ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

01.08.2024м. СумиСправа № 920/24/23(920/997/23)
Господарський суд Сумської області у складі судді Яковенка В.В., за участю секретаря судового засідання Павлючок І.М., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця (вх. № 3345 від 23.07.2024) по закінченню виконавчого провадження у справі № 920/24/23(920/997/23)

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

до відповідача: Державного підприємства Шосткинський завод Зірка (41100, Сумська область, м. Шостка, вул. Садовий бульвар, 36, )

про стягнення 24980,80 грн,

представники учасників справи в судове засідання не з`явились.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Сумської області від 17.10.2023 позов задоволено повністю, стягнуто з Державного підприємства Шосткинський завод Зірка на користь ОСОБА_1 24980 грн 80 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та 2684 грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

На виконання рішення суду від 17.10.2023 Господарським судом Сумської області видано наказ № 920/24/23(920/997/23) від 23.11.2023.

23.07.2024 до суду надійшла скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця по закінченню виконавчого провадження, відповідно до якої скаржник просить суд: поновити строк на оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження від 20.06.2024; визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Шосткинського відділу ДВС у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Березюк О.Ф. щодо прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження від 20.06.2024 у виконавчому провадженні за ЄДРВП 73560360; скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 20.06.2024 що прийнята старшим державним виконавцем Шосткинського відділу ДВС у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Березюк О.Ф.

Частиною першою статті 342 ГПК України визначено, що скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Ухвалою від 24.07.2024 суд постановив призначити розгляд скарги в судове засідання на 01.08.2024.

30.07.2024 до суду надійшли пояснення Шосткинського відділу ДВС у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в яких просить суд відмовити у задоволенні скарги.

Згідно зі ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

У статті 341 ГПК України визначені строки для звернення зі скаргою.

Так, ч. 1 згаданої статті скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

На підставі ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Звертаючись до суду зі скаргою на рішення та дії державного виконавця, скаржник повинен зазначити у скарзі та обґрунтувати належними доказами, що скарга подається ним у строк, встановлений у ст. 341 ГПК України (у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав).

Відповідно до ч. 2 ст. 341 ГПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

У поданій скарзі на рішення та дії державного виконавця скаржник просить суд поновити строк для подачі скарги.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на подання скарги скаржник зазначає, що оскаржувану постанову, отримав 12.07.2024, що підтверджується копією конверту та витягом з трекінгу поштового відправлення.

Вказана скарга скерована до суду засобами поштового зв`язку 19.07.2024, що підтверджується відбитком поштового штампа відділення АТ «Укрпошта», проставленим на поштовому конверті, яким направлялась відповідна скарга.

Зважаючи на обставини зазначені скаржником у клопотанні про поновлення пропущеного процесуального строку, суд вважає за доцільне зазначити, що у цьому випадку заявником не пропущено строк на подання відповідної скарги, а відтак, немає необхідності у його поновленні.

Розглянувши матеріали справи та скарги, дослідивши та оцінивши подані докази, суд установив наступне.

Згідно зі статтями 339, 341 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

Скаржниця мотивує свої вимоги тим, що 20.06.2024 державним виконавцем Шосткинського ВДВС у Шосткинському районі Сумської області прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з тим, що 07.05.2024 Господарським судом Сумської обалсті постановлено ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство ДП «ШЗ «Зірка» та визнано конкурсні вимоги кредиторів, які не були заявлені, або були відхилені господарським судом, погашеними, а виконавчі документи, за такими вимогами такими, що не підлягають виконанню.

При цьому скаржниця в обґрунтування своєї позиції вказує, що постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 20.06.2024 є неправомірною, оскільки рішення Господарського суду Сумської області від 17.10.2023 у справі № 920/24/23(920/997/23), яким було задоволено вимоги скаржниці та стягнуто з ДП «ШЗ «Зірка» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 24980,80 грн та судовий збір у розмірі 2684,00 грн, не було скасовано чи визнано нечинним. Крім того відсутнє рішення, яким би було визнано виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно з ч.1 ст. 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 5 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний, зокрема серед іншого, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Зі змісту ч.1 ст. 13 Закону вбачається, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Так, ухвалою Господарського суду Сумської області від 07.05.2024 постановлено, серед іншого, провадження у справі № 920/24/23 про банкрутство Державного підприємства Шосткинський завод Зірка закрити; вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

На підставі ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

У відповідності до ч. 2 ст. 7 КУзПБ господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Згідно з ч. 8 ст. 45 КУзПБ до визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються в межах справи про банкрутство шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом.

На виконанні у державного виконавця Шосткинського відділу ДВС у Шосткинському районі Сумської обалсті перебувало виконавче провадження щодо стягнення з Державного підприємства «Шосткинський завод «Зірка» на користь ОСОБА_1 24980,80 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та 2684,00 грн витрат по сплаті судового збору, на виконання наказу № 920/24/23(920/997/23) від 23.11.2023 про примусове виконання рішення Господарського суду Сумської області від 17.10.2023, яке набрало законної сили 10.11.2023.

Таким чином, суд зазначає, що заявлена у цій справі заборгованість є поточною і не може бути визнана конкурсними вимогами в розумінні статті 1 КУзПБ.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 328 ГПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

З огляду на викладене суд зауважує, що визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, здійснюється за заявою стягувача або боржника, тобто є наслідком реалізації сторонами своїх процесуальних прав.

Разом із цим матеріали справи не містять доказів визнання виконавчого документа Господарського суду Сумської області від 23.11.2023 у справі № 920/24/23(920/997/23) таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення з Державного підприємства «Шосткинський завод «Зірка» середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні на користь ОСОБА_1 .

Таким чином, у Шосткинського відділу державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції були відсутні правові підстави для закінчення виконавчого провадження № 73560360 з примусового виконання наказу Господарського суду Сумської області від 23.11.2023 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з чим погоджується з доводами скарги позивача щодо незаконності дій державного виконавця із прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження.

За таких обставин скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця по закінченню виконавчого провадження є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 234, 235, 339-345 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання про поновлення строку на оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження відмовити.

2. Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця по закінченню виконавчого провадження задовольнити.

3. Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Шосткинського відділу ДВС у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Березюк О.Ф. щодо прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження від 20.06.2024 у виконавчому провадженні за ЄДРВП 73560360.

4. Скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 20.06.2024 що прийнята старшим державним виконавцем Шосткинського відділу ДВС у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Березюк О.Ф.

5. Копію ухвали надіслати сторонам справи, Шосткинському відділу ДВС у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 01.08.2024.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку та строк, які встановлені статтями 255-257 ГПК України.

Суддя В.В. Яковенко