ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про передачу справи до іншого суду

31.07.2024р. Справа № 904/3318/24

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега», м. Дніпро

До: Російської Федерації в особі Генеральної прокуратури Російської Федерації, м. Москва (Росія)

Про: стягнення 122 335 810,96 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

ТОВ «Омега» (позивач) звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до РФ в особі Генеральної прокуратури РФ (відповідач) про стягнення 122 335 810,96 грн. збитків у вигляді упущеної вигоди, завданих внаслідок закриття , пошкодження, вибуття з управління низки супермаркетів «Varus» (належних позивачу та розташованих у приміщеннях у Запорізькій та Донецькій областях) у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації.

У параграфі 3 глави 2 розділу І ГПК України сформульовані правила територіальної юрисдикції (підсудності). У вказаному параграфі ГПК України встановлені вимоги щодо визначення загальної підсудності (стаття 27), особливості визначення підсудності справи, у якій однією зі сторін є суд або суддя (стаття 28), правила альтернативної підсудності (стаття 29) та правила виключної підсудності (стаття 30).

Відповідно до частин першої, другої статті 27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Правила ж виключної територіальної підсудності передбачені у статті 30 ГПК України, перелік категорій справ у якій розширеному тлумаченню не підлягає. Виключна підсудність є особливим видом територіальної підсудності, правила якої забороняють застосування при пред`явленні позову інших норм, що регулюють інші види територіальної підсудності, передбачені у статтях 27 - 29 ГПК України.

Відповідно до частини першої статті 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

У чинній редакції ГПК України частина третя статті 30 цього Кодексу вказує на виключну підсудність справ у спорах, що виникають з приводу нерухомого майна, господарським судам за місцезнаходженням майна або основної його частини, що відповідає змісту частини першої статті 30 ЦПК України. У разі , якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

За визначенням, що дає Академічний тлумачний словник української мови, словосполука «з приводу» означає «у зв`язку з чим-небудь», тому словосполучення «з приводу нерухомого майна» треба розуміти як будь-який спір у зв`язку з нерухомим майном або певними діями, пов`язаними з цим майном.

Аналізуючи логічну послідовність зміни формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю, убачається її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору. Отже, слід дійти висновку, що за правилами чинного ГПК України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. (відповідна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі № 910/6644/18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2020 року у справі № 910/10647/18).

Господарський суд вважає, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині третій статті 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення ( така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.02.21 р. у справі № 911/2390/18 )

Тому до спору у цій справі, предметом якого є стягнення збитків, у вигляді упущеної вигоди, завданих внаслідок закриття, пошкодження вибуття з управління низки супермаркетів «Varus» (належних позивачу та розташованих в об`єктах нерухомого майна в Запорізькій та Донецькій областях) у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації ; поширюються норми частини третьої статті 30 ГПК України.

Оскільки із матеріалів , доданих до позовної заяви, вбачається , що найвищу вартість 15 000 000,00 грн. , має об`єкт нерухомого майна , розташований за адресою: Донецька обл., м. Покровськ, Лазурний мікрорайон , в якому розміщався супермаркет «Varus» № 607 ; то ця справа підлягає розгляду господарським судом Донецької області.

Згідно з п.1. ч.1. ст. 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Відповідно до частини 3 статті 31 ГПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення. Як передбачає частина 9 статті 176 Господарського процесуального кодексу України, якщо буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Виходячи з вищенаведених норм, суд приходить до висновку про необхідність передачі даної справи за підсудністю господарському суду Донецької області .

На підставі викладеного , керуючись вимогами ст.ст.27, 30, 31, 176, 234 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Надіслати справу № 904/3318/24 за підсудністю до господарського суду Донецької області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 31.07.24р. та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Васильєв О.Ю.