ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року Справа № 915/23/24

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Смородінової О.Г.,

за участю секретаря судового засідання Савки К.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (03065, м. Київ, пр. Любомира Гузара, буд. 44; ідентифікаційний код 42795490)

до відповідача: Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» (54003, м. Миколаїв, вул. Погранична, буд. 159; ідентифікаційний код 05410263)

про: стягнення 1 708 863,63 грн,

за участю представників учасників справи:

від позивача: Горбач А.М., адвокат за довіреністю,

від відповідача: Іноземцев Є.С., адвокат за довіреністю,

Суть спору:

08.01.2024 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» надійшла позовна заява № ТОВВИХ-23-18931 від 29.12.2023 (з додатками), в якій просить суд:

1. Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «МИКОЛАЇВГАЗ» на користь Товариства з обмеженого відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» грошові кошти у загальній сумі 1 708 863,63 грн, з яких:

- 100 813,02 грн три відсотки річних;

- 1 101 086,83 грн пеня;

- 506 963,78 грн інфляційні втрати.

2. Судові витрати покласти на Відповідача.

Позовні вимоги ґрунтуються на підставі: Договору № від 04.02.2020 транспортування природного газу, з додатками, додатковими угодами та повідомленнями AT «МИКОЛАЇВГАЗ» на створення облікового запису уповноважених осіб користувача платформи, до нього; звітів про використання замовленої потужності, рахунків на оплату за замовлену та перевищення замовленої потужності, актів наданих послуг за замовлену та перевищення замовленої потужності; розрахунків обсягів перевищення розміру фактично використаної потужності над замовленою потужністю; торгових сповіщень, добових номінацій; зведених актів приймання-передачі природного газу; банківських довідок №15932/18162/2023 від 12.05.2023 та №15932/40177/2023 від 27.11.2023; листа НКРЕКП від 26.05.2023 № 5616/16.2.1/7-23; застосування норм статей 526, 530, 549, 625 Цивільного кодексу України, статті 198, 231 Господарського кодексу України, приписів Кодексу ГТС; та мотивовані порушення відповідачем грошової заборгованості за укладеним між сторонами договором, зокрема, в частині своєчасності здійснення оплати обмовлених договором платежів.

Так, позивач зазначає, що у зв`язку з простроченням відповідачем зобов`язань зі здійснення оплати замовленої та перевищення замовленої потужності за газові місяці лютий, березень, квітень, травень, червень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2022 року та січень, лютий, березень, квітень, липень, серпень, вересень 2023 року, позивачем на підставі п.п. 13.1, 13.5 Договору, ст. 526, ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, ч. 3 ст. 198 Господарського кодексу України нараховано відповідачу: 3% річних від простроченої суми у розмірі 100 813,02 грн, пеню у розмірі 1 101 086,83 грн та інфляційні втрати в розмірі 506 963,78 грн.

Позивач додатково повідомляє суд про те, що станом на 27.12.2023 розмір основного боргу AT «МИКОЛАІВГАЗ» за замовлену потужність та за перевищення замовленої потужності за газові місяці лютий, березень, квітень, травень, червень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2022 року та січень, лютий, березень, квітень, липень, серпень, вересень 2023 року у розмірі 8 230 652,57 грн. сплачено у добровільному порядку.

Ухвалою суду від 15.01.2024 позовну заяву було прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі № 915/23/24 за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 13 лютого 2024 року о 10:20; встановлено для сторін процесуальні строки для подання заяв по суті спору.

07.02.2024 до суду від позивача надійшла заява б/н від 06.02.2024 (вх. № 1529/24) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, на яку суд відреагував відповідною ухвалою від 08.02.2024.

12.02.2024 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву б/н від 12.02.2024 (вх. № 1719/24), в якому товариство не визнає позовні вимоги в повному обсязі, вважає позовну заяву необґрунтованою, а заявлені вимоги безпідставними, та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» до АТ «Миколаївгаз» про стягнення пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат у повному обсязі.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві, ґрунтуються, зокрема, на тому, що оплата вартості замовленої (договірної) потужності здійснюється на підставі підписаного обома сторонами акта наданих послуг до двадцятого числа місяця, наступного за звітним. В свою чергу, оплата вартості перевищення договірної потужності здійснюється до двадцятого числа місяця, наступного за звітним відповідно до звіту використання договірної потужності, який разом з рахунком направляється електронною поштою на електрону адресу вказану у п. 19.4 Договору.

Відповідач зауважує, що якщо господарська санкція нараховується за кожен день прострочення на відповідну суму, то позовна давність до вимог про її застосування обчислюється окремо за кожний день прострочення. Право на подання позову про стягнення такої санкції виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Відповідно до пункту 1 частини другої статі 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (як штрафу, так і пені) застосовується позовна давність в один рік. Позивачем до матеріалів справи додано розрахунок пені, який розпочато з 22.03.2022 року. Враховуючи дату відкриття провадження у справі 15.01.2024 року та приймаючи до уваги правову позицію ВС, відповідач заявляє, що позивачем заявлено до стягнення сума пені за межами строку позовної давності.

Крім того, відповідач зазначає, що укладеним між сторонами Договором передбачено обов`язок відповідача оплатити вартість перевищення договірної потужності на підставі звіту використання договірної потужності, який разом з рахунком направляється електронною поштою на електрону адресу вказану у п. 19.4 Договору. Враховуючи, що на адресу відповідача зазначені вище документи не надходили, як передбачено умовами Договору, строк оплати послуг не настав, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Відповідач вважає, що позивач не довів суду належними та допустимими доказами наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення пені. Оскільки саме позивачем допущено прострочення зобов`язання в частині направлення передбачених умовами Договору документів, відповідач звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 625 ЦК України. За наведених умов, при відсутності доказів направлення на електронну адресу відповідача звітів використання договірної потужності та рахунків, на підставі яких здійснюється оплата відповідачем вартості перевищення потужності, ці документи додані до справи не можна вважати належним доказом отримання відповідачем, оскільки саме лише їх наявність в матеріалах справи за відсутності інформації про направлення адресату, а також за відсутності обґрунтованих пояснень позивача щодо перебігу вказаної кореспонденції, не може свідчити про правомірне виконання позивачем наведених вище умов договору. З урахуванням наведеного, відповідач вважає що позовні вимоги про стягнення пені, процентів річних та інфляційних втрат не підлягають задоволенню за недоведеністю позивачем належними та допустимими доказами наявність факту порушення своїх прав та інтересів.

У підготовчому засіданні, проведеному 13.02.2024 за участю представників обох сторін, судом було постановлено ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву до 19 березня 2024 року о 09:45.

20.02.2024 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив № ТОВВИХ-24-2385 від 19.02.2024, в якій товариство не погоджується з аргументами відповідача, викладеними у відзиві, та наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

05.03.2024 до суду від позивача надійшла заява б/н від 05.03.2024 (вх. № 2650/24) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, на яку суд відреагував відповідною ухвалою від 06.03.2024.

13.03.2024 до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив б/н від 12.03.2024 (вх. № 2956/24), в яких товариство просить відмовити в задоволенні позову.

15.03.2024 до суду від позивача надійшло повідомлення № ТОВВИХ-24-4149 від 15.03.2024 про заміну представника, який братиме участь у засіданні в режимі відеоконференції.

У підготовчому засіданні, проведеному 19.03.2024 за участю представників обох сторін, судом було оголошено перерву до 16 квітня 2024 року о 10:00.

25.03.2024 до суду від відповідача надійшло клопотання б/н від 25.03.2024 (вх. № 3516/24) про зменшення розміру штрафних санкцій, а саме зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню з відповідача на 90 %.

12.04.2024 до суду від позивача надійшла заява б/н від 11.04.2024 (вх. № 4429/24) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

16.04.2024 до суду від позивача надійшли заперечення № ТОВВИХ-24-5711 від 15.04.2024 проти клопотання АТ «Миколаївгаз» про зменшення пені на 90 %.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого у даній справі судді Смородінової О.Г. у період з 15.04.2024 по 23.04.2024, судове засідання у даній справі, призначене на 16.04.2024 не відбулося.

Ухвалою від 24.04.2024 підготовче засідання було призначено на 14 травня 2024 року о 10:00.

09.05.2024 до суду від позивача надійшла заява б/н від 09.05.2024 (вх. № 5532/24) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, на яку суд відреагував відповідною ухвалою від 09.05.2024.

13.05.2024 до суду від відповідача надійшло клопотання б/н від 13.05.2024 (вх. № 5624/24) про відкладення (перенесення) розгляду справи, мотивоване участю представника в іншому судовому засіданні.

Ухвалою від 14.05.2024 суд закрив підготовче провадження у справі № 915/23/24 та призначив її до судового розгляду по суті на 25 червня 2024 року об 11:00.

В судовому засіданні 25.06.2024, проведеному за участю представників обох сторін, суд розпочав розгляд справи № 915/23/24 по суті. За результатами проведеного засідання судом було оголошено перерву до 24 липня 2024 року о 10:00.

Станом на момент проведення засідання від учасників справи заяв чи клопотань як по суті справи, так і з процесуальних питань, до суду не надходило.

24.07.2024 в судове засідання з`явилися представники обох сторін, яких суд заслухав.

Відповідно до змісту статей 195, 240 ГПК України, 24.07.2024 за результатами розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження, суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, заслухавши в судових засіданнях представників сторін, суд

В С Т А Н О В И В:

04 лютого 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України», як Оператором, та Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз», як Замовником, був укладений Договір транспортування природного газу № (далі Договір), відповідно до предмету якого Оператор надає Змовнику послугу транспортування природного газу (далі Послуга) на умовах, визначених у цьому Договорі, а Замовник сплачує Оператору встановлені в цьому Договорі вартість такої послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні (п. 2.1).

За умовами наведеного Договору:

- послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі газотранспортної системи, з урахуванням особливостей, передбачених цим Договором. Замовник погоджується з тим, що обов`язковою умовою надання послуг є доступ Замовника до інформаційної платформи на підставі Правил надання доступу до інформаційної платформи, розміщених на веб-сайті Оператора. Підписанням цього Договору Замовник підтверджує, що він ознайомлений із Правилами надання доступу до інформаційної платформи, розміщеними на веб-сайті Оператора, та надає згоду на їх застосування та дотримання. Замовник усвідомлює, що порушення ним зазначених Правил позбавляє його права пред`являти претензії до Оператора з приводу якості послуги та покладає на нього зобов`язання із відшкодування Оператору шкоди або збитків, завданих такими діями або бездіяльністю Замовника (п. 2.2);

- обсяг послуги, що надається за цим Договором, визначається підписанням додатка 1 до цього Договору (розподіл потужності) та/або додатка 2 (розподіл потужності з обмеженнями), крім надання доступу до потужності на період однієї газової доби (п. 2.3);

- приймання-передача газу, документальне оформлення та подання звітності оператору здійснюються відповідно до вимог кодексу (п. 2.4);

- Замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі газотранспортної системи, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках вигоду в обсягах, встановлених цим Договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати послуги на умовах, зазначених у Договорі (п. 2.5);

- взаємовідносини між Замовником та Оператором при забезпеченні (замовленні, наданні, супроводженні) послуг транспортування за цим Договором здійснюються Сторонами через інформаційну платформу Оператор відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи. Замовник набуває права доступу до інформаційної платформи з моменту підписання цього Договору, а його уповноважені особи - з моменту їх авторизації, що оформлюється наданим Замовником повідомленням на створення облікового запису уповноважених осіб користувача платформи (копія повідомлення додається) за формою, визначеною Кодексом. Після набуття права доступу до інформаційної платформи Замовник зобов`язується дотримуватися порядку взаємодії з інформаційною платформою, визначеного Кодексом (п. 2.8);

- Оператор зобов`язаний, зокрема: своєчасно надавати Послуги належної якості (п. 3.1);

- Оператор має право, зокрема: своєчасно отримувати від Замовника плату за надані Послуги, стягувати із Замовника додаткову плату у разі перевищення розміру договірної потужності, в порядку, визначеному цим Договором (п. 3.2);

- Замовник зобов`язаний, зокрема: своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому Послуг; не перевищувати замовлені потужності, визначені в цьому Договорі; здійснити своєчасну та повну оплату додаткової плати Оператору у разі перевищення розміру замовленої потужності, у порядку, визначеному цим Договором та Кодексом (п. 4.1);

- Замовник має право, зокрема: отримувати від Оператора Послуги належної якості та в обумовлені Договором строки (п. 4.2);

- вартість договірної потужності визначається виходячи з обсягу розподіленої потужності Замовнику згідно з додатком 1 до цього Договору (розподіл потужності) та/або додатком 2 до цього Договору (розподіл потужності з обмеженнями) та/або обсягу підтвердженої номінації у випадку розподілу потужності на період однієї газової доби (п. 8.1, в редакції додаткової угоди № 1 від 04.09.2020);

- вартість замовленої потужності Замовника (суб`єкта, на якого в установленому порядку рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до статті 11 Закону України «Про ринок природного газу» покладено спеціальні обов`язки з постачання природного газу, у межах виконання ним таких спеціальних обов`язків, або оператора газорозподільної системи) на період газового місяця (Р) визначається як сума вартості замовлених потужностей за кожен день газового місяця (із наведенням відповідної формули). … Замовник, який є оператором газорозподільної системи або який виконує функції постачальника «останньої надії», у рамках виконання цих функцій, здійснює остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг. У випадку якщо розрахунковий обсяг використання потужності Замовником (суб`єктом, на якого в установленому порядку рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до статті 1 і Закону України «Про ринок природного газу» покладено спеціальні обов`язки з постачання природного газу, у межах виконання ним таких спеціальних обов`язків, або оператором газорозподільної системи або замовником послуг транспортування, який виконує функції постачальника «останньої надії», у рамках виконання цих функцій), визначений оператором газотранспортної системи на підстав остаточної алокації, перевищує обсяг договірної потужності, замовник послуг транспортування зобов`язаний здійснити оплату вартості перевищення договірної потужності за кожен день такого перевищення до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до звіту використання договірної потужності та з урахуванням раніше перерахованих коштів. … Звіт Оператора про використання замовленої потужності Замовником, який надається до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, на його електронну адресу, містить розрахунок перевищення розміру договірних потужностей та рахунок на оплату або повідомлення про зарахування надмірно сплачених коштів у рахунок плати за використання договірної потужності на наступні періоди (п. 8.4);

- послуги, які надаються за цим Договором, за винятком послуг балансування, оформлюються Оператором і Замовником актами наданих послуг (п. 11.1);

- Оператор до п`ятнадцятого числа місяця, наступного за звітним, направляє Замовнику два примірники акта наданих послуг за газовий місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою Оператора (п. 11.2);

- Замовник протягом двох днів з дати одержання акта наданих послуг зобов`язується повернути Оператору один примірник оригіналу акту наданих послуг, підписаного уповноваженим представником та скріплені печаткою Замовника, або надати в письмовій формі мотивовано відмову від підписання акта наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулювання відповідно до умов цього Договору або в судовому порядку. До прийняття рішення судом вартість послуг визначається заданими Оператора (п. 11.3);

- у випадку невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством та цим Договором (п. 13.1);

- у разі порушення Замовником строків оплати, передбачених цим Договором, Замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (п. 13.5);

- цей Договір набирає чинності з дня його укладання та поширює свою дію на відносини, що склались між Сторонами з 01 січня 2020 року та діє до 31 грудня 2020 року. Цей Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії Договору жодною із Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п. 17.1);

- будь-яке повідомлення, вимога, звіт або інша інформація, що мають бути надані за цим Договором, повинні бути письмово оформлені і вважаються наданими, якщо їх надіслано на адреси, вказані в цьому Договорі, рекомендованим листом зі сплаченим поштовим збором, вручено кур`єром особисто уповноваженій особі Сторони або у погоджених Сторонами випадках направлено електронною поштою (п. 19.2);

- повідомлення, вимоги, звіти або інша інформація, надіслані або передані за допомогою засобів, зазначених у пункті 19.2 цього розділу, вважаються отриманими адресатом на дату їх отримання (п. 19.4).

Вищенаведений Договір скріплено підписами та печатками обох сторін.

Предметом даного позову виступає майнова вимога позивача щодо стягнення з відповідача процентів річних, інфляційних втрат та пені, нарахованих внаслідок порушення відповідачем строків виконання грошового зобов`язання за укладеним між сторонами договором, зокрема, щодо своєчасної оплати вартості замовленої (договірної) потужності та вартості перевищення замовленої (договірної) потужності.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Таким чином, до предмету доказування у даній справі належить встановлення обставин порушення відповідачем строків виконання грошового зобов`язання за укладеним між сторонами договором.

Позивач на підтвердження власної правової позиції по суті спору надав суду такі докази:

- Договір № від 04.02.2020 транспортування природного газу, з додатками, додатковими угодами та повідомленнями AT «МИКОЛАЇВГАЗ» на створення облікового запису уповноважених осіб користувача платформи, до нього;

- звіти про використання замовленої потужності;

- рахунки на оплату за замовлену та перевищення замовленої потужності;

- акти наданих послуг за замовлену та перевищення замовленої потужності;

- розрахунки обсягів перевищення розміру фактично використаної потужності над замовленою потужністю;

- торгові сповіщення;

- добові номінації;

- зведені акти приймання-передачі природного газу;

- скріншоти з інформаційної платформи за лютий, березень, квітень, травень, червень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2022 року та січень, лютий, березень, квітень, липень, серпень, вересень 2023 року;

- банківські довідки №15932/18162/2023 від 12.05.2023 та №15932/40177/2023 від 27.11.2023;

- лист НКРЕКП від 26.05.2023 № 5616/16.2.1/7-23;

- форми №8в за газові місяці лютий, березень, квітень, травень, червень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2022 року та січень, лютий, березень, квітень 2023 року.

Відповідач на підтвердження власної правової позиції доказів суду не надав.

Статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як слідує з положень ст. 77, 78 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до змісту ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх у відповідності з вимогами ст. 86 ГПК України, проаналізувавши обставини справи відносно норм чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, суд дійшов таких висновків.

Спірні правовідносини, виникли між сторонами у даній справі на підставі Договору транспортування природного газу № від 04.02.2020.

Договори транспортування природного газу за своєю правовою природою є договорами про надання послуг, виходячи зі спеціального регулювання, встановленого законодавством про ринок природного газу. Вказане узгоджується з правовою позицією Об`єднаної Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.07.2022 у справі № 921/184/21.

Згідно з п.п. 17, 19, 45 ч. 1 статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» оператор газорозподільної системи суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників). Оператор газотранспортної системи суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників). Транспортування природного газу господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газотранспортною системою з метою його доставки до іншої газотранспортної системи, газорозподільної системи, газосховища, установки LNG або доставки безпосередньо споживачам, але що не включає переміщення внутрішньопромисловими трубопроводами (приєднаними мережами) та постачання природного газу.

Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, Правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу (ч. 3 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу».

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про ринок природного газу» оператор газотранспортної системи на виключних засадах відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання в належному стані та розвиток, включаючи нове будівництво та реконструкцію, газотранспортної системи з метою задоволення очікуваного попиту суб`єктів ринку природного газу на послуги транспортування природного газу, враховуючи поступовий розвиток ринку природного газу. Суб`єкт господарювання, який отримав ліцензію на провадження діяльності з транспортування природного газу, є оператором газотранспортної системи.

З метою виконання функцій, передбачених частиною першою статті 20 цього Закону, оператор газотранспортної системи зобов`язаний здійснювати балансування та функції оперативно-диспетчерського управління газотранспортною системою в економний, прозорий та недискримінаційний спосіб (п. 4 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про ринок природного газу»).

Згідно зі ст. 32 Закону України «Про ринок природного газу» транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому кодексом газотранспортної системи та іншими нормативно-правовими актами. За договором транспортування природного газу оператор газотранспортної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги транспортування природного газу на період та умовах, визначених у договорі транспортування природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газотранспортної системи встановлену в договорі вартість послуг транспортування природного газу.

Відповідно до п. 2 р. 1. глави IV Кодексу газотранспортної системи (надалі Кодекс ГТС) одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі вчинення дій з врегулювання добового небалансу, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування.

Згідно з п.5 р. 1 гл. 1 Кодексу ГТС зазначається що розподіл потужності - частина договору транспортування, яка визначає порядок та умови надання і реалізації права на користування договірною потужністю, яке надається замовнику транспортування у визначеній точці входу або точці виходу, а розподілена (договірна) потужність - це частина технічної потужності газотранспортної системи, яка розподілена замовнику послуг транспортування згідно з договорами транспортування.

Абзац 2 пункту 1 р. 1 гл. IX Кодексу ГТС визначає, що розмір потужності, що надається замовнику послуг транспортування в точці входу/виходу, визначається відповідно до положень цього Кодексу та договору транспортування природного газу.

Відповідно до п. 15 р. 1 гл. IX Кодексу ГТС величина використаних замовником послуг транспортування обсягів потужності точок входу/виходу дорівнює величинам остаточних алокацій щодобових подач та відборів замовника послуг транспортування природного газу у відповідних точках входу/виходу. Відповідальність за перевищення замовлених потужностей несуть замовники послуг транспортування відповідно до договору транспортування природного газу.

Відповідно до п. 1 р. 7 гл. IX Кодексу ГТС доступ до потужності точок входу/виходу на добу наперед надається на підставі укладеного договору транспортування та номінації, підтвердженої оператором газотранспортної системи.

Пунктом 2 р. 3 гл. XV Кодексу ГТС встановлено, що оператор газотранспортної системи з метою уникнення можливості виникнення перевантажень вчиняє дії, зокрема, по стягненню із замовника послуг транспортування додаткової оплати за перевищення потужності відповідно до договору транспортування.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов вищенаведеного Договору Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» було замовлено потужність відповідно до номінацій (електронні файли надано позивачем у вигляді електронних доказів, які розміщені на цифровому диску DVD-R, реєстр яких також оформлено на папері та додано до позовної заяви), зокрема:

- у травні 2022 року обсяг замовленої потужності склав 0,03100 тис.м3 на суму 4,62 грн;

- у червні 2022 року обсяг замовленої потужності склав 0,02200 тис.м3 на суму 3,28 грн;

- у вересні 2022 року обсяг замовленої потужності склав 0,03000 тис.м3 на суму 4,46 грн;

- у жовтні 2022 року обсяг замовленої потужності склав 0,03100 тис.м3 на суму 4,62 грн;

- у листопаді 2022 року обсяг замовленої потужності склав 0,03000 тис.м3 на суму 3,72 грн;

- у грудні 2022 року обсяг замовленої потужності склав 0,03100 тис.м3 на суму 4,62 грн;

- у січні 2023 року обсяг замовленої потужності склав 0,03100 тис.м3 на суму 4,62 грн;

- у лютому 2023 року обсяг замовленої потужності склав 0,02800 тис.м3 на суму 4,18 грн;

- у березні 2023 року обсяг замовленої потужності склав 0,03100 тис.м3 на суму 4,62 грн;

- у квітні 2023 року обсяг замовленої потужності склав 0,03000 тис.м3 на суму 4,46 грн;

- у червні 2023 року обсяг замовленої потужності склав 0.03000 тис.м3 на суму 4,46 грн;

- у липні 2023 року обсяг замовленої потужності склав 0,03100 тис.м3 на суму 4,62 грн;

- у серпні 2023 року обсяг замовленої потужності склав 0,03100 тис.м3 на суму 4,62 грн;

- у вересні 2023 року обсяг замовленої потужності склав 0,03000 тис.м3 на суму 4,46 грн.

У подальшому, за результатами остаточної алокації відборів та подач Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» Товариством з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» були виявлені обсяги перевищення договірної (замовленої) потужності у відповідному розрахунковому місяці, а саме:

- у лютому 2022 року обсяг замовленої потужності склав 0,00125 тис.м3 на суму 0,19 грн;

- у березні 2022 року було виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 13 233,74455 тис.куб.м. всього на загальну суму 1 971 722,06 грн;

- у квітні 2022 року було виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 3 520,42952 тис.куб.м. всього на загальну суму 524 515,84 грн;

- у травні 2022 року було виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 215,76602 тис.куб.м, всього на загальну суму 32 147,41 грн;

- у червні 2022 року було виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 361,64182 тис.куб.м. всього на загальну суму 53 881,74 грн;

- у вересні 2022 року було виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 910,01440 тис.куб.м. всього на загальну суму 135 584,87 грн;

- у жовтні 2022 року було виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 2 034,15612 тис.куб.м. всього на загальну суму 303 072,98 грн;

- у листопаді 2022 року було виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 6 122,81525 тис.куб.м. всього на загальну суму 912 250,49 грн;

- у грудні 2022 року було виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 8 237,56132 тис.куб.м. всього на загальну суму 1 227 330,73 грн;

- у січні 2023 року було виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 7 572,77320 тис.куб.м. всього на загальну суму 1 128 282,62 грн;

- у лютому 2023 року було виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 6 253,26200 тис.куб.м. всього на загальну суму 931 686,01 грн;

- у березні 2023 року було виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 4 005,88282 тис.куб.м. всього на загальну суму 596 844,49 грн;

- у квітні 2023 року було виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 2 718,26243 тис.куб.м. всього на загальну суму 404 999,35 грн;

- у липні 2023 року було виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 43,65652 тис.куб.м. всього на загальну суму 6 504,47 грн;

- у серпні 2023 року було виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 7,44761 тис.куб.м. всього на загальну суму 1 109,64 грн;

- у вересні 2023 року було виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 4,83030 тис.куб.м. всього на загальну суму 719,68 грн.

Крім наведеного, обґрунтовуючи допущене відповідачем перевищення замовленої потужності позивач додатково посилається на те, що на виконання постанови НКРЕКП від 07.07.2016 № 1234 «Про затвердження форм звітності НКРЕКП щодо здійснення моніторингу на ринку природного газу та інструкцій щодо їх заповнення» Операторами газорозподільних систем щомісячно надається Регулятору форма звітності №8в-НКРЕКП-газ-моніторннг (місячна) «Звіт про використання потужності газорозподільної системи та стан розрахунків».

На запит Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг з листом № 5616/16.2.1/7-23 від 26.05.2023 надала позивачу звіти Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» про використання потужності газорозподільної системи та стан розрахунків» (Форма 8в), в тому числі за газові місяці лютий, березень, квітень, травень, червень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2022 року та січень, лютий, березень, квітень 2023 року.

З наданих Форм 8в вбачається, що відповідачем самостійно подано до НКРЕКП звіти, в яких відповідач у повному обсязі визнає обсяги переданого природного газу з газотранспортної системи та обсяги використаної потужності за газові місяці березень, квітень, травень, жовтень, листопад, грудень 2022 року та січень, лютий, травень, червень, липень та серпень 2023 року.

При цьому, вказані у Формах 8в обсяги природного газу в повному обсязі співпадають з даними інформаційної платформи Оператора щодо використаних Замовником обсягів замовленої і обсягів перевищення договірної потужності та відображеними у відповідних актах наданих послуг, звітах про використання замовленої потужності та рахунках за газові місяці лютий, березень, квітень, травень, червень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2022 року та січень, лютий, березень, квітень 2023 року.

З урахуванням наведеного вище, відповідно до п. 8.4 Договору Оператором було направлено в інформаційній платформі Замовнику звіти про використання замовленої потужності, у тому числі: за газові місяці лютий - травень, червень, вересень - грудень 2022 року, січень - квітень, липень, серпень - вересень 2023 року.

Матеріали справи також містять скріплені підписами та печатками обох сторін без будь-яких зауважень та заперечень:

1. Акти наданих послуг (замовлена (договірна) потужність):

- № 05-2022-/9990000 від 31.05.2022 за газовий місяць травень 2022 року на суму 4,62 грн;

- № 06-2022-/9990000 від 30.06.2022 за газовий місяць червень 2022 року на суму 3,28 грн;

- № 10-2022-/9990000 від 30.09.2022 за газовий місяць вересень 2022 року на суму 4,46 грн;

- № 10-2022-/9990000 від 31.10.2022 за газовий місяць жовтень 2022 року на суму 4,62 грн;

- № 11-2022-/9990000 від 30.11.2022 за газовий місяць листопад 2022 року на суму 4,46 грн;

- № 12-2022-/9990000 від 31.12.2022 за газовий місяць грудень 2022 року на суму 4,62 грн;

- № 01-2023-/9990000 від 31.01.2023 за газовий місяць січень 2023 року на суму 4,62 грн;

- № 02-2023-/9990000 від 28.02.2023 за газовий місяць лютий 2023 року на суму 4,18 грн;

- № 03-2023-/9990000 від 31.03.2023 за газовий місяць березень 2023 року на суму 4,62 грн;

- № 04-2023-/9990000 від 30.04.2023 за газовий місяць квітень 2023 року на суму 4,46 грн;

- № 07-2023-/9990000 від 31.07.2023 за газовий місяць липень 2023 року на суму 4,62 грн;

- № 08-2023-/9990000 від 31.08.2023 за газовий місяць серпень 2023 року на суму 4,62 грн;

- № 09-2023-/9990000 від 30.09.2023 за газовий місяць вересень 2023 року на суму 4,46 грн.

2. Акти наданих послуг (перевищення замовленої (договірної) потужності):

- № 02-2022-/1000222 від 28.02.2022 за газовий місяць лютий 2022 року на суму 0,19 грн;

- № 03-2022-/1000322 від 31.03.2022 за газовий місяць березень 2022 року на суму 1 971 722,06 грн;

- № 04-2022-/1000422 від 30.04.2022 за газовий місяць квітень 2022 року на суму 524 515,84 грн;

- № 05-2022-/1000522 від 31.05.2022 за газовий місяць травень 2022 року на суму 32 147,41 грн;

- № 06-2022-/1000622 від 30.06.2022 за газовий місяць червень 2022 року на суму 53 881,74 грн;

- № 09-2022-/1001022 від 30.09.2022 за газовий місяць вересень 2022 року на суму 135 584,87 грн;

- № 10-2022-/1001022 від 31.10.2022 за газовий місяць жовтень 2022 року на суму 303 072,98 грн;

- № 11-2022-/1001122 від 30.11.2022 за газовий місяць листопад 2022 року на суму 912 250,49 грн;

- № 12-2022-/1001222 від 31.12.2022 за газовий місяць грудень 2022 року на суму1 227 330,73 грн;

- № 01-2023-/1000123 від 31.01.2023 за газовий місяць січень 2023 року на суму 1 128 282,62 грн;

- № 02-2023-/1000223 від 28.02.2023 за газовий місяць лютий 2023 року на суму 931 686,01 грн;

- № 03-2023-/1000323 від 31.03.2023 за газовий місяць березень 2023 року на суму 596 844,49 грн;

- № 04-2023-200200111/1000423 від 30.04.2023 за газовий місяць квітень 2023 року на суму 404 999,35 грн;

- № 07-2023-/1000723 від 31.07.2023 за газовий місяць червень 2023 року на суму 6 504,47 грн;

- № 08-2023-/1000823 від 31.08.2023 за газовий місяць серпень 2023 року на суму 1 109,64 грн;

- № 09-2023-/1000923 від 30.09.2023 за газовий місяць вересень 2023 року на суму 719,68 грн.

Для здійснення оплати відповідних послуг Оператором було направлено в інформаційній платформі Замовнику:

1. Рахунки на оплату замовленої (договірної) потужності:

- № 05-2022-/9990000 від 31.05.2022 на загальну суму 4,62 грн;

- № 06-2022-/9990000 від 30.06.2022 на загальну суму 3,28 грн;

- № 09-2022-/9990000 від 30.09.2022 на загальну суму 4,46 грн;

- № 10-2022-/9990000 від 31.10.2022 на загальну суму 4,62 грн;

- № 11-2022-/9990000 від 30.11.2022 на загальну суму 4,46 грн;

- № 12-2022-/9990000 від 31.12.2022 на загальну суму 4,62 грн;

- № 01-2023-/9990000 від 31.01.2023 на загальну суму 4,62 грн;

- № 02-2023-/9990000 від 28.02.2023 на загальну суму 4,18 грн;

- № 03-2023-/9990000 від 31.03.2023 на загальну суму 4,62 грн;

- № 04-2023-/9990000 від 30.04.2023 на загальну суму 4,46 грн;

- № 07-2023-/9990000 від 31.07.2023 на загальну суму 4,62 грн;

- № 08-2023-/9990000 від 31.08.2023 на загальну суму 4,62 грн;

- № 09-2023-/9990000 від 30.09.2023 на загальну суму 4,46 грн.

2. Рахунки на оплату перевищення замовленої (договірної) потужності:

- № 02-2022-/1000222 від 28.02.2022 на загальну суму 0,19 грн;

- № 03-2022-/1000322 від 31.03.2022 на загальну суму 1 971 722,06 грн;

- № 04-2022-2002000Ш/1000422 від 30.04.2022 на загальну суму 524 515,84 грн;

- № 05-2022-/1000522 від 31.05.2022 на загальну суму 32 147,41 грн

- № 06-2022-/1000622 від 30.06.2022 на загальну суму 53 881,74 грн;

- № 09-2022-/1000922 від 30.09.2022 на загальну суму 135 584,87 грн;

- № 10-2022-/1001022 від 31.10.2022 на загальну суму 303 072,98 грн;

- № 11-2022-/1001122 від 30.11.2022 на загальну суму 912 250,49 грн;

- № 12-2022-/1001222 від 31.10.2022 на загальну суму 1 227 330,73 грн;

- № 01-2023-/1000123 від 31.01.2023 на загальну суму 1 128 282,62 грн;

- № 02-2023-/1000223 від 28.02.2023 на загальну суму 931 686,01 грн;

- № 03-2023-/1000323 від 31.03.2023 на загальну суму 596 844,49 грн;

- № 04-2023-/1000423 від 30.04.2023 на загальну суму 404 999,35 грн;

- № 07-2023-/1000723 від 31.07.2023 на загальну суму 6 504,47 грн;

- № 08-2023-/1000823 від 31.08.2023 на загальну суму 1 109,64 грн

- № 09-2023-/1000923 від 30.09.2023 на загальну суму 719,68 грн

За даними позивача, не спростованими та не запереченими відповідачем, станом на 27.12.2023 розмір основного боргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» за замовлену потужність та за перевищення замовленої потужності за газові місяці лютий, березень, квітень, травень, червень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2022 року та січень, лютий, березень, квітень, липень, серпень, вересень 2023 року у розмірі 8 230 652,57 грн сплачено у добровільному порядку.

На підтвердження відповідних обставин позивачем надано до матеріалів справи банківські довідки №15932/18162/2023 від 12.05.2023 про надходження грошових коштів від відповідача за період з 01.01.2022 по 10.05.2023 та №15932/40177/ 2023 від 27.11.2023 про надходження грошових коштів від відповідача за період з 11.05.2023 по 23.11.2023, в яких зазначені суми та призначення платежів із вказанням «Оплата за замовлену (договірну) потужність» та «Оплата за перевищення замовленої (договірної) потужності».

Водночас, позивач зазначає, що оплату замовленої та перевищення замовленої потужності за газові місяці лютий, березень, квітень, травень, червень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2022 року та січень, лютий, березень, квітень, липень, серпень, вересень 2023 року відповідач здійснив із простроченням, чим порушив умови п. 2.5, 8.4 Договору, а також порушив права та інтереси позивача як кредитора у спірних правовідносинах, що і стало для позивача підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до статті 11 ЦК України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до приписів статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За приписами статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до частин 3 та 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

За таких обставин обов`язок доведення факту своєчасної оплати за надані послуги закон покладає на замовника.

Відповідач доказів належного виконання своїх зобов`язань за договором не представив, доводів позивача не спростував.

При цьому, посилання відповідача на наявність у спірних правовідносинах прострочення кредитора та ненастання строку оплати за послуги, у зв`язку з тим, що на адресу відповідача не надходили звіти використання договірної потужності, разом із рахунками, відхиляються судом, з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що відповідні документи позивач направляв відповідачу ) через інформаційну платформу як це передбачено п. 19.2 Договору.

Суд зауважує, що у постанові від 17.11.2021 у справі №924/1135/20 Верховним Судом підтверджено, що Оператор ГТС має право направляти відповідні документи (електронні) через інформаційну платформу як це передбачено п. 19.2 Договору. Аналогічні правові висновки викладені в постанові від 29.06.2022 у справі № 906/184/21.

Замовник як користувач інформаційної платформи мав доступ до відомостей про обсяги небалансів та вартість послуг з врегулювання щодобового негативного небалансу на такій інформаційній платформі. При цьому відповідно до п.3 гл.3 розд.IV Кодексу ГТС позивач міг надсилати відповідачу таку інформацію на електронну пошту. Ненадіслання позивачем відповідачу через засоби поштового зв`язку акта та рахунку не може бути підставою для висновку про ненастання строку оплати, оскільки передача інформації про остаточні щодобові подачі та відбори між оператором ГТС та замовником відбувається в електронному вигляді через інформаційну платформу.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 03.11.2023 у справі № 918/686/21, від 17.11.2021 у справі №924/1135/20, від 02.06.2022 у справі №924/362/21, від 29.06.2022 у справі №906/184/21.

Отже, за висновками суду в спірних правовідносинах відповідачем дійсно порушені норми та приписи чинного законодавства в частині своєчасності оплати замовленої та перевищення замовленої потужності за газові місяці лютий, березень, квітень, травень, червень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2022 року та січень, лютий, березень, квітень, липень, серпень, вересень 2023 року, у зв`язку з чим позивач на підставі п.п. 13.1., 13.5. Договору, ст. 526, ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, ч.3 ст.198 Господарського кодексу України нарахував та просить суд стягнути з відповідача за сукупний період прострочення з 22.03.2022 по 27.12.2023:

- 3 % річних в загальному розмірі 100 813,02 грн;

- інфляційні втрати в загальному розмірі 506 963,78 грн;

- пеню в загальному розмірі 1 101 086,83 грн.

Щодо заявлених до стягнення сум процентів річних та інфляційних витрат, суд зазначає таке.

За приписами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд зауважує, що інфляційні та проценти, що сплачуються відповідно до ст. 625 ЦК України, складають зміст додаткових вимог, оскільки законодавець опосередковано визнає їх мірами відповідальності (відповідальність за порушення грошового зобов`язання).

Як інфляційні нарахування на суму боргу, так і сплата трьох відсотків річних від простроченої суми, не мають характеру штрафних санкцій, а виступають способом захисту майнового права та інтересу кредитора у зв`язку зі знеціненням коштів внаслідок інфляційних процесів та компенсації користування цими коштами.

Ст. 625 Цивільного кодексу України застосовується до всіх грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, які регулюють відносини, пов`язані з виникненням, зміною чи припиненням окремих видів зобов`язання.

Отже, на підставі ст. 625 ЦК України позивач цілком правомірно нарахував та просить суд стягнути з відповідача проценти річні та інфляційні втрати за відповідні періоди.

За перевіркою суду відповідні нарахування позивачем проведено правильно, а отже позовні вимоги в цій частині також є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо нарахованої позивачем до стягнення з відповідача суми пені, суд зазначає, що за приписами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Приписами ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 13.5 Договору транспортування природного газу № від 04.02.2020 у разі порушення Замовником строків оплати, передбачених цим Договором, Замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Отже, на підставі статті 549 ЦК України, статті 230 ГК України та умов Договору, позивач цілком правомірно нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню.

Суд перевірив розрахунок пені, наведений позивачем, та встановив, що відповідне нарахування проведено правильно, а отже, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судом також досліджено посилання відповідача на пропуск позивачем строку позовної давності щодо вимог про стягнення пені.

Так, відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За змістом ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалість у три роки.

Згідно зі ст. 258 Цивільного кодексу України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 261 ЦК України, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно з частин 3, 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За змістом ч. 1 ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення. (п. 2.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» №10 від 29.05.2013).

У відзиві відповідач зазначає, що строк позовної давності щодо звернення позивачем до суду з вимогами про стягнення пені сплинув на момент звернення до суду даним позовом.

Водночас, суд звертає увагу учасників справи на те, що відповідно до п. 12 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Так, постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 р., було запроваджено на усій території України карантин, який, з урахуванням неодноразових продовжень, тривав до 30.06.2023 (постанова Кабінету Міністрів України № 651 від 27.06.2023).

Крім того, відповідно до п. 19 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022р. №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який станом на даний час ще триває.

Вказане свідчить про те, що строки, визначені статтями 257, 258 ЦК України (загальна та спеціальна позовна давність), у спірних правовідносинах були продовжені з 12.03.2020 та тривають станом на даний час.

Вказане свідчить про те, що позивачем при зверненні до суду строки позовної давності пропущені не були.

Крім того, суд зауважує, що відповідачем у даній справі було заявлено клопотання б/н від 25.03.2024 (вх. № 3516/24) про зменшення розміру штрафних санкцій, а саме зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню з відповідача на 90 %. Вказане клопотання обґрунтоване, зокрема, відсутністю господарської діяльності, скрутним становищем підприємства відповідача, який повідомляє, що постановою № 1773 від 29.09.2023 року, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг зупинила АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «МИКОЛАЇВГАЗ» () дію ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, виданої відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 29 червня 2017 року № 853. Враховуючи наведене, з 01.10.2023 року Товариство не є Оператором газорозподільної системи, не здійснює розподіл природного газу на території Миколаївської області, а тому не отримує жодних надходжень від основної діяльності.

Крім того, відповідач зауважує, що однією з головних причин прострочення виконання зобов`язання є обставини непереборної сили (початок бойових дій). Починаючи з лютого 2022 року територія м. Миколаєва та Миколаївської області знаходилася під постійними обстрілами з боку агресора. Внаслідок цього практично всі підприємства області призупинили свою роботу та, відповідно, кошти за розподіл природного газу основне джерело надходжень Товариства припинили надходити. В свою чергу більшість побутових споживачів природного газу також з початку бойових дій масово покинули свої оселі та припинили споживання природного газу і оплату за його розподіл відповідачу. Крім того, значна частина коштів, які все ж таки надходили на рахунок Товариства, направлялася на ліквідацію аварійних ситуацій, проведення ремонтно-відновлювальних робіт пошкоджених внаслідок обстрілів газорозподільних мереж на території м. Миколаєва та Миколаївської області а також на реконструкцію знищених ворогом міжселищних газопроводів, зокрема на південному та південно-східному напрямку області яка знаходилася під тимчасовою окупацією.

Позивач проти задоволення вказаного клопотання заперечував (заперечення № ТОВВИХ-24-5711 від 15.04.2024), посилаючись, зокрема, на те, що у даній справі № 915/23/24 немає підстав для зменшення пені, оскільки:

(1) розмір боргу Відповідача, яка була несвоєчасно сплачена становила 8 230 652,57 грн., а розмір пені 1 101 086,83 грн. Тобто розмір пені в жодному разі не перевищує розмір боргу і становить менше 15 %;

(2) даний випадок не є винятковим у правовідносинах між Позивачем та АТ «МИКОЛАЇВГАЗ», а кількість справ № 915/1270/20, 915/1565/21, 915/530/23, 915/1037/23, які перебувають на розгляді у Господарському суді Миколаївської області за позовами ТОВ «Оператор ГТС України» до АТ «МИКОЛАЇВГАЗ» про стягнення заборгованостей, свідчить про систематичне невиконання АТ «МИКОЛАЇВГАЗ» обов`язків за Договором транспортування природного газу від 04.02.2020 № ;

(3) Відповідач заперечує проти позовних вимог та намагається навести будь-які аргументи проти їх задоволення;

(4) Відповідач не наводить жодної реальної причини невиконання зобов`язання або неможливості виконання зобов`язання щодо сплати послуг замовленої та перевищення замовленої потужності у спірному періоді, і не надає жодного доказу, який би підтвердив неможливість своєчасного виконання обов`язку за Договором;

(5) Відповідач не звертався до Позивача із заявами про відстрочення оплати, встановлення графіків платежів або розтермінування оплат;

(6) Нарахування пені обмежено шестимісячним терміном та враховано лише 184 дні прострочення, в той час як загальний термін прострочення станом на день звернення до Суду із даною позовною заявою було 352 дні.

(7) Відсутній справедливий баланс інтересів. Так, Відповідач ухиляється від виконання обов`язку передбаченого Договором щодо своєчасної оплати послуг за Договором, користується грошовими коштами та намагається використати Суд як інструмент для уникнення сплати пені.

Позивач звертає увагу суду на принцип рівності сторін, який вимагає «справедливого балансу інтересів між сторонами», не можуть бути односторонньо застосовані на користь відповідача положення статті 233 ГК України та частини 3 статті 551 ЦК України.

З огляду на вказане, ТОВ «Оператор ГТС України» наголошує на відсутності підстав для задоволення клопотання АТ «Миколаївгаз» про зменшення розміру пені на 90 %.

Дослідивши аргументи сторін суд зауважує, що право на зменшення розміру штрафних санкцій / неустойки рішенням суду передбачено приписами ст. 233 ГК України, ст. 551 ЦК України.

Так, ст. 233 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій. Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства та, водночас, засадами на яких має ґрунтуватися зобов`язання між сторонами є добросовісність, розумність і справедливість.

Із мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013 вбачається, що неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для боржника і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Отже, за своєю правовою природою пеня, як один із видів штрафних санкцій, виконує стимулюючу функцію, спонукаючи боржника до належного виконання своїх зобов`язань під загрозою застосування до нього цього виду відповідальності, та стягується в разі порушення такого зобов`язання.

Інститут зменшення неустойки судом є ефективним механізмом забезпечення балансу інтересів сторін порушеного зобов`язання.

Системний аналіз вищевказаних норм дозволяє дійти висновку про те, що суди мають право при прийнятті рішення про стягнення пені зменшувати її розмір з урахуванням усіх конкретних обставин справи.

Відповідно до п. 3.17.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

При цьому, господарський суд вважає необхідним зазначити, що використання права на зменшення розміру штрафних санкцій та розмір, до якого вони підлягають зменшенню, закон відносить на розсуд суду.

Суд звертає увагу на те, що наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми у вигляді пені змінює їхнє дійсне правове призначення. Пеня має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний тягар для покупця і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для постачальника, а для боржника фактором втрати чи поглиблення його економічної (фінансової) неспроможності.

Таку правову позицію викладено і в Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 по справі №7-рп/2013.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду. Господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Закон не містить вичерпного переліку обставин, які можуть бути враховані судом при зменшенні розміру неустойки, тому боржник і кредитор мають право посилатися й на інші обставини, які мають довести, а суд оцінити при ухваленні рішення.

Суд не зобов`язаний встановлювати всі можливі обставини, які можуть вплинути на зменшення пені; це не входить в предмет доказування у справах про стягнення пені. Відповідно до принципу змагальності суд оцінює лише надані сторонами докази і наведені ними аргументи. Суд повинен належним чином мотивувати своє рішення про зменшення пені, із зазначенням того, які обставини ним враховані, якими доказами вони підтверджені, які аргументи сторін враховано, а які відхилено.

Закон не визначає ані максимального розміру, на який суди можуть зменшити нараховані відповідно до договору штрафні санкції, ані будь-який алгоритм такого зменшення.

Чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно ст.86 ГПК, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За такого, враховуючи вищенаведені аргументи сторін, беручи до уваги повне виконання відповідачем основного зобов`язання та відсутність доказів того, що внаслідок порушення відповідачем строків виконання зобов`язання постачальнику завдано збитків, суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання відповідача та зменшення розміру пені на 50%, зокрема встановивши розмір належної до стягнення пені 550 543,41 грн (50% обґрунтовано заявленого до стягнення розміру), що є адекватною мірою відповідальності за неналежне виконання відповідачем зобов`язань, проявом балансу між інтересами кредитора і боржника, узгоджується з нормами закону, які регулюють можливість такого зменшення, та є засобом недопущення використання штрафних санкцій як інструменту позивача для отримання безпідставних доходів.

У задоволені ж позову про стягнення пені в іншій частині, а саме в сумі 550 543,42 грн, господарський суд відмовляє позивачу.

Суд зазначає, що за приписами частини першої статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом були досліджені всі документи, які надані сторонами по справі, аргументи сторін та надана їм правова оцінка. Решта доводів та заперечень сторін судом до уваги не береться, оскільки не спростовують наведених вище висновків.

Таким чином, враховуючи вищенаведені норми та обставини, розглянувши даний спір із застосуванням норм матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, згідно з наявними в матеріалах справи доказами, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 238 ГПК України, у резолютивній частині рішення зазначаються, зокрема відомості про розподіл судових витрат.

За правилами п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом із тим, відповідно до п.4.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» у разі коли господарський суд зменшує розмір неустойки (штрафу, пені), витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.

Крім того, відповідно до положень п. 2.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань», судовий збір в разі зменшення судом розміру пені покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення такого розміру.

З урахуванням наведеного, судовий збір покладається на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-78, 86, 129, 219, 220, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» (54003, м. Миколаїв, вул. Погранична, буд. 159; ідентифікаційний код 05410263) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (03065, м. Київ, пр. Любомира Гузара, буд. 44; ідентифікаційний код 42795490) три відсотки річних в розмірі 100 813,02 грн, інфляційні втрати в розмірі 506 963,78 грн, пеню в розмірі 550 543,41 грн, а також 25 632,95 грн судового збору.

В решті позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені в сумі 550 543,42 грн відмовити позивачу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дати складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені статтею 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Сторони та інші учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (03065, м. Київ, пр. Любомира Гузара, буд. 44; ідентифікаційний код 42795490).

Відповідач: Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» (54003, м. Миколаїв, вул. Погранична, буд. 159; ідентифікаційний код 05410263).

Повне рішення складено та підписано судом 05.08.2024.

Суддя О.Г. Смородінова