ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" липня 2024 р.м. ХарківСправа № 922/1927/24

Господарський суд Харківської області у складі

судді Чистякової І.О.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОФРОПАК ПЛЮС" (адреса місцезнаходження: 61177, м. Харків, вул. Залютинська, буд. 4, поштова адреса: 61177, м. Харків, вулиця Золочівська, буд. 4, ідентифікаційний код 43298100)
до Фізичної особи-підприємця Микиши Юлії Іллівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )
про стягнення 35371,82 грн
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ГОФРОПАК ПЛЮС" (позивач) звернулось до Господарського суду Харківської області із позовною заявою про стягнення з фізичної особи-підприємця Микиши Юлії Іллівни (відповідач) боргу у сумі 35371,82 грн, з яких: 28950,00 грн сума заборгованості за поставлений товар, 2895,00 грн штраф, 3196,08 грн пеня та 330,74 грн 3% річних.

Позивач також просить стягнути з відповідача судовий збір.

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки №645 від 01.12.2021 щодо своєчасної оплати вартості товару.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 06.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/1927/24. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Роз`яснено відповідачу, що згідно ст.251 ГПК України, відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Попереджено відповідача про те, що у разі ненадання відзиву на позов у встановлений строк, справа згідно з ч.9 ст.165 ГПК України буде розглянута за наявними в ній матеріалами. Встановлено позивачу строк для подання до суду відповіді на відзив із урахуванням вимог ст.166 ГПК України - п`ять днів з дня отримання відзиву. Встановлено відповідачу строк для подання заперечення із урахуванням вимог ст.167 ГПК України - п`ять днів з дня отримання відповіді на відзив.

05.10.2022 офіційно розпочали функціонування три підсистеми (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: "Електронний кабінет", "Електронний суд" підсистема відеоконференцзв`язку, у зв`язку з чим відповідно до ч. 6 ст. 6 ГПК України передбачено, що адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Пунктом 17 розділу ІІІ Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - Положення) визначено, що особам, які зареєстрували Електронний кабінет в ЄСІТС, суд вручає будь-які документи у справах, у яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення в паперовій формі за окремою заявою.

Згідно з п. 37 наведеного розділу Положення підсистема "Електронний суд" забезпечує можливість автоматичного надсилання матеріалів справ в електронному вигляді до Електронних кабінетів учасників справи та їхніх повірених. До Електронних кабінетів користувачів надсилаються у передбачених законодавством випадках документи у справах, які внесені до автоматизованої системи діловодства судів (далі - АСДС) та до автоматизованих систем діловодства, що функціонують в інших органах та установах у системі правосуддя. Документи у справах надсилаються до Електронних кабінетів користувачів у випадку, коли вони внесені до відповідних автоматизованих систем у вигляді електронного документа, підписаного кваліфікованим підписом підписувача (підписувачів), чи у вигляді електронної копії паперового документа, засвідченої кваліфікованим електронним підписом відповідального працівника суду, іншого органу чи установи правосуддя (далі - автоматизована система діловодства).

Як убачається з комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" позивач зареєстрував "Електронний кабінет" в Єдиній судовій інформаційно - телекомунікаційній системі.

З довідки про доставку документа в кабінет електронного суду, яку отримано з автоматизованої системи документообігу суду комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" вбачається, що документ в електронному вигляді "Ухвала про відкриття провадження (спрощене)" від 06.06.2024 по справі №922/1927/24 (суддя Чистякова І.О.) було надіслано позивачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "ГОФРОПАК ПЛЮС" в його Електронний кабінет. Документ доставлено до Електронного кабінету: 06.06.24 17:25.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Згідно з абз. 2 ч. 6 цієї статті, якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, таке рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Отож датою вручення позивачу ухвали суду від 06.06.2024 про відкриття провадження у справі - є 07.06.2024.

З урахуванням викладеного, позивач повідомлений про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Датою отримання особисто відповідачем копії ухвали суду від 06.06.2024 про відкриття провадження у справі - є 13.06.2024, про що свідчить повернуте на адресу суду рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення за номером 930.

Суд також зазначає, що 19.06.2024 до суду від представника відповідача - адвоката Давидюка О.М. надійшло клопотання (вх.№16016) про надання можливості ознайомитись з матеріалами справи №922/1927/24.

Крім того, 20.06.2024 через підсистему "Електронний суд" від представника відповідача - адвоката Давидюка О.М. надійшла заява (вх.№ 16068) про вступ у справу як представника.

За таких обставин суд дійшов висновку про належне повідомлення відповідача про відкриття провадження у даній справі та призначення її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Ураховуючи те, що відповідач у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 ГПК України, а саме до 28.06.2024 включно, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ч. 1 ст. 202 ГПК України, а неподання відповідачем відзиву на позов не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно зі ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно з ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Розглянувши подані документи і матеріали, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

01.12.2021 між позивачем (Постачальник) та відповідачем (Покупець) був укладений договір поставки №645 (далі - договір).

Згідно з п. 1.1. договору в порядку та на умовах, передбачених цим Договором, Постачальник зобов`язується виготовити та передавати у власність Покупцю гофротару, надалі - Товар, а Покупець зобов`язується приймати і своєчасно здійснювати оплату Товару на умовах цього Договору.

Відповідно до п. 1.2. договору кількість, асортимент, ціна Товару вказуються Сторонами в рахунках і видаткових накладних, складених і підписаних уповноваженими представниками Сторін.

Згідно з п. 1.3. договору товар за цим Договором постачається окремими партіями на підставі заявок Покупця (згідно зразка Постачальника), де вказана кількість, асортимент, терміни виготовлення Товару та інші умови поставки.

Відповідно до п. 3.1. договору загальна сума даного Договору визначається сумою вартості всіх партій товару, поставлених за накладними, протягом усього часу строку дії цього Договору.

Згідно з п. 3.2. Договору оплата товару, зазначеного в п. 1.1. цього Договору, здійснюється Покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника на умовах 100% платежу вартості партії Товару протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з дня постачання, відповідно до відвантажувальних документів.

Відповідно до п. 3.3. договору сторони вправі за взаємною домовленістю змінити порядок, форму і види здійснення розрахунків за цим Договором.

Згідно з п. 4.1. договору підставою для початку виконання робіт і виготовлення та постачання Товару є: затверджена письмова заявка Покупця на партію Товару з підписом уповноваженої особи та печаткою Покупця; затверджені зразки товару (друк, розміри).

Відповідно до п. 4.4. договору передача товару здійснюється на складі Покупця за адресою: м. Харків, вул. Юр`ївська, 17.

Згідно з п. 4.5. договору право власності на Товар переходить від Постачальника до Покупця в момент передачі товару, дата якого вказується в видаткових накладних, складених і підписаних уповноваженими представниками Сторін.

Відповідно до п. 9.1. договору даний Договір вважається укладеним і набирає законної сили з моменту підписання і діє до 31.12.2023 року, а в частині взаєморозрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим Договором.

Згідно з п. 9.2. договору дія даного Договору вважається продовженою на кожен наступний календарний рік, якщо за 30 (тридцять) календарних днів до закінчення терміну дії Договору жодна зі Сторін не повідомила іншу про його розірвання.

Як зазначено у позовній заяві, позивач виготовив та поставив відповідачу товар на загальну суму 28950,00 грн, що підтверджується видатковою накладною №2226 від 27.12.2023 та товарно-транспортною накладною №Вн-2226 від 27.12.2023, які підписані сторонами і скріплені їх печатками.

Позивачем було виставлено рахунок №2281 від 27.12.2023 на оплату товару на загальну суму 28950,00 грн, термін оплати якого відповідно до умов п. 3.2. договору не пізніше 10.01.2024.

У листі б/н від 05.02.2024 позивач просив відповідача здійснити розрахунок за поставлений товар протягом 7 календарних днів від дня пред`явлення вимоги.

У листі вих. №05/23 від 05.02.2024 відповідач визнала заборгованість за партію замовленого і отриманого 27.12.2023 товару (рахунок №2281 від 27.12.2023) та гарантувала погасити заборгованість протягом 20-22 лютого 2024 р.

Але як зазначено у позовній заяві, станом на 27.05.2024 відповідач не виконала свої зобов`язання за договором з оплати отриманого товару.

Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду з цим позовом про стягнення з відповідача на користь позивача 28950,00 грн заборгованості за поставлений товар, 2895,00 грн штрафу, 3196,08 грн пені та 330,74 грн 3% річних.

Відповідач відзив на позов до суду не надав, заборгованість не спростував.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 2 ст. 712 Цивільного кодексу України встановлює, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Також, ст. 694 Цивільного кодексу України визначено, що договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Початком відліку періоду прострочення зобов`язання (моментом прострочення) у відповідності до ст. 253 Цивільного кодексу України, є день, наступний після визначеної (кінцевої) дати виконання цього зобов`язання.

Згідно з п. 3.2. Договору оплата товару, зазначеного в п. 1.1. цього Договору, здійснюється Покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника на умовах 100% платежу вартості партії Товару протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з дня постачання, відповідно до відвантажувальних документів.

Судом установлено, що позивач виконав свої зобов`язання за договором належним чином, відповідно до заявки відповідача від 19.12.2023 №9 виготовив та поставив відповідачу товар на загальну суму 28950,00 грн, що підтверджується видатковою накладною №2226 від 27.12.2023, товарно-транспортною накладною №Вн-2226 від 27.12.2023 та листом відповідача №9 від 19.12.2023.

Проте відповідач в порушення п. 3.2. договору протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з дня постачання товару, тобто у термін до 10.01.2024 включно, товар не оплатив, внаслідок чого у відповідача з 11.01.2024 виникло прострочення з оплати товару на суму 28950,00 грн.

Згідно з ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з частиною 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

З огляду на викладене та на те, що відповідачем у встановленому законом порядку позовні вимоги позивача не спростовано, суд вважає позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 28950,00 грн заборгованості за поставлений товар обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача 2895,00 грн штрафу, 3196,08 грн пені та 330,74 грн 3% річних, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

За приписами п. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 2 ст. 343 Господарського кодексу України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За змістом ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено договором або законом, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно з п. 6.2. договору у разі порушення термінів оплати поставленого Товару, відповідно до умов п.3.2. Договору, Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Крім того, у п. 6.3. договору сторонами передбачено, що у разі порушення Покупцем термінів оплати партії поставленого Товару, більше ніж на 30 (тридцять) календарних днів від наступного за останнім днем оплати, відповідно до умов п. 3.2. договору Покупець сплачує Постачальнику штраф у розмірі 10% (десяти відсотків) від вартості партії товару, оплату за який прострочено.

Також, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У даному випадку позивачем нараховано пеню та 3% річних за період з 10.01.2024 до 27.05.2024.

Однак як установлено судом вище, прострочення відповідачем оплати товару виникло з 11.01.2024, а тому суд дійшов висновку, що у позивача виникло право вимагати сплати відповідачем пені та 3% річних з 11.01.2024.

Суд, здійснивши за допомогою системи "Ліга Закон" власний розрахунок пені та 3% річних за період з 11.01.2024 по 27.05.2024, встановив, що арифметично вірним, правомірним та підлягаючим задоволенню є розмір пені у сумі 3 165,52 грн, 3% річних у сумі 327,47 грн.

Отже в іншій частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача пені у сумі 30,56 грн та 3% річних у сумі 3,27 грн суд вважає за необхідне відмовити з підстав їх необґрунтованості.

Перевіривши розрахунок штрафу, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафу у розмірі 2 895,00 грн є обгрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Підсумовуючи вищенаведене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у сумі 35 337,99 грн, з яких: заборгованість за поставлений товар у сумі 28 950,00 грн, пеня у сумі 3 165,52 грн, штраф у сумі 2 895,00 грн та 3% річних у сумі 327,47 грн.

Ураховуючи вищенаведене та беручи до уваги, що позов задоволено частково, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача у сумі 3 025,10 грн, решта сума сплаченого судового збору у сумі 2,90 грн покладається на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. 6, 11, 253, 509, 525, 526, 530, 549, 610-612, 599, 627-629, 655, 692, 712 Цивільного кодексу України, ст. 193, 230, 232, 343 Господарського кодексу України та ст. 4, 20, 73, 74, 77, 129, 130, 233, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково у сумі 35 337,99 грн.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Микиши Юлії Іллівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОФРОПАК ПЛЮС" (адреса місцезнаходження: 61177, м. Харків, вул. Залютинська, буд. 4, поштова адреса: 61177, м. Харків, вулиця Золочівська, буд. 4, ідентифікаційний код 43298100) заборгованість за поставлений товар у сумі 28 950,00 грн, пеня у сумі 3 165,52 грн, штраф у сумі 2 895,00 грн та 3% річних у сумі 327,47 грн, а також судовий збір у сумі 3 025,10 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ в установленому порядку.

В решті частині позовних вимог - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Кодексу.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Повне рішення складено "30" липня 2024 р.

Суддя І.О. Чистякова