ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" липня 2024 р. м. Рівне Cправа № 918/614/24

Господарський суд Рівненської області у складі судді О. Андрійчук, за участю секретаря судового засідання О.Гуменюк, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Фелікс"

до Державного підприємства "Зірненський спиртовий завод"

про стягнення 227 856,85 грн,

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився,

УСТАНОВИВ:

У червні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро Фелікс" (позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до Державного підприємства "Зірненський спиртовий завод" (відповідач) про стягнення 227 856,85 грн, з яких: 55 956,37 грн пені, 3 714,99 грн 3 % річних та 168 185,49 грн штрафу за договором поставки від 25.05.2023 № 25/05-2023.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Згідно із позовною заявою, 25.05.2023 між позивачем (постачальник) та відповідачем (покупець) укладено договір поставки № 25/05-2023 (договір), за умовами якого продавець зобов`язався передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити товар. На виконання зазначеного договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 24 524 799,30 грн, що підтверджується відповідними видатковими накладними, за який відповідач розрахувався в повному обсязі, проте несвоєчасно, у зв`язку з чим позивач за неналежне виконання зобов`язань нарахував 55 956,37 грн пені, 3 714,99 грн 3 % річних та 168 185,49 грн штрафу, які просить суд стягнути з відповідача.

У матеріально-правове обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на ст. 15,16, 526, 530, 532, 610 - 612, 614, 623, 655, 692, 712 ЦК України та ст. 173, 193, 197 - 198, 216, 218, 220, 224 - 232, 265 -268 ГК України.

Відповідач відзиву у строки і порядку, визначені ухвалою суду від 27.06.2024 та ГПК України, не надав, а відтак розгляд справи здійснюється за наявними матеріалами.

Процесуальні рішення, заяви і клопотання сторін, результат їх розгляду.

Ухвалою суду від 27.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 31.07.2024.

26.07.2024 від представника позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи та заява про проведення судового засідання без його участі.

Інших заяв і клопотань від сторін не надходило.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв`язку, оцінивши подані докази, суд установив таке.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

25.05.2023 між позивачем (постачальник) та відповідачем (покупець) укладено договір поставки № 25/05-2023 (договір), за умовами п. 1.1. якого постачальник зобов`язався передати у власність покупця зернові та олійні культури українського походження (товар), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар відповідно до умов цього договору. Загальна вартість, ціна за одиницю та кількість поставленого товару вказується на партію згідно з видатковими накладними, що є невід`ємною частиною цього договору.

Договір набирає чинності з дати підписання його сторонами і діє до 31.12.2023, а в частині розрахунків та поставки товару - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 10.1. договору)

Пунктами 3.1. - 3.3. договору погоджено, що одиницею виміру товару, що поставляється на умовах цього договору, є метрична тонна. Товар за цим договором поставляється партіями. Асортимент, кількість, ціна та загальна вартість товару для кожної партії, що поставляється згідно з цим договором, визначаються в видаткових накладних, які є невід`ємними частинами цього договору.

Відповідно до розділу 4 договору постачальник поставляє товар на умовах згідно з Правилами Інкотермс в редакції 2010 року на умовах FСА склад продавця, що знаходиться за адресою: 34609, Рівненська обл., Березнівський р-н., с. Зірне, вул. Зірненська, 7, за винятком застережень, прямо передбачених у Специфікації або додаткових угодах цього договору. Транспортні послуги за рахунок продавця. Датою поставки є дата, зазначена у видатковій накладній, та факт передання товару у власність покупця підтверджується видатковою накладною, виданою постачальником покупцю та відміткою про приймання товару покупцем в заліковій вазі.

Як установлено судом із фактичних обставин справи, на виконання умов договору позивачем поставлено відповідачу товар на загальну суму 24 524 799,30 грн, що підтвержується видатковими накладними № 658 від 23.06.2023 (ТТН № 23/26/2023/4, № 23/26/2023/5, № 23/26/2023/6, № 23/26/2023/7, кукурудза в кількості 93,18 тонни) на суму 521 807,93 грн; № 827 від 28.07.2023 (ТТН № 28/07/2023/5, № 28/07/2023/6, кукурудза некласова в кількості 49,06 тонни) на суму 186 526,25 грн; № 829 від 31.07.2023 (ТТН № 31/07/2023/8, № 31/07/2023/9, кукурудза некласова в кількості 50,26 тонни) на суму 191 08,65 грн; № 849 від 01.08.2023 (ТТН № 01/08/2023/2, № 01/08/2023/3, № 01/08/2023/4, № 01/08/2023/5, № 01/08/2023/6, кукурудза некласова в кількості 75,44 тонни) на суму 286 823,08 грн; № 856 від 01.08.2023 (ТТН № 01/08/2023/7, № 01/08/2023/8, № 01/08/2023/9, № 01/08/2023/10, № 01/08/2023/11, кукурудза некласова в кількості 70,3 тонни) на суму 267 280,79 грн; № 862 від 02.08.2023 (ТТН № 02/08/2023/7, № 02/08/2023/8, кукурудза некласова в кількості 24,46 тонни) на суму 92 996,98 грн; № 1017 від 13.09.2023 (ТТН № 13/09/2023/10, № 13/09/2023/9, кукурудза некласова в кількості 22,86 тонни) на суму 135 331,13 грн.

Розділом 5 договору сторонами погоджено, що оплата товару, що поставляється за цим договором, проводиться в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника. Оплата товару здійснюється протягом 10-ти (десяти) банківських днів з моменту підписання видаткової накладної між покупцем та постачальником на підставі рахунку фактури, наданого постачальником. Датою оплати товару вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку покупця.

У порушення умов договору відповідачем несвоєчасно проведено оплату за поставлений товар в розмірі 24 524 799,30 грн, що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків, підписаним обома сторонами.

Згідно з видатковими накладними № 658 від 23.06.2023 на суму 521 807, 93 грн оплата товару відбулася 15.06.2023 на суму 251 807,93 грн та 23.06.2023 на суму 250 000,00 грн (період заборгованості з 10.07.2023 по 31.08.2023), № 827 від 28.07.2023 на суму 186 526,25 грн оплата товару відбулася 01.09.2023 (період заборгованості з 14.08.2023 по 31.08.2023), № 829 від 31.07.2023 на суму 191 088,65 грн оплата товару відбулася 01.09.2023 (період заборгованості з 15.08.2023 по 31.08.2023), № 849 від 01.08.2023 на суму 286 823,08 грн та № 856 від 01.08.2023 на суму 267 280.79 грн оплата товару відбулася 01.09.2023 на суму 222 385,10 грн, 04.09.2023 на суму 100 000,00 грн та 07.09.2023 на суму 231 718,77 грн (період заборгованості з 16.08.2023 по 31.08.2023), № 862 від 02.08.2023 на суму 92 996,98 грн оплата товару відбулася 07.09.2023 (період заборгованості з 17.08.2023 по 31.08.2023), № 1017 від 13.09.2023 на суму 135 331,13 грн оплата товару відбулася 03.10.2023 (період заборгованості з 28.09.2023 по 02.10.2023), що підтверджується банківським виписками.

Відповідальність сторін передбачена розділом 8 договору. Так, згідно з п. 8.1. договору у випадку порушень своїх зобов`язань та наданих за цим договором гарантій сторони несуть відповідальність, визначену цим договором та чинним в Україні законодавством. Сторона, що порушила умови цього договору (та наданих за його умовами гарантій), відшкодовує іншій стороні спричиненні цим збитки, у тому числі прибуток, у порядку, передбаченому чинним законодавством. За умовами п. 8.3. договору у випадку несвоєчасної оплати товару згідно з умовами цього договору, покупець сплачує постачальнику на вимогу останнього пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у цьому періоді, від несплаченої суми грошового зобов`язання за кожен день прострочення платежу. Відповідно до п. 8.5. договору у випадку якщо однією із сторін прострочено зобов`язання за поставкою або оплатою поставленого товару, визначеного відповідною специфікацією більш як на 15 (п`ятнадцять) календарних днів, інша сторона може частково або в повному обсязі відмовитися від договору в частині правовідносин, визначених цією специфікацією, та вимагати від сторони, що прострочила зобов`язання, повернення отриманого за відповідною специфікацією до цього договору. В цьому випадку сторона, що порушила свої зобов`язання, повинна протягом 3-х (трьох) банківських днів з моменту отримання письмової та/або факсової вимоги іншої сторони, повернути все отримане за умовами відповідної специфікації до цього договору, а також сплатити штраф у розмірі 10 % (десять) відсотків від загальної суми (вартості) невиконаного зобов`язання.

Позивач за несвоєчасне виконання відповідачем своїх зобов`язань з оплати поставленого товару нарахував та заявив до стягнення 55 956,37 грн пені, 3 714,99 грн 3 % річних та 168 185,49 грн штрафу.

З урахуванням викладеного судом установлено, що між сторонами виникли правовідносини, пов`язані із несвоєчасною оплатою вартості поставленого товару та відповідальністю за порушенням умов щодо оплати поставленого товару, регулювання яких здійснюється ГК України та ЦК України.

Норми права, що підлягають до застосування, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів, наведених сторонами.

Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

За змістом ст. 626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Судами установлено, що правовідносини сторін виникли з договору, який за своєю правовою

природою є договором поставки.

Відповідно до ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

У силу вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписами ч. 1, 6, 7 ст. 193 ГК України, які кореспондуються зі ст. 525, 526 ЦК України, унормовано, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як зазначалося, за несвоєчасну оплату поставленого товару позивач нарахував та заявив до стягнення 55 956,37 грн пені, 3 714,99 грн 3 % річних та 168 185,49 грн штрафу.

За ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 07.04.2020 у справі № 910/4590/19 зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та 3 % річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно, й вимога про їх сплату є додатковою до основної вимоги.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних відповідно до ст. 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми (подібні правові висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15- ц, від 13.11.2019 у справі № 922/3095/18, від 18.03.2020 у справі № 902/417/18.

Суд, здійснивши перерахунок 3% річних, установив, що їх розмір становить 3 714,99 грн (при заявленому - 3 714,99 грн), (розрахунок додається), отже, 3% річних підлягають задоволенню у заявленому розмірі.

Щодо нарахування пені та штрафу, то суд зазначає таке.

Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, зокрема сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України унормовано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Отже, одним із видів господарських санкцій є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню.

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачено ч. 2 ст. 231 ГК України. При цьому в інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі можливість одночасного стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, передбаченою ст. 627 ЦК України, тобто коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За таких обставин одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить ст. 61 Конституції України, оскільки згідно зі ст. 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до ст. 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Розмір штрафних санкцій відповідно до ч. 4 ст. 231 ГК України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Неустойка має подвійну правову природу. До настання строку виконання зобов`язання неустойка є способом його забезпечення, а в разі невиконання зобов`язання перетворюється на відповідальність, яка спрямована на компенсацію негативних для кредитора наслідків порушення зобов`язання боржником. Разом з тим пеня за своєю правовою природою продовжує стимулювати боржника до повного виконання взятих на себе зобов`язань і після сплати штрафу, тобто порівняно зі штрафом є додатковим стимулюючим фактором. Після застосування такої відповідальності, як штраф, який має одноразовий характер, тобто вичерпується з настанням самого факту порушення зобов`язання, пеня продовжує забезпечувати та стимулювати виконання боржником свого зобов`язання.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

Особливість пені у тому, що вона нараховується з першого дня прострочення та доти, поки зобов`язання не буде виконане. Період, за який нараховується пеня за порушення зобов`язання, обмежується правила ч. 6 ст. 232 ГК України, якщо інше не встановлено договором. Її розмір збільшується залежно від тривалості порушення зобов`язання. Тобто вона може нараховуватись на суму невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання протягом усього періоду прострочення, якщо інше не вказано у законі чи в договорі. Пеню належить рахувати з наступного дня після дати, в яку зобов`язання мало бути виконано, і по переддень фактичного виконання грошового зобов`язання, або по відповідний день через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, але в межах періоду, визначеного позивачем.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд установив, що її розмір становить 55 956,37 грн (при заявленому - 55 956,37 грн) (розрахунок додається), а відтак пеня підлягають задоволенню у заявленому розмірі.

Щодо штрафу, то як установлено судом із умов договору, погодженого сторонами, стягнення останнього обумовлено не лише самим фактом порушення відповідачем зобов`язання з оплати поставленого товару, а й реалізацією позивачем права на односторонню відмову від договору в частині правовідносин, визначених специфікацією, за якою відбулося прострочення, та вимогою у такому випадку від сторони, що прострочила зобов`язання, повернення отриманого за відповідною специфікацією до цього договору. Заразом судом із фактичних обставин справи не установлено, що позивач вчинив усі дії, необхідні для виникнення у нього права на нарахування штрафу, визначені п. 8.5. договору, відтак підстави для його стягнення відсутні.

Висновки суду за результатами вирішення спору.

За результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. 75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про порушення майнових прав позивача, а отже, про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний)

розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом

справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

У позовній заяві позивачем зазначено попередній розрахунок судових витрат, що складаються із судового збору в розмірі 3 417,85 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи, що позов задоволено частково, відтак судовий збір в розмірі 895,14 грн покладається на відповідача, а решта - на позивача.

Керуючись ст. 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Фелікс" до Державного підприємства "Зірненський спиртовий завод" про стягнення 227 856,85 грн задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Зірненський спиртовий завод"(вул. Зірненська, 7, с. Зірне, Березнівський район, Рівненська область, ідентитфікаційний код 00375036) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Фелікс" (35500, Рівненська область, м. Радивилів, вул. Кременецька, 52, ідентифікаційний код 41684989) 55 956,37 грн пені, 3 714,99 грн 3 % річних.

У задоволенні позовних вимог про стягнення 68 185,49 грн штрафу відмовити.

Стягнути з Державного підприємства "Зірненський спиртовий завод"(вул. Зірненська, 7, с. Зірне, Березнівський район, Рівненська область, ідентитфікаційний код 00375036) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Фелікс" (35500, Рівненська область, м. Радивилів, вул. Кременецька, 52, ідентифікаційний код 41684989) 895,14 грн судового збору.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро Фелікс" (35500, Рівненська область, м. Радивилів, вул. Кременецька, 52, ідентифікаційний код 41684989).

Відповідач: Державне підприємство "Зірненський спиртовий завод" (вул. Зірненська, 7, с. Зірне, Березнівський район, Рівненська область, ідентитфікаційний код 00375036).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повне судове рішення складене та підписане 31.07.2024.

Суддя О.Андрійчук