ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" липня 2024 р. м. Київ Справа № 911/997/24

Господарський суд Київської області у складі судді Колесника Р.М., за участю секретаря судового засідання Тимошенка Д.Ю., розглянув в порядку загального позовного провадження справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Аріан-Трейд» (08500, Київська обл., Фастівський р-н, м. Фастів, вул. Поліграфічна, будинок 12, код: 42140105)

до

Публічного акціонерного товариства «Центренерго» (08711, Київська обл., Обухівський р-н, смт Козин, вулиця Рудиківська, будинок 49, код: 22927045)

про стягнення 6374278,81 гривень,

та за зустрічним позовом

Публічного акціонерного товариства «Центренерго» (08711, Київська обл., Обухівський р-н, смт Козин, вулиця Рудиківська, будинок 49, код: 22927045)

до

Товариства з обмеженою відповідальністю «Аріан-Трейд» (08500, Київська обл., Фастівський р-н, м. Фастів, вул. Поліграфічна, будинок 12, код: 42140105)

про стягнення 31575,12 гривень,

за участю представників учасників справи:

від позивача за зустрічним позовом: Кулініч В.О.;

від відповідача за зустрічним позовом: Горбань Р.О..

Товариство з обмеженою відповідальністю «Аріан-Трейд» (надалі по тексту ТОВ «Аріан-Трейд») звернувся до суду із позовом до публічного акціонерного товариства «Центренерго» (надалі по тексту ПАТ «Центренерго») про стягнення заборгованості за договором про закупівлю (поставку) товарів від 24.10.2023 № 121/75 (надалі по тексту договір) у загальному розмірі 6374278,81 гривень, з яких: 6269880,00 гривень основний борг, 71030,92 гривень пеня, 19019,37 гривень інфляційні втрати, 14348,52 гривень 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що стягувана сума утворилася внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань з оплати отриманого товару, що стало підставою для додаткового нарахування та вимог про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 25.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 911/997/24, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 29.05.2024.

Засобами підсистеми «Електронний суд» 10.05.2024, в межах строку, для подання відзиву на позов представником ПАТ «Центренерго» сформовано зустрічну позовну заяву про стягнення з ТОВ «Аріан-Трейд» 31575,12 гривень пені за вищезгаданим договором.

Позовні вимоги обґрунтовані несвоєчасним виконанням зобов`язань з поставки продукції.

За допомогою підсистеми «Електронний суд» 10.05.2024 ПАТ «Центренерго» сформовано відзив на первісний позов, в якому останній зазначає, що за умовами договору обов`язок з оплати поставленого товару виникає на підставі виставлених рахунків на оплату, натомість позивач не надав доказів того, що такі рахунки виставлялись. З огляду на наведене відповідач за первісним позовом просить відмовити в задоволенні позовних вимог або зменшити розмір 3% річних, пені та інфляційних втрат на 99%.

У підсистемі «Електронний суд» 15.05.2024 позивачем за первісним позовом сформовано відповідь на відзив, в якій останній вказує на те, що за умовами додатку № 1 підписання акту приймання-передачі продукції є початком перебігу строку на оплату товару, а також зазначає про те, що у разі відсутності рахунку-фактури відповідач за умовами договору мав відмовитись від приймання товару.

Відповідачем за первісним позовом у підсистемі «Електронний суд» 28.05.2024 сформовано заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначає, що ненадання позивачем рахунку для оплати є відкладальною обставиною для виконання стороною зобов`язання щодо оплати за договором.

Ухвалою суду від 29.05.2024 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 19.06.2024.

Ухвалою суду від 12.06.2024 зустрічну позовну заяву прийнято до спільного розгляду з первісним позовом та об`єднано вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом у справі № 911/997/24.

Ухвалою суду від 19.06.2024 первісний позов ТОВ «Аріан-Трейд» залишено без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.

Цією же ухвалою розгляд зустрічної позовної заяви відкладено на 17.07.2024.

Позивачем за первісним позовом 27.06.2024 сформовано відзив на зустрічну позовну заяву, в якій останній просить суд відмовити в задоволенні зустрічного позову або зменшити розмір пені до 10% від суми штрафних санкцій. Так, ТОВ «Аріан-Трейд» вважає, що відповідачу за первісним позовом не було завдано жодних реальних збитків, оскільки відповідно до наявних в матеріалах справи видаткових накладних продукція була поставлена в межах обумовлених строків, жодних вимог чи зауважень щодо виконання договору поставки з боку ПАТ «Центренерго» не надходило.

За допомогою підсистеми «Електронний суд» 08.07.2024 відповідачем за первісним позовом сформовано відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву, в якій останній зазначає, що за умовами договору датою поставки є дата підписання уповноваженими представниками сторін акту приймання-передачі продукції, а тому видаткові накладні не можуть вважатися документом, який підтверджує поставку товару.

В судове засідання 17.07.2024 з`явились представники сторін.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між ТОВ «Аріан-Трейд» (Постачальник) та ПАТ «Центренерго» (Покупець) 24.10.2023 укладено договір про закупівлю (поставку) товарів від 24.10.2023 № 121/75, відповідно до умов якого:

- постачальник зобов`язується поставити покупцю товари (Продукція) згідно умов договору, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію, що поставляється відповідно до умов договору (пункти 1.1., 1.2.).

- найменування (номенклатура, асортимент), ціна, кількість, строки (графік) поставки та інші характеристики продукції зазначені в додатках до договору (пункт 1.3.);

- ціни на товар визначаються в додатку до договору (пункт 2.2.);

- розрахунки за продукцію здійснюються покупцем у національній валюті України шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок постачальника на підставі рахунку постачальника в порядку, передбаченому додатком до договору. (пункт 2.5.);

- постачальник здійснює поставку продукції за умовами згідно додатку до договору. (пункт 3.1.);

- датою поставки є дата підписання уповноваженими представниками сторін акту приймання-передачі продукції. В разі якщо фактична передача продукції і дата підписання акту приймання-передачі продукції не співпадають - до підписання Акту приймання передачі продукції (в т.ч. в період приймання продукції за кількістю та якістю) продукція вважається переданою покупцю на відповідальне зберігання. (пункт 5.3.);

- у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань щодо поставки продукції з постачальника стягується пеня у розмірі 2 відсотків вартості продукції, з якої допущено прострочення за кожний день прострочення, а за прострочення понад двадцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості, і крім цього, постачальник відшкодовує всі понесені покупцем збитки, заподіяні затримкою виконання постачальником зобов`язань за цим договором, а у разі здійснення попередньої оплати постачальник крім оплати зазначених штрафних санкцій, повертає покупцю кошти з урахуванням індексу інфляції і 3-х відсотків річних. (пункт 9.2.).

Додатком № 1 до договору (далі - додаток), який є невід`ємною частиною договору, сторони погодили найменування, асортимент, кількість та ціну товару (продукції), а також строки поставки товару та інші умови щодо поставки продукції, згідно умов якого:

- загальна вартість продукції становить 6269880,00 гривень, в тому числі ПДВ (пункт 2);

- строк поставки: протягом 30 календарних днів з моменту отримання письмової заявки покупця з можливістю дострокової поставки, у період з дати укладання договору по 31.12.2023. Обсяги постачання можуть бути зменшенні в залежності від реального фінансування видатків покупця. (пункт 5).

Покупець 07.11.2023 направив на електронну пошту постачальника заявку № 23/4473 про постачання оливи турбінної АРІАН Тп-22С в кількості 100 тон.

Постачальником на виконання умов договору та на підставі сформованої покупцем заявки поставлено, а покупцем прийнято товар загальною вагою 100 тон та загальною вартістю 6269880,00 гривень, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями актів приймання-передачі продукції, підписаними обома сторонами, а саме:

- від 27.11.2023 на суму 1567470,00 гривень, вагою 25 тон;

- від 28.11.2023 на суму 1552422,29 гривень, вагою 24,76 тон;

- від 04.12.2023 на суму 1571 231,93 гривень, вагою 25,06 тон;

- від 08.12.2023 на суму 1578755,78 гривень, вагою 25,18 тон.

З вказаних актів приймання-передачі слідує, що зобов`язання ТОВ «Аріан-Трейд» перед ПАТ «Центренерго» за договором поставки № 121/75 виконано у повному обсязі, проте поставка останньої частини товару на суму 1578755,78 гривень відбулась поза межами строку, встановленого договором (07.12.2023).

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав зустрічних позовних вимог, суд дійшов наступних висновків.

За змістом ст. ст. 11, 509, 627 Цивільного кодексу України та ст. 179 Господарського кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, з правочинів. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

У відповідності до ст. 173 Господарського кодексу України один суб`єкт господарського зобов`язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб`єкта, а інший суб`єкт має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Укладений договір за своїм змістом є договором поставки та є належною правовою підставою для виникнення у сторін взаємних прав та обов`язків, обумовлених цим договором.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України закріплено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 3.1. договору постачальник здійснює поставку продукції за умовами згідно додатку до договору.

Згідно п. 5 додатку поставка здійснюється протягом 30 календарних днів з моменту отримання письмової заявки покупця з можливістю дострокової поставки, у період з дати укладання договору по 31.12.2023.

З посиланням на зазначені пункти договорів позивач за зустрічним позовом вважає, що оскільки датою отримання заявки є 07.11.2023, то останнім днем 30 денного строку поставки є 07.12.2023. Натомість, оскільки остання поставка була здійснена 08.12.2023, то до відповідача за зустрічним позовом має бути застосована санкція передбачена п. 9.2. договору, а саме стягнення 2 відсотків вартості продукції, з якої допущено прострочення за кожний день прострочення.

Заперечуючи проти зустрічного позову, ТОВ «Аріан-Трейд» зазначає, що відповідачу за первісним позовом не було завдано жодних реальних збитків, оскільки згідно наявних в матеріалах справи видаткових накладних продукція була поставлена в межах обумовлених строків.

Статтями 610, 612 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як встановлено судом п. 5.3. договору сторони передбачили, що датою поставки є дата підписання уповноваженими представниками сторін акту приймання-передачі продукції. В разі якщо фактична передача продукції і дата підписання акту приймання-передачі продукції не співпадають - до підписання Акту приймання передачі продукції (в т.ч. в період приймання продукції за кількістю та якістю) продукція вважається переданою покупцю на відповідальне зберігання.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що підписані сторонами видаткові накладні не можуть вважатися датою поставки товару, і, відповідно, датою поставки є 08.12.2023, тобто дата складання саме акту приймання передачі продукції.

Відповідно до ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором; учасники господарських правовідносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Частиною 1 ст. 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

Відповідно до вимог ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно з приписами ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки та відшкодування збитків.

Частиною 1 ст. 230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов`язання.

Виходячи з положень ст. 610, ч. 1 ст. 612, ст. 611 Цивільного кодексу України, ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України, відповідач порушив зобов`язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором.

Суд, здійснивши розрахунок господарських санкцій за наявними первинними документами встановив, що публічним акціонерним товариством «Центренерго» вірно розрахований розмір належної до стягнення пені.

За таких обставин, суд приймає рішення про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Аріан-Трейд» на користь публічного акціонерного товариства «Центренерго» 31575,12 гривень пені.

Щодо клопотання відповідача за зустрічним позовом про зменшення розміру пені до 10% суд приходить до наступних висновків.

Положенням ст. 233 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи із інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначного прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (у тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

При цьому обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Так, ТОВ «Аріан-Трейд» у відзиві на зустрічний позов просить суд зменшити розмір пені до 10% від суми штрафних санкцій, оскільки згідно наявних в матеріалах справи видаткових накладних продукція була поставлена в межах обумовлених строків, а тому відповідачу за первісним позовом не було завдано жодних реальних збитків.

Суд, щодо ступеня виконання ТОВ «Аріан-Трейд» свого зобов`язання з поставки зазначає, що за умовами договору моментом виконання зобов`язання є дата підписання акту прийому-передачі, останній акт прийому-передачі був підписаний сторонами 08.12.2023, останнім днем 30 денного строку поставки є 07.12.2023, що свідчить про прострочення виконання такого зобов`язання. При цьому відповідачем за зустрічним позовом не зазначено про поважність причини несвоєчасного підписання акту прийому-передачі та, відповідно, така обставина не підтверджена доказами.

У зв`язку із тим, що відповідач за зустрічним позовом не зазначив достатніх обставин та доказів на їх підтвердження, передбачених положеннями ст. 233 Господарського кодексу України, ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України, у суду відсутні правові підстави для реалізації його права на зменшення розміру пені, заявленої ПАТ «Центренерго», а тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача за зустрічним позовом про зменшення розміру заявлених до стягнення сум штрафних санкцій.

Судом також взято до уваги розмір стягуваної суми пені порівняно із загальною сумою господарської операції, що свідчить про очевидно незначний розмір такої пені, а тому стягнення її у повному розмірі не матиме суттєвого фінансового навантаження на відповідача за зустрічним позовом.

Витрати по сплаті судового збору, у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача за зустрічним позовом у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 73-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Зустрічний позов публічного акціонерного товариства «Центренерго» задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Аріан-Трейд» (08500, Київська обл., Фастівський р-н, м. Фастів, вул. Поліграфічна, будинок 12, код: 42140105) на користь публічного акціонерного товариства «Центренерго» (08711, Київська обл., Обухівський р-н, смт Козин, вулиця Рудиківська, будинок 49, код: 22927045) 31575,12 гривень пені та 2422,40 гривень судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення у відповідності до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 31.07.2024.

Суддя Р.М. Колесник