ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" липня 2024 р. м. Рівне Справа № 918/609/24

Господарський суд Рівненської області у складі судді О. Андрійчук, за участю секретаря судового засдіання О.Гуменюк, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спец Комплект Постач"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ренамакс Логістик"

про стягнення 542 025,56 грн,

за участю представників:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився,

УСТАНОВИВ:

У червні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Спец Комплект Постач" (позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ренамакс Логістик" (відповідач) про стягнення 542 025,56 грн.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Згідно із позовною завою, 03.10.2022 між позивачем (замовник) та відповідачем (виконавець) укладено договір № 1/11/22-1 на технічне обслуговування та ремонт транспортних засобів (договір), за умовами якого виконавець зобов`язується надавати комплекс послуг/робіт з технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів замовника, який зобов`язується оплатити виконавцю надані послуги / роботи з ремонту відповідно до умов договору. На виконання умов вказаного договору 03.10.2022 за актом прийому-передачі передано для ремонту вантажний-сідловий тягач FORD, д.н.з. НОМЕР_1 , 2018 р.в., для проведення ремонтних робіт. 21.10.2022 відповідачу проведено передоплату за рахунок страхового відшкодування у розмірі 542 025,56 грн (без ПДВ). Заразом відповідач своїх зобов`язань за договором не виконав, ремонту транспортного засобу позивача не провів, грошові кошти у сумі 542 025,56 грн позивачу не повернуто, 13.09.2023 транспортний засіб повернуто позивачу, про що складений відповідний акт прийому-передачі. 20.11.2023 позивачем на адресу відповідача скерувана вимога про повернення коштів у сумі 542 025,56 грн, однак відповідачем кошти не повернуті, ремонт не проведено. Ураховуючи викладене, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 542 025,56 грн.

У матеріально-правове обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на ст. 193 ГК України, ст. 509, 526, 610, 614, 837 ЦК України тощо.

Відповідач своїм правом на відзив не скористався, відтак розгляд справи здійснюється за наявними матеріалами справи.

При цьому суд зазначає, що ухвала суду від 15.02.2024 направлялася відповідачу на адресу: с. Новосілки, Млинівський район, Рівненська область, 35110, яка зазначена як в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, так і в договорі. Направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17).

Процесуальні рішення, заяви і клопотання сторін, результати їх розгляду.

Ухвалою суду від 27.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, розгляду справи по суті призначено на 31.07.2024.

31.07.2024 від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв`язку, оцінивши подані докази, суд установив таке.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

03.10.2022 між позивачем (замовник) та відповідачем (виконавець) укладено договір № 1/11/22-1 на технічне обслуговування та ремонт транспортних засобів (договір), за п. 1..1 якого виконавець зобов`язується надавати комплекс послуг/робіт з технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів замовника з встановленням (заміною) запчастин і використанням супутніх деталей, необхідних при проведенні зазначених робіт, а також поставку запасних частин, шино монтажні послуги/роботи, що включають в себе монтаж/демонтаж коліс, розбортовку і забортовку коліс, балансування коліс, клеєння покришок, ремонт шин та камер, рихтування дисків, агронне зварювання, сезонна заміна шин/коліс, послуги по відновленню протектора, а також поставку шин і коліс, а замовник зобов`язується оплатити виконавцю надані послуги/роботи з ремонту відповідно до умов договору.

Відповідно до п. 2.3., 2.4. договору підтвердженням прийняття замовлення до виконання є прийняття виконавцем транспортного засобу замовника за актом прийому-передачі транспортного засобу, які є невід`ємною частиною цього договору. Після підписання сторонами акта прийому-передачі транспортного засобу виконавець здійснює огляд переданого йому транспортного засобу, визначає види робіт, які потрібно виконати, та складає рахунок на оплату.

На виконання умов договору 03.10.2022 між сторонами підписано актом прийому-передачі транспортного засобу, за яким передано для ремонту вантажний-сідловий тягач FORD, д.н.з. НОМЕР_1 , 2018 р.в., для проведення ремонтних робіт згідно з рахунком на оплату № 234 від 03.10.2022 на суму 671 600,00 грн з ПДВ.

Згідно з п. 4.3, 4.6 договору замовник сплачує виконавцю вартість робіт по технічному обслуговуванню та ремонту транспортного засобу на умовах передоплати у розмірі 80% вартості робіт, визначених у рахунку на оплату. Решта 20% вартості сплачуються після підписання акту виконаних робіт. Сторони домовились, що повну або часткову оплату робіт за цим договором в інтересах замовника можуть здійснювати треті особи, у тому числі страхові компанії.

21.10.2022 ТДВ «СК «ГАРДІАН» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № НТ-20-16396-Г0-0216 від 17.12.2020, укладеного між позивачем (страхувальник) та ТДВ «СК «ГАРДІАН» (страховик) здійснило перерахування страхового відшкодування на рахунок відповідача у розмірі 542 025,56 грн (без ПДВ) згідно з платіжним дорученням № 165516 (80,71 % від суми, зазначеної в рахунку відповідача).

Пунктами 2.5., 2.12 договору передбачено, що орієнтовна вартість робіт/послуг, запасних частин та матеріалів попередньо вказується виконавцем у рахунку на оплату. Остаточна вартість виконаних робіт/послуг, запасних частин та матеріалів вказується в акті виконаних робіт, який складається виконавцем після проведення ремонту та/або технічного обслуговування і підписується представника обох сторін. Після виконання ремонту сторони підписують акт виконаних робіт і тоді автомобіль видається особі, уповноваженій замовником на отримання автомобіля. Підставою для видачі автомобіля є підписаний акт виконаних робіт і довіреність на представника.

Відповідно до підп. 3.1.1., 3.1.4. п. 3.1. та підп. 3.2.1, 3.2.2. п. 3.2. договору відповідач зобов`язаний забезпечити своєчасне і якісне виконання робіт з ремонту автомобілів замовника, виконати роботи в строки, визначені цим договором, за умови наявності у виконавця всіх необхідних запасних частин та матеріалів, а позивач, у свою чергу, зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі здійснити оплату згідно з наданих виконавцем рахунків, прийняти виконані роботи, а також вивезти автомобіль з території виконавця не пізніше трьох календарних днів з дня закінчення робіт.

У матеріалах справи відсутні докази підписання між сторонами акту виконаних робіт на підтвердження факту виконання з боку відповідача своїх зобов`язань з ремонту транспортного засобу.

13.09.2023 на підставі акту закріплення (передачі) транспортного засобу відповідачем повернуто позивач вантажний-сідловий тягач FORD, д.н.з. НОМЕР_1 , 2018 р.в.

20.11.2023 позивачем на адресу відповідача скеровано вимогу № 1036 щодо повернення коштів у сумі 542 025,56 грн, у якій позивач, з огляду на непроведення ремонту транспортного засобу, його повернення позивачу, вимагав повернення перерахованих коштів страхового відшкодування у сумі 542 025,56 грн протягом п`яти банківських днів з моменту отримання вказаної вимоги.

Станом на дату розгляду вказаної справи доказів перерахування грошових коштів, щодо яких виник спір, суду не надано.

Окрім того, за п. 5.1.-5.5 договору цей договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 31.12.2023 включно, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Якщо жодна із сторін за 30 календарних днів до закінчення строку дії цього договору письмово не повідомила про його припинення, то він вважається пролонгованим на один календарний рік. Договір може бути розірвано за згодою сторін шляхом підписання відповідної угоди. Сторона має право дострокового розірвання цього договору в односторонньому порядку, попередивши іншу сторону за 30 календарних днів. Вказаний договір може бути розірваний з підстав, передбачених чинним законодавством України.

У матеріалах справи відсутні докази повідомлення однієї із сторін про припинення договору у порядку, передбаченому п. 5.2. договору, відтак строк його дії було продовжено до 31.12.2024.

З урахуванням викладеного судом установлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини, пов`язані із стягненням передоплати за невиконанні підрядні роботи, регулювання яких здійснюється ЦК України, ГК України.

Норми права, що підлягають до застосування, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів, наведених учасниками справи.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (ч. 1 ст. 843 ЦК України).

Відповідно до ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Приписами ст. 849 ЦК України унормовано, що замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

У ст. 849 ЦК України передбачено три окремі (самостійні) підстави для відмови замовника від договору підряду, а саме: підрядник несвоєчасно розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим (частина друга); очевидність для замовника невиконання роботи належним чином та невиконання підрядником у визначений замовником строк вимоги про усунення недоліків (частина третя); відмова замовника від договору до закінчення робіт з виплатою підрядникові плати за виконану частину робіт та відшкодуванням збитків, завданих розірванням договору (частина четверта). Відповідно, правові наслідки відмови замовника від договору підряду на підставі ст. 849 ЦК України є різними.

Для правильного вирішення спору у справі, яка розглядається, за вимогами, заявленими позивачем, необхідно з`ясувати обставини виникнення у замовника (позивача) права на відмову від договору підряду, яке відповідно до ч. 2 ст. 849 ЦК України не є безумовним і пов`язане із діями підрядника (своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим).

Як установлено судом із фактичних обставин справи, транспортний засіб переданий позивачем відповідачу для проведення ремонтних робіт 03.10.2022, передоплата, обумовлена договором, перерахована відповідачу 21.10.2022, транспортний засіб повернутий позивачу 13.09.2023.

Відповідно до укладеного між сторонами договору, в ньому відсутні строки виконання робіт, заразом період часу у майже рік, на думку суду, не є розумним часом, необхідним для ремонту автомобіля.

Ураховуючи викладене, позивач звернувся до відповідача з вимогою щодо повернення сплаченого ним авансу.

Суд, проаналізувавши зміст вимоги, дії сторін у цій справі, зокрема повернення транспортного засобу без проведення ремонту, а також умови договору, які передбачали право сторін на односторонню відмову від договору, дійшов висновку, що договір, укладений між сторонами, припинив свою дію внаслідок односторонньої відмови від нього позивача.

Частиною 1 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. При цьому відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У ст. 530 ЦК України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 2 ст. 622 ЦК України у разі відмови кредитора від прийняття виконання, яке внаслідок прострочення втратило для нього інтерес (ст. 612 цього Кодексу), боржник звільняється від обов`язку виконати зобов`язання в натурі.

За ст. 631 ЦК України зазначено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Згідно з ч. 3 ст. 651 ЦК України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. У ст. 653 ЦК України визначені правові наслідки розірвання договору: зобов`язання сторін припиняються. з моменту досягнення домовленості про розірвання договору, якщо інше не встановлено договором. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Тобто одним із наслідків розірвання договору є припинення зобов`язань сторін, що виникли у сторін такого Договору відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 та ст. 509 ЦК України. Відтак за змістом зазначених норм розірвано може бути лише чинний (такий, що діє на час звернення до суду з позовом та прийняття відповідного судового рішення) договір. Відповідний висновок також міститься у постановах Верховного Суду від 07.08.2018 у справі №910/7981/17, від 18.11.2019 №910/16750/18.

Відповідно, право замовника відмовитись від договору, передбачене ст. 849 ЦК України, зокрема, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим (ч.2), якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином (ч.3) або передбачене ч.4 цієї статті безумовне право відмовитись від договору до закінчення роботи виникають лише щодо тих договорів, які на момент такої відмови були чинними.

Як зазначалося, договір станом на дату відмови позивача від нього був чинним (строк дії договору був продовжений до 31.12.2024).

Вирішуючи питання про наявність/відсутність підстав для стягнення з підрядника грошових коштів у розмірі 542 025,56 грн, сплачених на виконання умов договору в порядку ст. 1212 ЦК України, суд, здійснюючи правову кваліфікацію спірних правовідносин, зазначає таке.

Аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі №918/631/19, постанова Верховного Суду від 21.02.2018 у справі № 910/12382/17).

Положеннями ч. 1, 3 ст. 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставне набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

Загальна умова ч. 1 ст. 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї норми за наявності ознаки безпідставності такого виконання (аналогічні висновки наведені в постановах Верховного Суду від 06.02.2020 у справі №910/13271/18, від 23.04.2019 у справі №918/47/18, від 01.04.2019 у справі №904/2444/18, на які посилається скаржник).

При цьому Верховний Суд неодноразово зазначав, що набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення ст. 1212 ЦК можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином (постанови Верховного Суду від 06.02.2020 у справі № 910/13271/18, від 23.01.2020 у справі №910 /3395/19, від 23.04.2019 у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 у справі № 904/2444/18).

До таких підстав відноситься також випадок, коли зобов`язання було припинено на вимогу однієї із сторін, якщо це допускається договором або законом.

Відмова замовника від договору підряду є підставою для задоволення вимоги про повернення невикористаної частини авансу (виконаного однією стороною у припиненому зобов`язанні) відповідно до вимог ст. 1212 ЦК України (близьких за змістом правових висновків щодо застосування положень ст. 849 ЦК України та можливість стягнення з підрядника на користь замовника коштів внесеної передоплати після припинення дії договору підряду дійшов Верховний Суд у постановах від 11.11.2018 у справі № 910/13332/17, від 14.06.2018 у справі № 912/2709/17, від 15.02.2019 у справі № 910/21154/17, від 25.02.2021 у справі № 904/7804/16, від 16.03.2021 у справі №910/10233/20, від 01.06.2021 у справі № 916/2368/18).

Ураховуючи наслідки розірвання договору підряду та той факт, що підстава, на якій відповідач отримав аванс, відпала, суд дійшов висновку про наявність у відповідача обов`язку повернути позивачу суму грошових коштів, сплачену позивачем за договором.

Висновки суду за результатами вирішення спору.

За результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. 75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про порушення майнових прав позивача, а відтак про наявність підстав для задоволення позову.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

У позовній заяві позивачем зазначено попередній розрахунок судових витрат, що складаються із судового збору в розмірі 8 130,38 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи, що повоз задоволено, відтак судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Спец Комплект Постач" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ренамакс Логістик" про стягнення 542 025,56 грн задоволити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ренамакс Логістик" (вул. Присадибна, 15, с. Велика Омеляна, Рівненський район, Рівненська область, ідентифікаційний код 38993978) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спец Комплект Постач" (вул. Київська, 29-А, м. Вишневе, Бучанський район, Київська область, ідентифікаційний код 38680240) 542 025,56 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ренамакс Логістик" (вул. Присадибна, 15, с. Велика Омеляна, Рівненський район, Рівненська область, ідентифікаційний код 38993978) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спец Комплект Постач" (вул. Київська, 29-А, м. Вишневе, Бучанський район, Київська область, ідентифікаційний код 38680240) 8 130,38 грн судового збору.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Спец Комплект Постач" (вул. Київська, 29-А, м. Вишневе, Бучанський район, Київська область, ідентифікаційний код 38680240) .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Ренамакс Логістик" (вул. Присадибна, 15, с. Велика Омеляна, Рівненський район, Рівненська область, ідентифікаційний код 38993978).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повне судове рішення складене та підписане 31.07.2024.

Суддя О. Андрійчук