар зобов`язаний: не передавати об`єкт оренди в суборенду третім особам (п. 5.3.2 Договору оренди);

- Орендар має право: самостійно визначати порядок користування Орендованим майном в межах та на умовах, визначених цим Договором та чинним законодавством України (п. 5.2.2. Договору оренди);

- Орендодавець зобов`язаний: не втручатися в господарську діяльність Орендаря. У разі порушення Орендарем вимог, встановлених пунктом 5.3.2 цього Договору, Орендодавець має право відмовитись від нього та вимагати повернення об`єкта оренди. У такому випадку цей Договір є розірваним з моменту одержання Орендарем повідомлення Орендодавця про відмову від Договору (п. 5.4.1 та п. 6.4 Договору оренди);

- Цей Договір набирає чинності після його підписання Сторонами і діє з 01 січня 2023 року до 31 грудня 2023 року включно та до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань. Договір автоматичній пролонгації не підлягає і може бути продовжений лише у випадку досягнення між Сторонами письмової згоди про це (п. 12.1 та п. 12.2 Договору оренди);

- Договір може бути достроково розірваний у таких випадках: за взаємною згодою Сторін з обов`язковим складанням письмового документу за підписами обох Сторін; Орендодавцем або Орендарем в односторонньому порядку з будь-яких підстав за умови направлення іншій Стороні письмового повідомлення про дострокове розірвання Договору не менше ніж за 60 календарних днів до дати його розірвання; Орендарем в односторонньому порядку у разі незгоди зі зміною орендної плати за умови направлення Орендодавцю письмового повідомлення про дострокове розірвання Договору не менше ніж за 30 календарних днів до дати введення нового розміру орендної плати; Орендодавцем в односторонньому порядку за умови направлення Орендарю письмового повідомлення про дострокове розірвання Договору не менше ніж за 15 календарних днів до дати розірвання Договору у разі: використання Орендарем Орендованого майна не за цільовим призначенням; передачі Орендованого майна в суборенду третім особам; навмисного або з необережності Орендаря погіршення технічного і санітарного стану Орендованого майна; порушення строків сплати Орендної плати та інших платежів за Договором більше ніж на 1 місяць або сплати їх не в повному обсязі; неналежного виконання Орендарем ремонтних робіт щодо Орендованого майна, що призвело до погіршення стану Орендованого майна; порушення строку сплати Орендарем грошової застави; відмови отримати послугу доступу до мережі Інтернет за технологіями (ADSL, FTTx або/та GPON) шляхом відмови від підписання / розірвання укладеного з Орендодавцем відповідного договору про надання таких послуг) (п. 12.7 Договору оренди).

Згідно акту приймання-передачі від 01.01.2023 орендодавець передав, а орендар прийняв у користування наступне нежитлове приміщення розташоване за адресою : Полтавська область, м. Полтава, вул.. Європейська, 6а, 1.1 приміщення на першому поверсі площею 2,4 кв.м, приміщення на першому поверсі № 56 площею 1.5 кв. м., приміщення № 57 на першому поверсі площею 9,8 кв.м. для розміщення офісу, складів. Загальна площа орендованого майна 13,7 кв.м. (а.с. 10).

Згідно акту приймання-передачі від 01.02.2023 орендодавець передав, а орендар прийняв у користування наступне нежитлове приміщення розташоване за адресою : Полтавська область, м. Полтава, вул.. Європейська, 6а, 1.1 приміщення на першому поверсі № 60 площею 16 кв.м для розміщення офісу, складів). Загальна площа орендованого майна 16 кв.м. (а.с. 11).

Позивач зазначає, що вона належним чином виконувала всі умови Договору оренди та своєчасно сплачувала всі належні платежі. На підтвердження даної обставини позивач надав копії квитанцій (а.с. 20-26).

Як стверджує позивач у позовній заяві, в подальшому орендар ФОП Терес Т.В. у зв`язку із тим, що їй було незрозуміло що саме включає в себе "Експлуатаційні витрати" та яким чином здійснюється нарахування, а також в Додатку № 1 не встановлено вартість та об`єм послуг з енергозабезпечення, опалення, водопостачання та відведення, охорони, послуг з протипожежного захисту, прибирання, послуг вивозу сміття, а в Додатку № 1 до Договору оренди відсутня деталізація таких витрат, ФОП Терес Т.В. звернулася усно до ФОП Ковтун А.І. з проханням надати роз`яснення таких витрат.

Оскільки ФОП Ковтун А.І. не надала пояснень ФОП Терес Т.В., остання звернулася за правничою допомогою, та на адресу ФОП Ковтун А.І. було направлено адвокатський запит від 14.08.2023 року (а.с. 27) з проханням надати наступну інформацію:

- надати розшифрування, що саме включає в себе "Експлуатаційні витрати" (із зазначенням складових які входять до даного виду нарахувань та їх суми по кожному виду нарахувань згідно Договору оренди нежитлових приміщень № 55-56-57-60/23 від 01.01.2023 року);

- чи для всіх орендарів приміщення нарахування послуг водопостачання та водовідведення, охорони, з протипожежного захисту, прибирання, вивозу сміття - нараховується (здійснюється) пропорційно орендованій площі. Якщо ні, просила повідомити, яким саме чином відбувається нарахування іншим орендарям;

- чи розподіляється на всіх орендарів пропорційно орендованій площі суми перевищення ліміту споживання об`єму водопостачання, за наявності;

- у зв`язку із чим в рахунку-фактурі № СФ-0000242 від 13.06.2023р. нараховано послуги з опалення за квітень 2023р. та травень 2023р. в сумі по 507,87 грн. за місяць, якщо у рахунку-фактурі № СФ-0000164 від 12.04.2023р. нараховано послуги за опалення в сумі 4095,63 грн;

- у зв`язку із чим відбуваються нарахування за опалення в неопалювальний період.

Адвокатський запит було направлено 16.08.2023 року на адресу відповідача, яка була зазначена в Договорі оренди нежитлових приміщень № 55-56-57-60/23 від 01.01.2023.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 29), лист за № 740 ФОП Ковтун А.І. отримала під підпис.

Як зазначає позивач, з 26.08.2023 року ФОП Ковтун А.І. без будь-яких пояснень та попередження припинила водопостачання до приміщення № 55, 56, 57 (13А), які ФОП Терес Т.В. орендувала відповідно до Договору оренди, у зв`язку із чим позивач 28.08.2023року подала заяву з проханням надати пояснення причини припинення водопостачання, яку 28.08.2023 року було отримано працівником бухгалтером: ФОП Терес А.І. - Пашковою Т.В.

Відповідь відповідачем на вказану заяву надано позивачу не було.

12.09.2023 було на підставі наказу ФОП Ковтун А.І. комісєю було проведено обстеження фактичного та цільового використання орендованих нежитлових приміщень.

За наслідками обстеження комісією було сккладено Акт від 12.09.2023 обстеження фактичного та цільового використання орендованих нежитлових приміщень, переданих ФОП Терес Т.В., в якому встановлено порушення орендарем пунктів 1.1., 5.3.1., 5.3.2., 5.3.9., 5.3.5. Договору оренди нежитлових приміщень №55-56-57-60/23 від 01.01.2023, а саме :

- електриком було встановлено, що ФОП Терес Т. В. порушено п. 5.2. НПАОП 0.00.-1.30-01 Правил безпечної роботи з інструментами та пристроями, ПУЕ 1.8.210 (відсутній протокол виміру опору ізоляції подовжувачів та бірки), чим порушено п. 5.3.4. і 5.3.5. Договору оренди нежитлових приміщень №55-56-57-60/23 від 01.01.2023;

- керуючись пунктами 1.1., 5.1.6., 5.3.1. Договору, комісія встановила, що приміщення №60 використовуються ФОП Терес Тетяною Володимирівною не за цільовим призначенням, а саме: фактично використовуються для розміщення салону краси/манікюрного/педікюрного кабінету, чим порушено пункти 1.1., 5.3.1. Договору. В даному приміщенні розміщені манікюрні зони (в кількості 3 шт), педікюрна зона (1 шт), на стінах міститься прейскурант цін на манікюрні / педікюрні послуги та послуги шугарнінгу, що не відповідає цільовому використанню за умовами договору оренди;

- керуючись пунктом 5.3.2. комісія встановила, що приміщення №60 передані в суборенду третім особам без згоди ФОП Ковтун А.І., а саме: приміщення №60 використовується (орендується) двома невідомими особами жіночої статі в цілях манікюрного кабінету, які відмовилися представитися. Доказів про те, що треті особи працюють у ФОП Терес Тетяни Володимирівни, відповідно до вимог Кодексу законів про працю України не надані;

- керуючись пунктом 5.3.9. комісія виявила відсутність в орендованих приміщеннях засобів пожежогасіння.

В Акті від 12.09.2023 викладені наступні висновки: за наслідками проведеної перевірки, обстеження фактичного та цільового використання орендованих нежитлових приміщень, які використовуються ФОП Терес Тетяною Володимирівною (РНОКПП НОМЕР_1 ) відповідно до умов Договору оренди нежитлових приміщень №55-56-57-60/23 від 01.01.2023 комісією було встановлено порушення пунктів 1.1., 5.3.1., 5.3.2., 5.3.9., 5.3.4., 5.3.5. вказаного Договору оренди нежитлових приміщень №55-56-57-60/23 від 01.01.2023р.

Відповідно до рекомендацій у акті, за наслідками проведеної перевірки, обстеження фактичного та цільового використання орендованих нежитлових приміщень, які використовуються ФОП Терес Тетяною Володимирівною (РНОКПП НОМЕР_1 ) відповідно до умов Договору оренди нежитлових приміщень №55-56-57-60/23 від 01.01.2023 комісія рекомендує вчинити дії передбачені вказаним вище Договором (в тому числі, але не виключено п. 2.4., 5.1.6., 5.3.17, 6.4., 6.5., 12.3., 12.7.4.).

ОСОБА_2 відмовилась отримувати Акт нарочно, що зафіксовано в Акті.

Позивач зазначає, що даний акт отримала на її електронну адресу.

Позивач наголошує, що 16.09.2023 року та 18.09.2023 до орендованих приміщень було без будь-яких попереджень зі сторони відповідача припинено подачу електроенергії (відрізано кабель біля лічильника до каб. № 14), а також повторно припинено водопостачання після його відновлення. З даного приводу ФОП Терес Т.В. написала звернення до поліції.

22.09.2023 у на адресу ФОП Ковтун А.І. було направлено претензію з вимогою негайно відновити електро та водопостачання, а також претензію щодо Акта обстежень від 12.09.2023 року, в якій позивачем було викладено свою позицію до Акта від 12.09.2023 року.

Відповідь на вищевказані претензії надано не було, а рекомендований лист повернувся з поміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

У зв`язку з тим, що лист ФОП Ковтун А.І. отримано не було, вищевказані претензії було направлено позивачем на електронну адресу ФОП Ковтун А.І., яка вказана в Договорі оренди (засвідчені електронним підписом позивача).

При цьому, Відповідач керуючись п. 12.3, 12.7.4 Договору оренди (використання Орендарем Орендованого майна не за цільовим призначенням, передачі майна в суборенду третім особам) повідомив ОСОБА_2 про одностороннє дострокове розірвання/припинення Договору оренди нежитлових приміщень №55-56-57-60/23 від 01.01.2023 - з 01 жовтня 2023 року.

Позивач зазначає, що дане повідомлення остання отримала 14.09.2023 на свою електронну адресу.

Враховуючи порушення ФОП Терес Т.В. пункту 5.3.2. Договір оренди нежитлових приміщень №55-56-57-60/23 від 01.01.2023, та передачу останньою в суборенду нежитлового приміщення (предмету договору відповідно до п. 1.1.), відповідачем була направлена позивачу письмова вимога про оплату штрафу за порушення умов Договору в строк до 3-х календарних днів з моменту отримання даної Письмової вимоги - сплатити на користь Орендодавця ФОП Ковтун Анни Ігорівни штраф в розмірі 2 970,00 грн та одночасно повідомлено, що у випадку несплати останньою вказаного штрафу, дане грошове зобов`язання буде забезпечене з суми грошової застави відповідно до п. 3.11. на 4-й календарний день з моменту отримання Орендарем даної вимоги.

Акт, фототаблицю, письмову вимогу про оплату штрафу за порушення про оплату штрафу за порушення Орендарем умов Договору оренди нежитлових приміщень № 55-56-57-60/23 від 01 січня 2023 року (вих. № 11 від 13.09.2023р.), Повідомлення про відмову від Договору оренди нежитлових приміщень №55-56-60/23 від 01.01.2023 року та його дострокове розірвання (вих. №12 від 13.09.2023р.) було направлено цінним з описом листом на адреси: АДРЕСА_4 (трек-номер листа №003) та 36000, м. Полтава, вул. Європейська, б. 6а, каб. №15 (1 поверх) (трек-номер листа 011).

06.10.2023 року позивач (ФОП Терес Т.В.) не була допущена до орендованих нею приміщень (замки на всіх дверях були змінені), у зв`язку із чим позивач була позбавлена можливості потрапити до орендованих приміщень та можливості забрати свої особисті речі та обладнання, а саме : акумулятор; інвектор, зарядний пристрій; настільна лампа; фрезер загальною вартістю 8 000 гривень 00 коп., та грошові кошти в сумі 5 000 гривень 00 коп., які знаходилися в блокноті.

З приводу викрадення вищевказаних речей та грошових коштів, ФОП Терес Т.В. 06.10.2023 року було написано заяву до поліції.

За результатами перевірки, працівниками Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області було зроблено висновок про відсутність доказів, які свідчать про відсутність суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України та КУпАП (копії відповідних документів наявні у матеріалах справи, а.с. 166-179).

Відповідач зазнчає, що 24.09.2023 ФОП Терес Тетяна Володимирівна особисто, за участі невідомої особи винесла всі свої речі - звільнила займані на умовах оренди приміщення, за адресою АДРЕСА_3 . На підтвердження даних обставин відповідач надав копії записів з відеокамер, які розташовані з зовні будівлі.

Позивач вважаючи свої права порушеними, звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 150 109, 41 грн, з яких : 13 000,00 грн збитки у зв`язку із втратою майна, 131 169,41 грн збитки у вигляді втраченої вигоди та 5 940,00 грн застави.

4. Норми права, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення, та висновки господарського суду за результатами вирішення спору.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За приписом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно зі статтею 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Враховуючи приписи частини 2 статті 623 ЦК України, розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За приписами статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Статтею 224 ГК України визначено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно з пунктом 1 статті 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Тобто, збитки - це об' єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, щообмежує її інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється увитратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у неодержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов`язання було виконаноборжником.

Упущена вигода - це доходи, які особа могла б реально одержати за звичайнихобставин, якби її право не було порушене. Неодержаний дохід (упущена вигода) - церахункова величина втрат очікуваного приросту в майні, що базується на документах,які беззастережно підтверджують реальну можливість отримання потерпілимсуб' єктом господарювання грошових сум (чи інших цінностей), якби учасник відносину сфері господарювання не допустив правопорушення. Якщо ж кредитор не вживдостатніх заходів, щоб запобігти виникненню збитків чи зменшити їх тпкода зборжника не стягується.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків за порушення договірних зобов`язань, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника.

Відсутність хоча б одного із вказаних елементів, що утворюють склад правопорушення, не дає підстави кваліфікувати поведінку боржника як правопорушення та, відповідно, не може бути підставою застосування відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, а саме відповідальності у вигляді збитків.

Протиправною вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи (така поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці - діях або бездіяльності). Під збитками розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага тощо. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяними збитками виражається в тому, що протиправні дії заподіювана є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки. Вина заподіювана збитків є суб`єктивним елементом відповідальності і полягає в психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювана та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку.

Відшкодуванню підлягають тільки збитки, які є об`єктивним наслідком протиправної поведінки, тобто між протиправною поведінкою і шкодою повинен бути причинний зв`язок, який полягає в тому, що протиправна поведінка за часом передує шкоді і породжує шкоду.

Обов`язковою умовою відповідальності є також вина, яка полягає у суб' єктивному ставленні особи до наслідків своїх неправомірних дій. Вина може бути у формі умислу (прямий, похідний) або необережності (грубої або простої).

Принцип змагальності передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17 від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18 від 18.11.2019 у справі №902/761/18 від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17.

Отже, істинність тверджень позивача щодо наявності підстав для стягнення збитків (упущеної вигоди), зокрема, в контексті наявності збитків та їх розміру, протиправності поведінки заподіювана збитків та існування причинного зв`язку між поведінкою та заподіяними збитками, ураховуючи принципи змагальності, диспозитивності, рівності усіх учасників судового процесу, підлягає доведенню позивачем перед судом.

КГС ВС у постанові у справі № 922/3928/20 від 30 вересня 2021 року визначив критерії для розрахунку розміру збитків у вигляді упущеної вигоди та стандарти його доказування. При цьому суд касаційної інстанції зазначив, що критеріями визначення (обчислення) розміру збитків у вигляді упущеної вигоди є: звичайні обставини (умови цивільного/господарського обороту); розумні витрати; компенсаційність відшкодування збитків.

У разі неможливості точно встановити розмір збитків у вигляді упущеної вигоди, який заявлено до стягнення з боржника (не факт наявності, а саме розмір), суд, керуючись принципом справедливості, має визначити розмір таких збитків з урахуванням усіх обставин конкретної справи.

Позивач (кредитор) має довести, що він міг і повинен був отримати визначенідоходи, і тільки неправомірні дії відповідача (боржника) стали єдиною ідостатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток (аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 у справі № 750/8676/15-ц (провадження № 14-79цс18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.06.2020 у справі № 910/12204/17, від 16.06.2021 у справі № 910/14341/18).

Тобто вимоги про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди мають бути належним чином обґрунтовані, підтверджені конкретними підрахунками і доказами про реальну можливість отримання позивачем відповідних доходів, але не отриманих через винні дії відповідача (аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 127/16524/16-ц (провадження № 61-22106св18).

Наявність теоретичного обґрунтування можливості отримання доходу ще не є достатньою підставою для його стягнення, оскільки у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки у розмірі доходів, які б могли бути реально отримані за звичайних обставин (мають реальний, передбачуваний та очікуваний характер).

Окрім того, позивач (кредитор) повинен довести: факти вжиття ним певних заходів щодо одержання таких доходів. Тобто, доказуючи наявність упущеної вигоди, кредитор має довести факти вжиття певних заходів щодо одержання таких доходів. Якщо неодержання кредитором очікуваних доходів є наслідком недбалої поведінки самого кредитора, така упущена вигода не підлягає відшкодуванню

Аналогічні висновки, викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.12.2019 у справі №908/2486/18, від 15.10.2020 у справі №922/3669/19, від 16.06.2021 у справі № 910/14341/18

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлений стандарт доказування "вірогідності доказів", який, на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто відповідно до наведеного стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

У силу вказаної норми процесуального права наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить про те, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, аніж протилежний.

Подібні за змістом висновки викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 25.06.2020 у справі №924/233/18, від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 та інших.

З позовної заяви вбачається, що позивач визначає розмір заподіяних збитків наступним чином: 13 000,00 грн збитки у зв`язку з втратою майна, 131 169,41 грн - втрачена вигода, та 5940,00 грн - вартість застави.

Стосовно заявлених позивачем до стягнення з відповідача понесених збитків, заподіяних втратою майна, суд зазначає наступне.

22.09.2023 ФОП Терес Тетяна Володимирівна особисто, за участі невідомих осіб винесла всі свої речі із займаних на умовах оренди приміщень, за адресою АДРЕСА_3 , що підтверджуємся записами з відеокамер, які розташовані ззовні будівлі (відеозапис наявний у матеріалах справи).

26.01.2024 слідчим СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області винесено постанову про закриття кримінального провадження №0002682 від 07.10.2023 у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 не надано відомостей щодо характеристик ймовірно викраденого майна, а також за відсутності будь яких відомостей, які підтверджували б документально наявність такого майна у ОСОБА_2 , а також характеристик, які дозволяли б його ідентифікувати - інформація щодо можливого таємного викрадення майна ОСОБА_2 не знайшла свого підтвердження (копія наявна у матерілах справи).

Матеріалм справи не містять доказів, які підтверджують придбання вказаного майна позивачем, його ринкову вартість, ідентифікуючи ознаки, його належність саме Позивачу та знаходження майна в орендованому приміщенні, а також не вказано, які саме кошти зникли - власні, кошти ФОП, кошти працівників тощо.

Отже, суд приходить до висновку, що завдана шкода у вигляді прямих збитків (вартість відібраного майна та грошові кошти в сумі 5 000,00грн не підтверджені належними та допустимими доказами, а тому в цій частині позовні вимоги є недоведеними.

Стосовно заявленої позивачем до стягнення з відповідача упущеної вигоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до матеріалів справи ФОП Терес Тетяна Вікторівна здійснювала підприємницьку діяльність з надання послуг перукарнями та салонами краси (а.с. 13).

В період з 01.01.2023 по 30.09.2023 ОСОБА_2 надавала послуги манікюру.

3 01 жовтня 2023 договірні відносини між ФОП Терес Т.В. та ФОП Ковтун А.І. було припинено, орендовані нежитлові приміщення було звільнено.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов`язковим при визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Орієнтовним переліком документів та даних, необхідних для оцінки упущеноївигоди є: правовстановлюючі документи на майно; акт обстеження та фіксації завданої майну шкоди, складений повноважними представниками державних органів або керуючої організації; довідка про балансову вартість майна або дані про понесених витратах на придбання майна; фінансова звітність підприємства; дані про невиконання договірних зобов`язань (договори, акти приймання-передачі, акти звірки, платіжні та інші документи); інші документи, при необхідності для проведення оцінки.

Жодний з вказаних документів Позивачем суду не наданий.

Також до суду не надано податкової декларації з відповідними розрахунками доходу та витрат на здійснення господарської діяльності Відповідача відповідно до КВЕД; не вказано, які суми податків та зарплати було сплачено за останній календарний рік своїм працівникам Позивачем; яку суму грошових коштів було витрачено на придбання матеріалів для роботи, не надані відповідні документи на товари /послуги, які використовувалися в господарській діяльності Позивача.

На даний момент чинним законодавством і судовою практикою вироблений певний «стандарт доказування» упущеної вигоди. Так, згідно з законодавством, на позивача покладений тягар доведення факту наявності порушення з боку відповідача, наявність і розмір понесених збитків, а також причинно-наслідковий зв`язок між правопорушенням і збитками.

При цьому, згідно з сформованою судовою практикою, упущена вигода - це рахункова величина втрат очікуваного приросту в майні, що базується на документах, які беззастережно підтверджують реальну можливість отримання потерпілим суб`єктом господарювання грошових сум (чи інших цінностей), якби учасник відносин у сфері господарювання не допустив правопорушення. Якщо ж кредитор не вжив достатніх заходів, щоб запобігти виникненню збитків чи зменшити їх, шкода з боржника не стягується (постанова Верховного Суду (ВС) в складі колегії суддів Касаційного господарського суду (КГС) від 12 листопада 2019 року № 910/9278/18).

Крім цього, при визначенні розміру упущеної вигоди повинні враховуватися лише ті точні дані, які безперечно підтверджують реальну можливість отримання грошових сум або інших цінностей, якби зобов`язання було виконано боржником належним чином (постанова ВС у складі колегії суддів КГС від 25 червня 2019 року по справі № 910/422/18). Водночас наявність теоретичного обґрунтування можливості отримання доходу ще не є підставою для його стягнення (постанова ВС у складі колегії суддів КГС від 12 жовтня 2018 року по справі № 906/824/17.

Суд встановив, що Позивачем в позовній заяві не наведено обґрунтованих доводів щодо завдання їй шкоди у вигляді упущеної вигоди та не обгрунтовано, внаслідок яких самих конкретних протиправних дій ФОП Ковтун А.І., було завдано збитки ФОП Терес Т.В., адже ні умови Договору оренди №55-56-57-60/23 від 01.01.2023, ні фактичні підстави та порядок його припинення в позовній заяві не оспорюються.

Обрахунки наведені Позивачем є теоретичними та не підтверджуються жодними доказами, зокрема суду не надано жодної податкової звітності чи бухгалтерських документів, які б підтверджували дохід ФОП Терес Т.В. за 2023, а також підтверджує відсутність доходу протягом 127 календарних днів у 2023 році.

На підставі вищевказаного суд приходить до висновку, що заявлена до стягнення сума збитків у вигляді упущеної вигоди не доведена з огляду на повний склад правопорушення, грунтуєтсья на теоретичних припущеннях позивача, не підтверджена належними та допустимими доказами, також позивачем ФОП Терес Т.В. не доведено, що нею вживалися заходи щодо отримання таких доходів, а тому в цій частині позовні вимоги є недоведеними.

Стосовно заявленої позивачем до стягнення з відповідача 5 940,00 грн грошової застави яка передбачена п. 3.11 Договору оренди нежитлових приміщень №55-56-57-60/23 від 01.01.2023 суд зазначає наступне.

В пункті 3.1.11 Договору оренди вказано «Будь-які грошові зобов`язання Суборендаря перед Орендарем за цим Договором забезпечуються грошовою заставою у розмірі 5 940,00 грн. Сума вказаної застави має бути перерахована Суборендарем на банківський рахунок Орендаря (на підставі рахунку, виставленого Орендарем) протягом 5 банківських днів з дати укладення Договору, аче не пізніше ніж до моменту передачі об єкту суборенди у користування. У випадку здійснення Орендарем задоволення своїх вимог до Суборендаря з суми застави, Орендар зобов`язаний письмово повідомити про це Суборендаря, а останній зобов 'язується відновити визначений Договором розмір грошової застави, шляхом перерахування Орендарю відповідної суми протягом 7 календарних днів з дати отримання відповідного повідомлення від Орендодавця».

До грошових зобов`язань відповідно до умов Договору належать: орендна плата, плата за користування комунальними та експлуатаційними послугами, штрафи, неустойка, відшкодування збитків внаслідок погіршення стану або витрати майна та інше.

Пунктом 6.5. Договору оренди передбачено, що у разі порушення Суборендарем обов`язків визначених Договором, що стосуються передачі об`єкту суборенди в суборенду, забезпечення представникам Орендаря доступу до об`єкту суборенди або встановлення електричного лічильника та автоматичного вимикача, Суборендар на письмову вимогу Орендаря зобов`язаний за кожен виявлений випадок порушення сплатити останньому штраф у розмірі 50% від розміру плати за користування об`єктом суборенди у тому місяці, у якому станеться відповідне порушення, що складає 2 970,00 грн (5940,00 грн * 50%).

Відповідно до Письмової вимоги № 11 від 13.09.2023 до ФОП Терес Т.В. був застосований штраф в розмірі 2 970,00 грн, який не був сплачений останньою (доказів у спростування викладеного позивач суду не надав) та відповідно до п. 3.11 Договору був забезпечений з суми грошової застави.

Крім того вказаний розмір грошової застави 5 940,00 грн, який Позивачем заявлений до стягнення як збитки, за правової природою не є збитками в розумінні ст. 22 ЦК України.

Пунктом 3.11 Договору передбачено, що при закінченні строку дії Договору сума застави за рішенням Орендодавця може бути зарахована в рахунок оплати платежів, належних з Орендаря на дату повернення орендованого майна з користування (як правило, на оплату послуг з утримання об`єкту суборенди). Після цього, сума застави, що залишиться не використаною Орендодавцем, має бути перерахована Орендарю не пізніше 20 календарних днів від дати повернення Орендованого майна з користування за відповідним актом об`єкту суборенди з користування за відповідним актом.

Відповідач зазначає, що за вересень 2023 року позивач не здійснила сплату орендних платежів, заборгованість відповідача перед позивачем на момент розірвання Договору оренди за вирахуванням суми грошової застави складає 906,40 грн. Доказів у спростування викладеного позивач суду не надав.

Положеннями статті 549 ЦК України та статті 230 ГК України визначено загальне поняття штрафних санкцій, яке у господарському судочинстві включає неустойку, штраф, пеню, яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил господарської діяльності, невиконання господарського зобов`язання.

За приписами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною першою статті 230 ГК України визначено поняття штрафних санкцій. Ними визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до частини першої статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (частина перша статті 548 ЦК України) (правова позиція Постанова від 19.04.2021 №910/11131/19 Верховного Суду).

Обов`язок орендаря сплачувати орендну плату за користування орендованим майном зберігається до припинення Договору (до спливу строку дії Договору оренди), оскільки орендна плата є платою орендаря за користування належним орендодавцю майном та відповідає суті орендних правовідносин, що полягають у строковому користуванні орендарем об`єктом оренди на платній основі - до моменту повернення орендованого майна за актом приймання-передачі.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача грошової застави у розмірі 5 940,00 грн не підлягають задоволенню, оскільки останні необгруновані та суперечать вимогам чинного законодавства України.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Згідно із ч. 2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене та оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є недоведеними доказово та не відповідають нормам матеріального права, відповідачем спростовані за наведеним вище судом мотивуванням, тому задоволенню не підлягають.

Згідно із ст. 129 ГПК України сплачений позивачем судовий збір покладається на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 232-233, 237-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

Відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Рішення підписане 29.07.2024 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Суддя О.В.Ківшик