УХВАЛА

07 серпня 2024 року

м. Київ

cправа № 920/530/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Булгакової І. В.(головуючої), Ємця А. А. та Малашенкової Т. М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "А-МУССОН" (далі - Товариство)

на рішення господарського суду Сумської області від 07.12.2023 та

постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2024

за позовом комунального підприємства "Сумижилкомсервіс" Сумської міської ради

до Товариства

про стягнення 308 522,79 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство 16.07.2024 (згідно з поштовою відміткою на конверті) звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Сумської області від 07.12.2023 і постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2024 у цій справі в частині задоволених вимог щодо стягнення 211 151, 11 грн основного боргу, 8637, 31 грн 35 річних та 63734, 37 грн інфляційних та ухвалити нове рішення, яким у відповідній частині у задоволенні позовних вимог відмовити.

Водночас до скарги додано клопотання про зупинення виконання оскаржуваного рішення суду першої інстанції до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Перевіривши матеріали поданої касаційної скарги, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на таке.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України; Кодекс) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. Аналогічне положення закріплено і у частині першій статті 17 ГПК України.

Згідно з частиною сьомою статті 12 ГПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Позов у цій справі було подано у 2023 році, де відповідно до приписів статті 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2023" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2023 року був визначений у розмірі 2 684,00 грн.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 163 ГПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом позову у даній справі є стягнення 308 522,79 грн, з яких 236 151,11 грн основна заборгованість, 8 637,31 грн 3 % річних, 63 734,37 грн інфляційних у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за договорами про надання послуг із прийому та захоронення побутових відходів, а, отже, з огляду на наведені норми, ціна позову у даній справі не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, рішенням господарського суду Сумської області від 07.12.2023, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2024 у справі №920/530/23, закрито провадження в частині стягнення з Товариства на користь комунального підприємства "Сумижилкомсервіс" Сумської міської ради основного боргу у розмірі 25 000 грн на підставі пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України. В іншій частині позовні вимоги задоволено; стягнуто з Товариства на користь Комунального підприємства "Сумижилкомсервіс" Сумської міської ради 211 151,11 грн основного боргу, 8 637,31 грн 3% річних, 63 734, 37 грн інфляційних втрат та відшкодування витрат зі сплати судового збору в сумі 4 252, 84 грн.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у підпунктах "а", "б", "в" та "г" цієї ж норми.

При цьому тягар доказування наявності підстав, передбачених згаданими підпунктами пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України, покладається на скаржника.

Однак наявності таких випадків з обставин даної справи не вбачається, а скаржником у касаційній скарзі не наведено обґрунтувань, які можуть бути визнані такими, що підпадають під дію пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України.

З урахуванням зазначеного суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства на рішення господарського суду Сумської області від 07.12.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2024 у цій справі на підставі пункту 1 частини першої статті 293 ГПК України, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись частиною п`ятою статті 12, статтею 234, пунктом 2 частини третьої статті 287, статтею 293 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "А-МУССОН" на рішення господарського суду Сумської області від 07.12.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2024 зі справи №920/530/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Булгакова

Суддя А. Ємець

Суддя Т. Малашенкова