ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2024м. ДніпроСправа № 904/2826/24

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Фещенко Ю.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) представників сторін, справу

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" (м. Київ)

до Приватного підприємства "Атланта-Агро" (м. Дніпро)

про стягнення недобору тарифу провізної плати у розмірі 20 691 грн. 84 коп.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Приватного підприємства "Атланта-Агро" (далі - відповідач) недобір тарифу провізної плати у розмірі 20 691 грн. 84 коп.

Ціна позову складається з суми основного боргу.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним:

- Приватне підприємство "Атланта-Агро" приєдналося до публічного договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом (далі - договір) Акціонерного товариства "Українська залізниця". Факт укладення договору засвідчується наступними електронними документами: заявою про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 32150080/2020-001 від 16.03.2020, підписаною електронним цифровим підписом представника замовника, та повідомленням про укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 99-32150080/2020-001 від 16.03.2020, в якому повідомляється про укладення договору та присвоєні коди замовника, а саме як відправника/одержувача: 8678, як платника: 8203375. Згідно з пунктом 1.1 договору його предметом є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг (далі послуги) і проведення розрахунків за ці послуги. У розумінні договору користування вагоном не є орендою майна, а плата за користування власним вагоном перевізника не є орендною платою;

- 27.11.2023 на станцію Львів на адресу ПП "Атланта-Агро" прибули порожні вагони №№: 58534462, 59894287, 59894352, 59894865, 95213674, 95262614, 95602512, 95642955, 95813937, 95814158, по накладній № 47008 та вагони №№ 59895060, 59894626, 59894691, 59880732, 98543000, 95726485 по накладній № 47003, які слідували із Словаччини (через Ужгород (експ. ЖСР). В графі 15 вказаних перевізних документів, зазначено, "з-під насіння олійних культур, не пойменованих в алфавіті (021083). Вагон направляється під навантаження". Після прибуття на станцію Львів по накладних № 47008, 47003 нараховано провізну плату за перевезення зазначених вище порожніх власних вагонів, за тарифну відстань 305 км (від кордону до станції Львів) по схемі 14.1 Збірника тарифів із застосуванням коефіцієнта 3,205 (ВТ 2005). Після чого, перевізні документи №№ 47008, 47003 були розкредитовані, вантаж видано одержувачу;

- у подальшому, 27.11.2023, порожні вагони №№ 58534462, 98543000, 59880732, 59894287, 59894352, 59894626, 59894691, 59894865, 59895060, 95213674, 95262614, 95602512, 95642955, 95813937, 95814158, за накладною № 36595007 відправлені зі станції Львів на станцію Підволочиськ, відправником та одержувачем в накладній вказано - ПП "Атланта-Агро". В графі 20 вказаного перевізного документа зазначено: "Вагони залізничні, перевозимі на своїх осях, не пойменовані в алфавіті, порожній власний (орендований) вагон з-під вантажу "пшениця" (код ЄТСНВ 011005). Направляється до пункту навантаження". При відправленні з вантажоодержувача ПП "Атланта-Агро" проведено стягнення провізної плати із застосуванням коефіцієнта 3,205 (ВТ 2005) та утримано кошти в сумі 28 572 грн. 80 коп. (без ПДВ) (графи 31, 34 накладної), разом з ПДВ - 34 287 грн. Тариф нараховано за тарифну відстань 192 км по схемі 14.1 Збірника, із застосуванням пониженого коефіцієнта, так як при оформленні відправником в АС клієнт-УЗ проставлено відмітку "з-під вивантаження вантажу "пшениця" (0011005)", "направляється до пункту навантаження", хоча вказані вагони по станції Львів не вивантажувались. Документ розкредитовано на станції Підволочиськ без зауважень;

- 08.12.2023 під час перевірки повноти нарахування та стягнення належних АТ "Укрзалізниця" платежів комерційними ревізорами залізниці був виявлений недобір тарифу по перевізному документу № 36595007 в сумі 17 243 грн. 20 коп. (без ПДВ) через помилкове застосування пониженого коефіцієнта. Вказана обставина зафіксована актом загальної форми № 543 від 08.12.2023;

- пунктом 9 додатка до наказу Мінінфраструктури від 22.06.2022 № 441 визначено випадки при яких застосовуються коефіцієнти для нарахування провізної плати порожніх вагонів. Зокрема, з-під вивантаження вантажів 1-го та 2-го тарифних класів, щебеню та баласту (щебеню) для доріг, перліту, піску, гранвідсіву, шлаків, золи, солі та концентрату мінерального "Галіт", продуктів харчування та енергетичних газів під наступне навантаження або під накопичення вагонів для наступного навантаження та з накопичення вагонів з-під вивантаження цих вантажів під наступне навантаження; рефрижераторних вагонів та критих, переобладнаних з рефрижераторних вагонів, фітингових платформ, вагонів для перевезення легкових автомобілів та контрейлерних перевезень (усі перевезення) застосовується коефіцієнт 3,205; з-під вивантаження вантажів 3-го тарифного класу під наступне навантаження або під накопичення вагонів для наступного навантаження та з накопичення вагонів з-під вивантаження цих вантажів під наступне навантаження; з провідниками; в (із) ремонт(у); пересилка після вивантаження на промивання, пропарку, дезінсекцію та дезінфекцію; в інших випадках - 5,139;

- оскільки по станції Львів не проводилося вивантаження прийнятих до перевезення власних вагонів, попередньо не надавалися послуги з накопичення вказаних вагонів, при розрахунку провізної плати по накладній № 36595007, керуючись вимогами наказу № 441 від 22.06.2022, необхідно було застосовувати коефіцієнт 5,139, а не 3,205;

- статтею 24 Статуту залізниць України визначено, що саме вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній. Відповідно до пункту 4.9. договору про надання послуг з організації перевезень вантажів залізничним транспортом, у разі виявлення перевізником неправильного нарахування платежів, здійснюється перерахунок, після чого надлишок списаних коштів зараховується на особовий рахунок замовника, як оплата за майбутні перевезення або ж додатково з сум внесеної попередньої оплати списуються кошти для оплати належних перевізнику платежів в порядку та строки, передбачені законодавством України і договором;

- вартість залізничних перевезень визначається згідно із збірником тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги та коефіцієнтів, що застосовуються до Збірника тарифів при відправленні зі станції Львів розрахунок провізної плати проведено із застосуванням коефіцієнта 3,205, проте фактично в даному випадку повинен бути застосований коефіцієнт - 5,139, тому недобір тарифу становить з ПДВ - 20 691 грн. 84 коп.;

- пропозиція позивача про надання гарантійного листа - згоди для стягнення недобору була відхилена відповідачем, претензія № 5-П/2023 від 22.03.2024 про сплату 20 691 грн. 84 коп. добору тарифу також залишена відповідачем без відповіді.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь сплачений судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп.

Ухвалою суду від 01.07.2023 позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

З приводу дотримання прав відповідача під час розгляду даної справи судом, слід зазначити таке.

Відповідно до частини 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Так, ухвала суду від 01.07.2024 була направлена учасникам справи засобами електронного зв`язку, а саме:

- позивачу в його Електронний кабінет в підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи;

- відповідачу в його Електронний кабінет в підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи.

Слід відзначити, що відповідно до пункту 42 вказаного Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - Положення) засобами Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в автоматичному режимі здійснюється перевірка наявності в особи зареєстрованого Електронного кабінету. У разі наявності в особи Електронного кабінету засобами ЄСІТС забезпечується надсилання до автоматизованої системи діловодства підтвердження доставлення до Електронного кабінету користувача документа у справі. В іншому випадку до автоматизованої системи діловодства надходить повідомлення про відсутність в особи зареєстрованого Електронного кабінету.

Відповідно до пункту 17 розділу ІІІ Положення особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Так, судом було з`ясовано, що відповідач має зареєстрований Електронний кабінет в підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, у зв`язку з чим ухвала суду від 01.07.2024 була надіслана судом в Електронний кабінет відповідача, на підтвердження чого до матеріалів справи було долучено Довідку про доставку електронного листа, якою підтверджується, що ухвала суду від 01.07.2024 була доставлена до Електронного кабінету відповідача - 01.07.2024 о 19:07 (а.с.91).

За змістом частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Враховуючи вказане, з урахуванням положень частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду від 01.07.2024 вважається врученою відповідачу 02.07.2024, що підтверджується Довідкою про доставку електронного листа в Електронний кабінет відповідача в підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи (а.с.91).

Також, суд наголошує, що за змістом статей 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" вбачається, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Так, згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень, зокрема, ухвалу господарського суду від 01.07.2024 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/120085383) надіслано судом 01.07.2024, зареєстровано в реєстрі 02.07.2024 та оприлюднено 03.07.2024, тобто завчасно; отже у позивача та відповідача були всі дані, необхідні для пошуку та відстеження руху справи, а також поданими у ній заявами по суті справи, а також реальна можливість отримання такої інформації також із вказаного відкритого джерела - у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

З урахуванням наведеного, відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області по даній справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Так, ухвалою суду від 01.07.2024, з урахуванням вимог частини 8 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, судом було запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Враховуючи встановлену судом вище дату отримання ухвали суду відповідачем (02.07.2024), граничним строком для подання відзиву на позовну заяву було 17.07.2024.

Слід наголосити, що у зв`язку з запровадженням на території України з 24.02.2022 (в період строку для надання відзиву на позовну заяву) воєнного стану, господарським судом був наданий додатковий час для надання можливості сторонам, зокрема відповідачу, реалізувати свої права під час розгляду даної справи судом та висловлення своєї правової позиції щодо позовних вимог позивача. У даному випадку додатково надані три тижні господарський суд вважає достатнім та розумним строком для вчинення необхідних процесуальних дій за існуючих обставин воєнного стану та ситуації у Дніпропетровській області (місцезнаходження відповідача та суду), а отже, вважає за доцільне здійснити розгляд даної справи за наявними матеріалами.

Слід також наголосити, що відповідних змін до законів України щодо автоматичного продовження чи зупинення процесуального строку на вчинення тих чи інших дій не внесено.

Судом також враховані Нормативи і нормативні строки пересилання поштових відправлень, затверджені наказом Міністерства інфраструктури України № 958 від 28.11.2013, на випадок направлення відповідачем відзиву на позовну заяву або клопотання до суду поштовим зв`язком.

Отже, станом на 07.08.2024 строк на подання відзиву на позовну заяву, з урахуванням додаткового строку на поштовий перебіг та враховуючи обмеження, пов`язані з запровадженням воєнного стану, закінчився.

Будь-яких клопотань про продовження вказаного процесуального строку у порядку, передбаченому частиною 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, до суду від відповідача не надходило; поважних причин пропуску вказаного строку суду також не повідомлено.

Згідно із частиною 1 статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Слід також зауважити, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України).

Суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву та вважає можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Більше того, права відповідача, як учасника справи, не можуть забезпечуватись за рахунок порушення права позивача на розумність строків розгляду справи судом (на своєчасне вирішення спору судом), що є безпосереднім завданням господарського судочинства, та яке відповідно до норм частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Беручи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 01.07.2024, не скористався правом на подачу до суду відзиву на позовну заяву, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи предмет та підстави позову у даній справи, суд приходить до висновку, що матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення, оскільки у відповідача було достатньо часу для подання як відзиву на позову заяву так і доказів погашення спірної заборгованості, у разі їх наявності, чого відповідачем зроблено не було, будь-яких заперечень чи відомостей щодо викладених у позовній заяві обставин відповідачем суду також не повідомлено.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Відповідно до статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Тобто, у статті 248 Господарського процесуального кодексу України законодавець визначив межі розумного строку для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, а саме: не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Крім того, згідно з частинами 2, 3 статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Слід відзначити, що розгляд даної справи по суті розпочався 01.08.2024, а строк розгляду даної справи закінчується 30.08.2024, отже у даному випадку судому було надано сторонам достатній строк для висловлення їх правових позицій та подання доказів по справі.

Відповідно до частини 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є обставини укладання договору надання послуг залізничного перевезення; факт надання послуг; наявність перевізних документів - залізничних накладних, наявність підстав для стягнення недобору тарифу провізної плати у заявленому до стягнення розмірі.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відносини залізниці з відправниками та одержувачами вантажів, багажу, вантажобагажу і пошти з урахуванням специфіки функціонування цього виду транспорту як єдиного виробничо-технологічного комплексу регулюються Законом України "Про залізничний транспорт", за змістом статей 2, 8 якого умови та порядок організації перевезень за участю залізниць, нормативи якості вантажних перевезень (терміни доставки, безпека перевезень схоронність вантажів) та обслуговування пасажирів, відправників і одержувачів вантажів визначаються Статутом залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, Правилами перевезень вантажів залізничним транспортом України та іншими актами законодавства України.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до електронного повідомлення про укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 99-32150080/2020-001 від 16.03.2020 Приватне підприємство "Атланта-Агро" приєдналося до договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом (а.с.49).

Таким чином, між Акціонерним товариством "Українська залізниця" (далі - перевізник, позивач) та Приватним підприємством "Атлант-Агро" (далі - замовник, відповідач) укладено договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №32150080/2020-001 від 16.03.2020 (далі - договір, а.с.9-47).

Згідно з пунктом 1.1. договору предметом вказаного договору є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та / або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг (далі - послуги) і проведення розрахунків за ці послуги.

Пунктом 1.5. договору передбачено, що договір є публічним договором, за яким перевізник бере на себе обов`язок здійснювати надання послуг, пов`язаних з організацією та здійсненням перевезення вантажів залізничним транспортом загального користування кожному, хто до нього звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх замовників, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Пунктом 1.4 договору передбачено, що надання послуг за договором може підтверджуватись, зокрема, накладною.

Обов`язками замовника, за вказаним договором, зокрема, є: надання або організація надання місячних замовлень на перевезення відповідно до Правил планування перевезень вантажів через автоматизовану систему планування перевезень вантажів; сплачувати платежі, належні перевізнику за договором з сум внесеної передоплати за кодом платника; відшкодовувати перевізнику витрати, пов`язані із затримкою вагонів, контейнерів і вантажів з причин, що не залежать від перевізника, які виникли на станціях залізниць України; оплата вказаних послуг здійснюється шляхом списання з сум внесеної передоплати за кодом платника; та ін (пункти 2.1.1., 2.1.4., 2.1.5. договору).

Одним із обов`язків замовника, визначених пунктом 2.1.14, є самостійно та регулярно ознайомлюватися з змінами до договору, направленими перевізником документами та повідомленнями, іншою інформацією щодо надання послуг, розміщеними в інформаційних системах перевізника.

Відповідно до пункту 2.3.2. договору залізниця зобов`язана приймати до перевезення вантажі у вагонах (контейнерах) замовника або у власних вагонах (контейнерах) перевізника, надавати власні вагони (контейнери) перевізника для навантаження вантажів згідно із затвердженими планами і заявками замовника згідно інформації розміщеної у системі планування перевезень, надавати додаткові послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, перелік яких зазначається в додатках до договору та Збірнику тарифів. Розрахунки за договором здійснюються через філію "Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень" АТ "Укрзалізниця" (пункт 4.1. договору).

У пункті 7.3. договору сторони погодили, що строк позовної давності за вимогами перевізника до замовників, що випливають з правовідносин сторін за договором, становіть один рік.

Позивач зазначає, що 27.11.2023 на станцію Львів на адресу ПП "Атланта-Агро" прибули порожні вагони №№: 58534462, 59894287, 59894352, 59894865, 95213674, 95262614, 95602512, 95642955, 95813937, 95814158, по накладній № 47008 та вагони №№ 59895060, 59894626, 59894691, 59880732, 98543000, 95726485 по накладній № 47003, які слідували із Словаччини (через Ужгород (експ. ЖСР). В графі 15 вказаних перевізних документів, зазначено, "з-під насіння олійних культур, не пойменованих в алфавіті (021083). Вагон направляється під навантаження". Після прибуття на станцію Львів по накладних № 47008, 47003 нараховано провізну плату за перевезення зазначених вище порожніх власних вагонів, за тарифну відстань 305 км (від кордону до станції Львів) по схемі 14.1 Збірника тарифів із застосуванням коефіцієнта 3,205 (ВТ 2005). Після чого, перевізні документи №№ 47008, 47003 були розкредитовані, вантаж видано одержувачу;

У подальшому, 27.11.2023 порожні вагони №№ 58534462, 98543000, 59880732, 59894287, 59894352, 59894626, 59894691, 59894865, 59895060, 95213674, 95262614, 95602512, 95642955, 95813937, 95814158, за накладною № 36595007 були відправлені зі станції Львів на станцію Підволочиськ, відправником та одержувачем в накладній вказано - ПП "Атланта-Агро". В графі 20 вказаного перевізного документа зазначено: "Вагони залізничні, перевозимі на своїх осях, не пойменовані в алфавіті, порожній власний (орендований) вагон з-під вантажу "пшениця" (код ЄТСНВ 011005). Направляється до пункту навантаження".

При відправленні з вантажоодержувача ПП "Атланта-Агро" проведено стягнення провізної плати із застосуванням коефіцієнта 3,205 (ВТ 2005) та утримано кошти в сумі 28 572 грн. 80 коп. (без ПДВ) (графи 31, 34 накладної), разом з ПДВ - 34 287 грн. Тариф нараховано за тарифну відстань 192 км по схемі 14.1 Збірника, із застосуванням пониженого коефіцієнта, так як при оформленні відправником в АС клієнт-УЗ проставлено відмітку "з-під вивантаження вантажу "пшениця" (0011005)", "направляється до пункту навантаження", хоча вказані вагони по станції Львів не вивантажувались. Документ розкредитовано на станції Підволочиськ без зауважень.

Як зазначає позивач, 08.12.2023 під час перевірки повноти нарахування та стягнення належних АТ "Укрзалізниця" платежів комерційними ревізорами залізниці був виявлений недобір тарифу по перевізному документу № 36595007 в сумі 17 243 грн. 20 коп. (без ПДВ) через помилкове застосування пониженого коефіцієнта. Вказана обставина зафіксована актом загальної форми № 543 від 08.12.2023.

Позивач направив відповідачу лист від 19.12.2023, в якому зазначив про виявлений факт неправильного розрахунку плати при перевезенні порожніх вагонів та просив надати гарантійний лист-згоду для можливості проведення донарахування належних платежів в сумі 17 243 грн. 20 коп. (а.с.77).

Відповідач листом № 19/12/2023 від 19.12.2023 надав відповідь, в якій зазначав, що плата за перевезення порожніх власних вагонів була нарахована правильно і доплаті не підлягає (а.с.82).

У подальшому позивач звернувся до відповідача з листом від 19.02.2024, в якому зазначив про виявлений факт неправильного розрахунку плати при перевезенні порожніх вагонів за відправкою № 36595007 та просив надати гарантійний лист-згоду для можливості проведення донарахування належних платежів в сумі 20 691 грн. 84 коп. (а.с.78-79).

Відповідач листом № 21/12/2023 від 21.12.2023 надав відповідь, в якій зазначав, що провізна плата за відправкою № 36595007 була нарахована правильно і доплаті не підлягає (а.с.80).

У подальшому позивач також звернувся до відповідача із претензією № 5-П/2024 від 22.03.2024 про сплату 20 691 грн. 84 коп. добору тарифу. Як зазначає позивач, вказана претензія була залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Отже, відмова відповідача здійснити оплату зазначеної суми стала підставою для звернення до суду за захистом порушених прав.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень частини п`ятої статті 307 Господарського кодексу України, які кореспондуються з положеннями частини другої статті 908 та статті 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Статтею 71 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 (далі - Статут), визначено взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

За договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату (стаття 22 Статуту). Тарифи на перевезення, збори і штрафи, встановлені відповідно до чинного законодавства, публікуються у Збірниках правил перевезень і тарифів залізничного транспорту (стаття 61 Статуту).

Накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення (стаття 6 Статуту).

Відповідно до пункту 1.1.12 розділу II Збірника тарифів для розрахунку плати за перевезення вантажів, у тому числі рейкового рухомого складу потрібно визначити до якого тарифного класу або позакласової групи віднесено вантаж, у тому числі рейковий рухомий склад, контейнери, та яким видом відправки здійснюються перевезення, і застосувати до базових ставок плати коефіцієнт, установлений для даного вантажу та виду відправки. Коефіцієнти, що застосовуються до тарифів Збірника тарифів, встановлені в редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 22.06.2022 № 441, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.06.2022 за № 689/38025.

Пунктом 9 додатку до наказу Мінінфраструктури від 22.06.2022 № 441 визначено випадки при яких застосовуються коефіцієнти для нарахування провізної плати порожніх вагонів. Зокрема, з-під вивантаження вантажів 1-го та 2-го тарифних класів, щебеню та баласту (щебеню) для доріг, перліту, піску, гранвідсіву, шлаків, золи, солі та концентрату мінерального "Галіт", продуктів харчування та енергетичних газів під наступне навантаження або під накопичення вагонів для наступного навантаження та з накопичення вагонів з-під вивантаження цих вантажів під наступне навантаження; рефрижераторних вагонів та критих, переобладнаних з рефрижераторних вагонів, фітингових платформ, вагонів для перевезення легкових автомобілів та контрейлерних перевезень (усі перевезення) застосовується коефіцієнт 3,205; з-під вивантаження вантажів 3-го тарифного класу під наступне навантаження або під накопичення вагонів для наступного навантаження та з накопичення вагонів з-під вивантаження цих вантажів під наступне навантаження; з провідниками; в (із) ремонт(у); пересилка після вивантаження на промивання, пропарку, дезінсекцію та дезінфекцію; в інших випадках - 5,139.

Оскільки по станції Львів не проводилося вивантаження прийнятих до перевезення власних вагонів, попередньо не надавалися послуги з накопичення вказаних вагонів, при розрахунку провізної плати по накладній № 36595007, керуючись вимогами наказу № 441 від 22.06.2022, необхідно було застосовувати коефіцієнт 5,139, а не 3,205.

Статтею 24 Статуту залізниць України визначено, що саме вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Відповідно до пункту 4.9. договору про надання послуг з організації перевезень вантажів залізничним транспортом, разі виявлення перевізником неправильного нарахування платежів, здійснюється перерахунок, після чого надлишок списаних коштів зараховується на особовий рахунок замовника, як оплата за майбутні перевезення або ж додатково з сум внесеної попередньої оплати списуються кошти для оплати належних перевізнику платежів в порядку та строки, передбачені законодавством України і договором.

Вартість залізничних перевезень визначається згідно із Збірником тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги та коефіцієнтів, що застосовуються до Збірника тарифів: при відправленні зі станції Львів розрахунок провізної плати проведено із застосуванням коефіцієнта 3,205:

139,3 х 4 x 3,205 = 1785,80 грн./ваг.;

1785,80 х 16 = 28 572 грн. 80 коп.

- фактично в даному випадку повинен бути застосований коефіцієнт - 5,139:

139,3 x 4 x 5,139 = 2 863,50 грн./ваг. 2863,50 x 16 = 45 816 грн. 00 коп.,

тому недобір тарифу становить:

45 816,00 - 28572,80 = 17 243 грн. 20 коп. (без ПДВ), з ПДВ - 20 691 грн. 84 коп., де

139,3 грн./вісь - грошова ставка за тарифну відстань 192 км для власних або орендованих вантажних (пасажирських) вагонів з навантаженням до 12,5 т/вісь відповідно до схеми 14.1 Збірника;

4 - кількість осей у вагоні;

16 - загальна кількість вагонів по перевізному документу № 36595007;

3,205 та 5,139 - коригуючі коефіцієнти.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд приходить до висновку про його обґрунтованість та арифметичну вірність.

Слід відзначити, що у листах № 21/12/2023 від 21.12.2023 та № 26/02/2024 від 26.02.2024 відповідач зазначає, що за накладною № 36595007 вагони перевозилися зі Словаччини після вивантаження вантажу 2-го тарифного класу для наступного їх навантаження. Під час перевезення вагони були відчеплені для накопичення по станції Львів (накладні №№ 47003, 47008) та відправлені на станцію Підволочиськ для навантаження. З моменту вивантаження до моменту навантаження вагони для інших потреб не використовувалися, тому провізна плата за вказаними накладними була нарахована за винятковим тарифом.

Таке трактування є помилковим, оскільки винятковий тариф 2005 (коефіцієнт 3,205) застосовується у випадку перевезення вагонів з-під вивантаження під наступне навантаження або під накопичення вагонів для наступного навантаження та з накопичення вагонів з-під вивантаження цих вантажів під наступне навантаження, тобто зі станції вивантаження вантажу до станції наступного навантаження.

Суд вважає незгоду з донарахуванням неправомірно, оскільки спірні вагони по станції Львів не навантажувалися, а прибули і відправились порожніми; також відповідач не замовляв послуги із накопичення вагонів по станції Львів, яка надається у порядку, визначеному додатками 1-4 договору. З огляду на вказане, при оформленні накладної №36595007 в графі 20 відправнику необхідно було вказати "Направляється до пункту навантаження", відповідно розрахунок тарифу проводиться із застосуванням коефіцієнта - 5,139, що відповідає підрядку 2 рядку 9 таблиці коефіцієнтів, визначених наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 № 317 (зі змінами).

Аналогічна позиція викладена у постанові Північного апеляційного, господарського суду по справі № 910/1576/21 від 08.04.2021.

Враховуючи все вищезазначене, позовні вимоги щодо стягнення недобору провізної плати в сумі 20 691 грн. 84 коп. є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат по справі суд зазначає таке.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У той же час, згідно із частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Оскільки позовну заяву у даній справі було подано до суду через систему "Електронний суд", судовий збір, який підлягав сплаті позивачем, становить 2 422 грн. 40 коп.

Відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по справі покладаються на відповідача; стягненню з відповідача на користь позивача підлягають 2 422 грн. 40 коп. витрат по сплаті судового збору.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Приватного підприємства "Атланта-Агро" про стягнення добору тарифу провізної плати у розмірі 20 691 грн. 84 коп. - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Приватного підприємства "Атланта-Агро" (вулиця Воскресенська, будинок 36, м. Дніпро, 49000; ідентифікаційний код 32150080) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вулиця Єжи Ґедройця, будинок 5, м. Київ, 03150; ідентифікаційний код 40075815) 20 691 грн. 84 коп. - недобору провізної плати та 2 422 грн. 40 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений та підписаний 07.08.2024.

Суддя Ю.В. Фещенко