ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2024 р. Справа№ 910/23042/16

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Коробенка Г.П.

Кравчука Г.А.

при секретарі судового засідання: Горді В.В.

за участі представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 26.06.2024

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.04.2024 (дата підписання - 23.04.2024)

у справі №910/23042/16 (суддя - Маринченко О.В.)

за скаргами Акціонерного товариства «Українська залізниця»

на дії та бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у виконавчому проваджені НОМЕР_2 у справі №910/23042/16

за позовом Акціонерного товариства «Профінанс Груп»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

третя особа Державне підприємство «Донецька залізниця»

за участю Прокуратури міста Києва

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ:

1.1. короткий зміст позовних вимог та скарг на дії ВДВС

У грудні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості за кредитними договорами в розмірі 942885,45 доларів США та 52621324,56 грн, в тому числі 653697,00 доларів США заборгованості за процентами за користування кредитами; 47656150,80 грн пені за порушення строків повернення суми кредитів; 4965173,76 грн пені за порушення строків сплати процентів за користування кредитами; 192805,68 доларів США - 3% річних у зв`язку з несвоєчасним поверненням сум кредитів; 96382,77 доларів США - 3% річних у зв`язку з несвоєчасною сплатою процентів.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.07.2021 у справі №910/23042/16 позов Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» задоволено частково. Присуджено до стягнення з АТ «Українська залізниця» на користь позивача 192 805,68 доларів США, що за курсом НБУ станом на 14.12.2016 складало 5 033 928,79 грн, 3% річних за несвоєчасне повернення кредитів, 88 725 доларів США, що за курсом НБУ станом на 14.12.2016 складало 2 316 505,05 грн, 3% річних за несвоєчасну сплату процентів, 47 656 150,80 грн пені за порушення строків повернення кредитів та 3 026 758,17 грн пені за порушення строків сплати процентів, в іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.12.2021 замінено позивача з Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Профінанс Груп».

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2022 рішення Господарського суду міста Києва від 27.07.2021 у справі №910/23042/16 змінено. Присуджено до стягнення з АТ «Українська залізниця» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Профінанс Груп» 192805,68 доларів США 3% річних за несвоєчасне повернення кредитів, 84472,50 доларів США 3% річних за несвоєчасну сплату процентів, 47656150,80 грн пені за порушення строків повернення кредитів та 3026758,17 грн пені за порушення строків сплати процентів. В іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

На виконання рішення Господарського суду міста Києва від 27.07.2021, зміненого постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2022 у справі № 910/23042/16, 10.02.2022 видано наказ, в межах якого 17.02.2022 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1.

23.02.2022 до Господарського суду міста Києва надійшла скарга Акціонерного товариства «Українська залізниця» на неправомірні дії, рішення та бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - ВДВС), в якій скаржник просив визнати незаконною та скасувати постанову ВДВС про арешт коштів боржника від 21.02.2022 ВП № НОМЕР_1; визнати неправомірними дії ВДВС щодо виставлення та направлення в банківські установи платіжних вимог про примусове списання грошових коштів з рахунків АТ «Укрзалізниця» згідно з наказом Господарського суду міста Києва від 10.02.2022 № 910/23042/16 в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_1; визнати незаконною бездіяльність заступника начальника ВДВС, яка полягає в незупиненні вчинення виконавчих дій по ВП № НОМЕР_1, відкритого на підставі наказу Господарського суду міста Києва від 10.02.2022 № 910/23042/16; усунути порушене право АТ «Укрзалізниця» шляхом зобов`язання посадової особи ВДВС відізвати платіжні вимоги із банківських установ та зупинити вчинення виконавчих дій в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_1, відкритого на підставі наказу Господарського суду міста Києва від 10.02.2022 № 910/23042/16.

Вказана скарга обґрунтована тим, що всупереч вимогам чинного законодавства під час дії мораторію на звернення стягнення на активи АТ «Укрзалізниця» (за зобов`язаннями Державного підприємства «Донецька залізниця») державний виконавець вчинив виконавчі дії, зокрема, виставив та направив до банківських установ платіжні вимоги щодо примусового списання коштів з рахунків скаржника, а також не зупинив вчинення виконавчих дій в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_1.

08.09.2022 до Господарського суду міста Києва надійшла скарга Акціонерного товариства «Українська залізниця» на неправомірні дії, рішення та бездіяльність ВДВС, у якій скаржник просить визнати неправомірною бездіяльність ВДВС, яка полягає в незакінчені виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1, відкритого на підставі наказу Господарського суду міста Києва у справі № 910/23042/16; усунути порушене право АТ «Українська залізниця» шляхом зобов`язання ВДВС винести постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1 у відповідності до пункту 5 статті 39 та вжити відповідних заходів передбачених пунктом 7 частини п`ятої статті 27 та статті 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Вказана скарга обґрунтована тим, що у зв`язку з скасуванням судового рішення, на виконання якого було видано наказ на примусове виконання рішення суду, державний виконавець не виніс постанову про закінчення виконавчого провадження та не вжив заходів передбачених пунктом 7 частини п`ятої статті 27, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.04.2023 провадження у справі №910/23042/16 за скаргами АТ «Українська залізниця» на дії та бездіяльність ВДВС закрито.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2023 ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.04.2023 у справі № 910/23042/16 частково скасовано. Ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні вимог скарги АТ «Українська залізниця» від 23.02.2022 на неправомірні дії, рішення та бездіяльність заступника начальника ВДВС в частині: визнання неправомірними дій ВДВС щодо виставлення та направлення в банківські установи платіжних вимог про примусове списання грошових коштів з рахунків АТ «Укрзалізниця» згідно з наказом Господарського суду міста Києва від 10.02.2022 № 910/23042/16 в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_1; визнання незаконною бездіяльності заступника начальника ВДВС, які полягають в незупиненні вчинення виконавчих дій по ВП № НОМЕР_1, відкритого на підставі наказу Господарського суду міста Києва від 10.02.2022 № 910/23042/16. Провадження за скаргою АТ «Українська залізниця» від 23.02.2022 на дії та бездіяльність ВДВС в частині скасування постанови про арешт коштів боржника від 21.02.2022, усунення порушеного права боржника шляхом зобов`язання посадової особи ВДВС відізвати платіжні вимоги із банківських установ та зупинити вчинення виконавчих дій в рамках виконавчого провадження НОМЕР_1 закрито. Відмовлено у задоволенні вимог скарги АТ «Українська залізниця» від 08.09.2022 на бездіяльність ВДВС та зобов`язання вчинити дії.

Постановою Верховного Суду від 28.02.2024 ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.04.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2023 у справі №910/23042/16 в оскаржуваній частині скасовано, а справу №910/23042/16 у скасованій частині передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.04.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2023 у справі №910/23042/16 у частині закриття провадження залишено без змін.

1.2. короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції

З урахуванням результатів попереднього розгляду скарг, на новому розгляді скарга АТ «Українська залізниця» від 08.09.2022 розглядається в повному обсязі, а скарга АТ «Українська залізниця» від 23.02.2022 у частині вимог про визнання неправомірними дії ВДВС щодо виставлення та направлення в банківські установи платіжних вимог про примусове списання грошових коштів з рахунків АТ «Укрзалізниця» згідно з наказом Господарського суду міста Києва від 10.02.2022 № 910/23042/16 в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_1; визнання незаконною бездіяльність заступника начальника ВДВС, яка полягає в незупиненні вчинення виконавчих дій по ВП № НОМЕР_1, відкритого на підставі наказу Господарського суду міста Києва від 10.02.2022 № 910/23042/16

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.04.2024 у справі № 910/23042/16 відмовлено у задоволенні скарг Акціонерного товариства «Українська залізниця» на дії та бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у виконавчому проваджені НОМЕР_2 у справі №910/23042/16.

Ухвала суду мотивована тим, що у державного виконавця були відсутні підстави для зупинення виконавчих дій, то в даному випадку відсутні підстави для визнання неправомірними дії ВДВС щодо виставлення та направлення в банківські установи платіжних вимог про примусове списання грошових коштів з рахунків АТ «Укрзалізниця». Крім того, суд визнав необґрунтованими і інші доводи скаржника.

1.3. короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, Акціонерне товариство «Українська залізниця» звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.04.2024 у справі № 910/23042/16 та прийняти нове рішення, яким скарги АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ» від 23.02.2022 та від 08.09.2022 на дії та бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в рамках виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1, відкритого на підставі наказу Господарського суду міста Києва від 10.02.2022 по справі № 910/23042/16 задовольнити повністю.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ:

2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.05.2024 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Кравчук Г.А., Коробенко Г.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2024 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/23042/16.

27.05.2024 матеріали справи надійшли до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2024 відкрито апеляційне провадження у справі №910/23042/16 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.04.2024 у справі №910/23042/16. Розгляд апеляційної скарги призначено на 26.06.2024.

20.06.2024 від Міністерства юстиції України надійшов відзив на апеляційну скаргу.

У судове засідання 26.06.2024 з`явились представники скаржника, Міністерства юстиції України та державний виконавець.

Представники позивача та третьої особи у судове засідання не з`явились.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права, зокрема, судом неповно з`ясовано обставини справи та не надано належної правової оцінки доводам скаржника.

Апелянт стверджує, що наявність мораторію була встановлена як на законодавчому рівні так і підтверджена практикою Верховного Суду, а тому виконавець не мав права стягувати кошти у примусовому порядку.

Крім того, апелянт стверджує, що виконавець мав зупинити виконавчі дії оскільки йому було направлено відповідне клопотання.

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу Міністерство юстиції України заперечує проти доводів апелянта, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а оскаржувану ухвалу просив залишити без змін.

Міністерство юстиції України зазначає, що відповідно до змісту рішення, яке було чинним на момент вчинення виконавчих дій, зазначено, що оскільки борг виник у Акціонерного товариства «Українська залізниця» у період з 13.06.2016 по 06.10.2016, а місцем реєстрації відповідача є місто Київ, яке не віднесено до переліку населених пунктів визначених Кабінетом Міністрів України, де проводиться антитерористична операція, а тому виконуючи рішення суду у виконавця були відсутні підстави вважати, що щодо виконання відповідного рішення діяв мораторій.

2.4. інші процесуальні дії у справі

Представник відповідача, адвокат Кулініч А.П., у судовому засіданні просив відкласти розгляд справи, оскільки він тільки уклав договір на представництво інтересів відповідача, а тому не мав можливості ознайомитись з матеріалами справи.

У зв`язку з заявленим клопотанням, у судовому засіданні о 12:10 було оголошено перерву до 14:30, для надання адвокату часу для ознайомлення з матеріалами справи.

Після перерви представники відповідача у судовому засіданні надали пояснення по суті апеляційної скарги, підтримали її доводи, просили скасувати оскаржувану ухвалу та задовольнити скарги на дії виконавця.

Представник Міністерства юстиції України та державний виконавець у судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечили, просили залишити оскаржувану ухвалу без змін.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

3. ПОЗИЦІЯ СУДУ:

3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи

У грудні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості за кредитними договорами в розмірі 942885,45 доларів США та 52621324,56 грн, в тому числі 653697,00 доларів США заборгованості за процентами за користування кредитами; 47656150,80 грн пені за порушення строків повернення суми кредитів; 4965173,76 грн пені за порушення строків сплати процентів за користування кредитами; 192805,68 доларів США - 3% річних у зв`язку з несвоєчасним поверненням сум кредитів; 96382,77 доларів США - 3% річних у зв`язку з несвоєчасною сплатою процентів.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.07.2021 у справі №910/23042/16 позов Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» задоволено частково. Стягнуто з АТ «Українська залізниця» на користь позивача 192 805,68 доларів США, що за курсом НБУ станом на 14.12.2016 складало 5 033 928,79 грн, 3% річних за несвоєчасне повернення кредитів, 88 725 доларів США, що за курсом НБУ станом на 14.12.2016 складало 2 316 505,05 грн, 3% річних за несвоєчасну сплату процентів, 47 656 150,80 грн пені за порушення строків повернення кредитів та 3 026 758,17 грн пені за порушення строків сплати процентів, в іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.12.2021 замінено позивача з Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Профінанс Груп».

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2022 рішення Господарського суду міста Києва від 27.07.2021 у справі №910/23042/16 змінено. Стягнуто з АТ «Українська залізниця» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Профінанс Груп» 192805,68 доларів США 3% річних за несвоєчасне повернення кредитів, 84472,50 доларів США 3% річних за несвоєчасну сплату процентів, 47656150,80 грн пені за порушення строків повернення кредитів та 3026758,17 грн пені за порушення строків сплати процентів. В іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

На виконання рішення Господарського суду міста Києва від 27.07.2021, зміненого постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2022 у справі № 910/23042/16, 10.02.2022 видано наказ, в межах якого 17.02.2022 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1.

23.02.2022 до Господарського суду міста Києва надійшла скарга Акціонерного товариства «Українська залізниця» на неправомірні дії, рішення та бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - ВДВС), в якій скаржник просив визнати незаконною та скасувати постанову ВДВС про арешт коштів боржника від 21.02.2022 ВП № НОМЕР_1; визнати неправомірними дії ВДВС щодо виставлення та направлення в банківські установи платіжних вимог про примусове списання грошових коштів з рахунків АТ «Укрзалізниця» згідно з наказом Господарського суду міста Києва від 10.02.2022 № 910/23042/16 в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_1; визнати незаконною бездіяльність заступника начальника ВДВС, яка полягає в незупиненні вчинення виконавчих дій по ВП № НОМЕР_1, відкритого на підставі наказу Господарського суду міста Києва від 10.02.2022 № 910/23042/16; усунути порушене право АТ «Укрзалізниця» шляхом зобов`язання посадової особи ВДВС відізвати платіжні вимоги із банківських установ та зупинити вчинення виконавчих дій в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_1, відкритого на підставі наказу Господарського суду міста Києва від 10.02.2022 № 910/23042/16.

Постановою Верховного Суду від 10.08.2022 постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2022 у справі №910/23042/16 скасовано в частині стягнення пені, а справу в цій частині передано на новий розгляд до апеляційного суду.

08.09.2022 до Господарського суду міста Києва надійшла скарга Акціонерного товариства «Українська залізниця» на неправомірні дії, рішення та бездіяльність ВДВС, у якій скаржник просить визнати неправомірною бездіяльність ВДВС, яка полягає в незакінчені виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1, відкритого на підставі наказу Господарського суду міста Києва у справі № 910/23042/16; усунути порушене право АТ «Українська залізниця» шляхом зобов`язання ВДВС винести постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1 у відповідності до пункту 5 статті 39 та вжити відповідних заходів передбачених пунктом 7 частини п`ятої статті 27 та статті 40 Закону України «Про виконавче провадження».

3.2. обставини, встановлені судом апеляційної інстанції і визначення відповідно до них правовідносин та доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції а також посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Заступником начальника ВДВС 17.02.2022 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 на підставі наказу № 910/23042/16 від 10.02.2022.

Заступником начальника ВДВС 21.02.2022 винесено постанову про арешт коштів боржника.

Державним виконавцем 21.02.2022 виставлено платіжну вимогу НОМЕР_1/1 на переказ 55 922 129,22 грн на рахунок Міністерства юстиції України, призначення платежу: стягнення коштів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Профінанс Груп» згідно з наказом Господарського суд міста Києва від 10.02.2022 №910/23042/16; виконавчий збір; витрати виконавчого провадження.

Акціонерним товариством «Ощадбанк» 22.02.2022 виконано/проведено платіжну вимогу НОМЕР_1/1 від 21.02.2022 шляхом списання 55 922 129,22 грн з рахунку UA3011661, що належить АТ «Українська залізниця».

Відповідно до ч.1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України «Про виконавче провадження».

За змістом статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (зараз і надалі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Законом України «Про виконавче провадження» визначено основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) державними виконавцями органів державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус. Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (стаття 3).

Частиною першою статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п.5-1 Перехідних та прикінцевих положень Закону України «Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» (в редакції чинній на момент відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1) до проведення відповідно до законодавства інвентаризації і оцінки майна підприємств залізничного транспорту, що розміщене на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та затвердження передавального акта щодо цього майна Товариству як правонаступнику прав і обов`язків зазначених підприємств встановити мораторій на звернення стягнення на активи Товариства за зобов`язаннями таких підприємств.

Пунктом 10-1 Перехідних та прикінцевих положень Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1) визначено, що на період дії мораторію, встановленого згідно з пунктом 5-1 розділу III «Перехідні та прикінцеві положення» Закону України «Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», підлягають зупиненню виконавчі провадження та заходи примусового виконання рішень щодо звернення стягнення на активи публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування, 100 відсотків акцій якого належать державі, за зобов`язаннями підприємств залізничного транспорту, майно яких розміщене на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Як вбачається зі змісту рішення Господарського суду міста Києва від 27.07.2021 у справі №910/23042/16 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2022, які виконувались, предметом спору у вказаній справі є стягнення нарахованих 3% та пені за Кредитними договорами №13.11-555 від 07.11.2013, №13.11-556 від 07.11.2013, №13.11-557 від 07.11.2013 укладеними між Публічним акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» та Державним підприємством «Донецька залізниця» (позичальник).

При цьому, в рішенні Господарського суду міста Києва від 27.07.2021 та в постанові Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2022, яким вказане рішення змінено, встановлено, що спірним періодом прострочення сплати сум кредитів та нарахованих по 03.06.2016 процентів за правомірне користування кредитом є період з 13.06.2016 по 06.10.2016. При цьому державну реєстрацію Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» було здійснено 21.10.2015.

Згідно із Законом України від 23 лютого 2012 року № 4442-VI «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» та статутом, затвердженим постановою КМУ №735 від 02 вересня 2015 року «Питання акціонерного товариства «Укрзалізниця», Акціонерне товариство «Українська залізниця» є правонаступником усіх прав і обов`язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту, серед яких Державне підприємство «Донецька залізниця».

У процедурі реорганізації підприємств залізничного транспорту у формі злиття відбулось універсальне правонаступництво, а все майно, права та обов`язки державних підприємств, які припиняються, в тому числі Державного підприємства «Донецька залізниця», переходять до правонаступника - Акціонерного товариства «Українська залізниця» в порядку універсального правонаступництва.

АТ «Укрзалізниця» є правонаступником ДП «Донецька залізниця» з дати державної реєстрації АТ «Укрзалізниця» в ЄДРЮОФОПГФ, тобто з 21.10.2015, тому з цієї дати саме Відповідач (АТ «Укрзалізниця») як правонаступник набув всі зобов`язання за Кредитними договорами та несе відповідальність за ними, а не ДП «Донецька залізниця».

Отже, у спірному періоді (з 13.06.2016 по 06.10.2016), за який заявлено до стягнення пеню в даному судовому провадженні, позичальником за кредитними договорами було Акціонерне товариство «Українська залізниця».

З огляду на період прострочення сплати заборгованості за кредитними договорами, суд виходить з місцезнаходження та місця провадження господарської діяльності не особи, з якою було укладено кредитні договори - Державного підприємства «Донецька залізниця», а саме позичальника, який допустив таке прострочення - Акціонерного товариства «Українська залізниця».

Акціонерне товариство «Українська залізниця» зареєстровано в м. Києві, яке не віднесено до переліку населених пунктів, визначених Кабінетом Міністрів України, де проводилася антитерористична операція.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, положень частини першої статті 18, частини першої статті 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Вказані вище обставини були зазначені у судових рішеннях, які були чинні на момент вчинення виконавчих дій, а тому були обов`язкові для врахування при виконанні вказаних судових рішень.

Отже, у своїх рішенні від 27.07.2021 та постанові від 27.01.2022, які на час відкриття виконавчого провадження набрали законної сили та виконувались в межах спірного виконавчого провадження суди встановили, що заборгованість, яка є предметом розгляду справи, виникла за зобов`язаннями саме АТ «Українська залізниця», а не підприємства залізничного транспорту, майно якого розміщене на території проведення антитерористичної операції - ДП «Донецька залізниця».

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень представників боржника та органу виконавчої служби, боржником у наказі суду зазначено саме АТ «Українська залізниця», а до клопотань про зупинення та відкладення виконавчих дій представником боржника було додано копію рішення суду від 27.07.2021, яким встановлено, що заборгованість, яка є предметом розгляду виникла за зобов`язаннями АТ «Українська залізниця».

В подальшому Верховним Судом було скасовано постанову суду апеляційної інстанції від 27.01.2022, а постановою Верховного Суду від 28.02.2024 встановлено, що на заборгованість, яка є предметом розгляду даної справи поширюється дія мораторію, однак Верховним Судом рішення було прийнято вже після стягнення з відповідача відповідних сум.

Таким чином у державного виконавця станом на час виконання рішення від 27.07.2021 та постанови від 27.01.2022 були відсутні підстави для зупинення виконавчого провадження НОМЕР_1, оскільки, вказаними судовими рішеннями було встановлено факт заборгованості за зобов`язаннями АТ «Українська залізниця», а також те, що на стягнення вказаної заборгованості не поширювалась дія мораторію встановленого пунктом п.5-1 Перехідних та прикінцевих положень Закону України «Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування».

Крім того, суд приймає до уваги ту обставину, що заява боржника про зупинення виконавчого провадження була передана держаному виконавцю 22.02.2022 згідно картки реєстрації документа, а отримана виконавцем 23.02.2022, що підтверджується відмітками на наявній в матеріалах справи копії заяви, тобто вже після фактичного виконання судових рішень.

Також, як вбачається з пояснень представників органу виконавчої служби та матеріалів справи, заява про відкладення проведення виконавчих дій від 22.02.2022 була зареєстрована в Міністерстві юстиції України за №29786-33-22 лише 16.03.2022, тобто вже після фактичного виконання рішення суду, у зв`язку із запровадженням 01.03.2022 на період воєнного стану виконання дистанційної роботи державними службовцями та працівниками апарату Міністерства юстиції України за можливості та наявності технічних засобів. Крім того, у зв`язку з початком повномасштабної військової агресії російської федерації проти України посадові особи відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не мали фактичного доступу до робочих місць. Доступ до автоматизованої системи виконавчого провадження з міркувань безпеки Державним підприємством «Національні інформаційні системи України» було заблоковано всім державним виконавцям, почтова кореспонденція, зокрема заяви, клопотання сторін у виконавчих провадженнях до відділу не доставлялись.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що у суду відсутні підстави для визнання незаконною бездіяльності заступника начальника ВДВС щодо незупинення вчинення виконавчих дій по ВП № НОМЕР_1.

Враховуючи, що у державного виконавця були відсутні підстави для зупинення виконавчих дій, то в даному випадку відсутні підстави для визнання неправомірними дії ВДВС щодо виставлення та направлення в банківські установи платіжних вимог про примусове списання грошових коштів з рахунків АТ «Укрзалізниця».

Щодо скарги Акціонерного товариства «Українська залізниця» від 08.09.2022 у якій оскаржується бездіяльність ВДВС, щодо незакінчення виконавчого провадження ВП НОМЕР_1, суд зазначає наступне.

Станом на час подання вказаної скарги, постановою Верховного Суду від 10.08.2022 постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2022 у справі №910/23042/16 було скасовано в частині стягнення пені, а справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В подальшому, за результатами нового розгляду, постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.09.2022, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 17.02.2023, рішення Господарського суду міста Києва від 27.07.2021 у справі №910/23042/16 скасовано в частині стягнення пені та ухвалено в цій частині нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Профінанс Груп» щодо стягнення з АТ «Українська залізниця» 47656150,80 грн пені за порушення строків повернення суми кредитів та 4965173,76 грн пені за порушення строків сплати процентів за користування кредитом. Здійснено поворот виконання наказу Господарського суду міста Києва від 10.02.2022, виданого на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 27.07.2021 у справі №910/23042/16.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Заява АТ «Українська залізниця» від 23.08.2022 щодо закінчення виконавчого провадження була зареєстрована в Міністерстві юстиції України 23.08.2022 за №94833-33-22, передана до відділу примусового виконання рішень за №7437 та фактично була передана державному виконавця 02.09.2022, проте відповіді державного виконавця на вказану заяву матеріали справи не містять.

Суд зазначає, що на момент отримання державним виконавцем заяви про закінчення виконавчого провадження від 23.08.2022 на виконанні перебував наказ виданий 10.02.2022 на виконання рішення суду першої інстанції від 27.07.2021 частково зміненого постановою суду апеляційної інстанції від 27.01.2022, а отже в межах виконавчого провадження НОМЕР_1 виконувалось як рішення суду першої інстанції так і постанова апеляційної інстанції, які набрали законної сили та були обов`язковими до виконання.

Після скасування Верховним Судом постанови апеляційного суду від 27.01.2022 рішення суду першої інстанції від 27.07.2021 залишилось чинним та таким що набрало законної сили в повному обсязі.

За вказаних обставин, враховуючи чинність рішення першої інстанції, зазначення у наказі суду про виконання як рішення суду першої так і постанови апеляційної інстанцій, у державного виконавця були відсутні підстави для закінчення виконавчого провадження згідно п.5 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, скаржник у вказаній скарзі від 08.09.2022 просив зобов`язати ВДВС винести постанову про закінчення виконавчого провадження ВП НОМЕР_1 у відповідності до п.5 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» та вжити відповідні заходи.

Станом на час розгляд скарг, виконавче провадження НОМЕР_1 закінчено на підставі п.3. ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки 03.10.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю «Профінанс Груп» було припинено.

Так як після подання скарг виконавче провадження було закінчено з іншої підстави і постанова про закінчення виконавчого провадження від 15.11.2022 не оскаржується, то суд не може поновити права стягувача шляхом зобов`язання органу ДВС винести постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до п.5 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з чим скарга АТ «Українська залізниця» в цій частині правомірно відхилена судом першої інстанції.

Крім того, підстави для задоволення скарги АТ «Українська залізниця» від 08.09.2023 в частині зобов`язання вжити заходів, передбачених статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження» відсутні, оскільки АТ «Українська залізниця» не конкретизувала, які необхідно вчинити інші дії у розумінні статті 40 Закону України «Про виконавче провадження».

В свою чергу посилання скаржника на пункт 7 частини 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» відхиляється судом, оскільки частина 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» взагалі не містить пункту 7.

Заява АТ «Українська залізниця» від 28.09.2022 щодо закінчення виконавчого провадження (повторно) була зареєстрована в Міністерстві юстиції України 28.09.2022 за №, передана до відділу примусового виконання рішень за №8533 та фактично була передана державному виконавцеві 04.10.2022.

Проте, вказана заява надійшла державному виконавцю вже після подачі АТ «Українська залізниця» скарги на неправомірні дії, рішення та бездіяльність ВДВС від 08.09.2022, а отже не підлягає дослідженню в межах розгляду даної скарги.

4. ВИСНОВКИ СУДУ:

4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення скарг на дії та бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у виконавчому проваджені НОМЕР_2 у справі №910/23042/16.

5. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ:

5.1. мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу

Колегія суддів дослідила доводи апелянта, що наявність мораторію була встановлена як на законодавчому рівні так і підтверджена практикою Верховного Суду, та зазначає, що в судових рішеннях, які перебували на виконанні було зазначено, що саме спірні правовідносини випливають з зобов`язань особи зареєстрованої у місті Києві, а тому у виконавця були відсутні законні підстави для невиконання наказу чи зупинення його виконання.

Крім того, доводи апелянта, що виконавець мав зупинити виконавчі дії оскільки йому було направлено відповідне клопотання колегією суддів відхиляються з огляду на те, що відповідно до встановленої хронології подій, платіжну вимогу виконавцем було виставлено 21.02.2022, а скаржником подано відповідну заяву лише 22.02.2022.

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ:

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржувану ухвалу суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав її скасовувати або змінювати не вбачається.

Ухвала Господарського суду міста Києва від 23.04.2024 у справі №910/23042/16 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга Акціонерного товариства «Українська залізниця» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.04.2024 у справі №910/23042/16 задоволенню не підлягає.

7. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ:

7.1. Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно з положеннями ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 255, 269, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.04.2024 у справі №910/23042/16 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.04.2024 у справі №910/23042/16 залишити без змін.

3. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст складено та підписано 29.07.2024.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді Г.П. Коробенко

Г.А. Кравчук