ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" липня 2024 р. Справа№ 922/5343/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гончарова С.А.

суддів: Яковлєва М.Л.

Тищенко О.В.

без виклику сторін

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Підстепне сонце"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.05.2024 (повний текст складено 24.05.2024)

у справі № 922/5343/23(суддя - Ломака В.С.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Підстепне сонце"

до Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації

про стягнення 621 274 640, 62 грн, що становить 16 705 421, 91 доларів США за курсом НБУ,

За правилами п. 8 ч. 1 ст. 255 Господарського процесуального кодексу України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про передачу справи на розгляд іншого суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 частини першої статті 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розглянувши справу в порядку ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.05.2024 справу № 922/5343/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Підстепне сонце" до російської федерації в особі міністерства юстиції російської федерації про стягнення 621 274 640,62 грн, що становить 16 705 421, 91 доларів США за курсом НБУ, передано за підсудністю до господарського суду Одеської області (65119, місто Одеса, проспект Шевченка, будинок 29).

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, 03.06.2024 (згідно дати звернення до системи "Електронний суд") Товариство з обмеженою відповідальністю "Підстепне сонце" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.05.2024 у справі № 922/5343/23, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.05.2024 у справі № 922/5343/23 та направити справу для подальшого розгляду до Господарського суду міста Києва.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив, що справа має бути передана на підставі ч. 8 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України до іншого суду є передчасним, оскільки норма частина 8 не перебачає обов`язковості здійснення розгляду справи лише за місцем знаходження майна

Апелянт звертає увагу суду, що у випадку застосування ст. 29 Господарського процесуального кодексу України, справа може розглядатися на підставі п. 6 даної статтіГосподарським судом міста Києва, а на підставі п. 8 цієї ж статті - Господарським судом Одеської області.

Скаржник вказує, що останнє зареєстроване місце розташування посольства російської федерації, яке здійснювало представництво її інтересів в Україні, розміщено за адресою: м. Київ, Повітрофлотський проспект, буд. 27, а отже, справа відповідно до вимог ст. 27 Господарського процесуального кодексу України повинна розглядатися за місцем перебування відповідача. (аналогічний висновок здійснено в рамках справи № 910/12487/22).

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.06.2024, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Гончаров С.А., судді Тищенко О.В., Яковлєв М.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.06.2024 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи № 922/5343/23 та відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Підстепне сонце" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.05.2024 у справі № 922/5343/23 до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва.

13.06.2024 від Господарського суду міста Києва до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи 922/5343/23.

Суддя Тищенко О.В. з 10.06.2024 по 28.06.2024 перебувала у відпустці.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.7.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Підстепне сонце" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.05.2024 у справі № 922/5343/23. Призначено до розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Підстепне сонце" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.05.2024 у справі № 922/5343/23 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Підстепне сонце" (далі - позивач, Товариство) звернулось до господарського суду Харківської області з позовом російської федерації в особі міністерства юстиції російської федерації (далі - відповідач) про стягнення завданих збитків та упущеної вигоди внаслідок збройної агресії російської федерації проти України в сумі 621 274 640,62 грн., що станом на 04.12.2023 року за курсом НБУ становить 16 705 421,91 доларів США.

В обґрунтування пред`явлених вимог позивач посилався на те, що внаслідок збройної агресії російської федерації проти України та окупації частини території України, Товариство втратило можливість володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном, у тому числі об`єктом Сонячної електростанції та земельною ділянкою, що розташовані у селі Підстепне Олешківського району Херсонської області. З урахуванням наведених обставин, Товариство звернулося до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Ухвалою від 25.12.2023 року господарський суд Харківської області відкрив провадження у справі № 922/5343/23, вирішив здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання.

Ухвалою від 17.01.2024 року господарський суд Харківської області, зважаючи на заподіяння позивачеві шкоди у Херсонській області, а також враховуючи розпорядження Верховного Суду від 18.03.2022 року № 11/0/9-22 про зміну територіальної підсудності судових справ господарського суду Херсонської області на господарський суд Одеської області, передав матеріали справи № 922/5343/23 за встановленою територіальною підсудністю до господарського суду Одеської області.

Ухвалою від 13.02.2024 року господарський суд Одеської області прийняв справу № 922/5343/23 до свого провадження та призначив її до розгляду в підготовчому засіданні.

20.03.2024 року через систему "Електронний суд" до господарського суду Одеської області надійшли пояснення Товариства від 20.03.2024 року, в яких останнє вказало про підсудність спору в справі № 922/5343/23 саме означеному суду, з огляду на місце заподіяння позивачеві шкоди.

Ухвалою від 01.04.2024 року господарський суд Одеської області, посилаючись на положення частини 5 статті 30 та частини 10 статті 11 Господарського процесуального кодексу України, передав справу № 922/5343/23 за підсудністю до господарського суду міста Києва.

Розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Підстепне сонце", колегія суддів дійшла висновку, що вона підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з частиною першою статті 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

Так, суд першої інстанції приймаючи оскаржувану ухвалу виходив з того, що з матеріалів справи вбачається, що об`єкт Сонячної електростанції, за втрату та пошкодження якого позивачем заявлено вимоги про стягнення збитків та упущеної вигоди, розташований за адресою: с. Підстепне, Олешківський район, Херсонська область.

В наявних у матеріалах справи письмових поясненнях від 20.03.2024 року Товариство, з посиланням на частину 8 статті 29 Господарського процесуального кодексу України, прямо зазначало про підсудність спору в справі № 922/5343/23 господарському суду Одеської області, зважаючи на місце заподіяння позивачу шкоди.

Водночас, на наявність правових підстав для розгляду означеного спору за місцезнаходженням відповідача (або за останнім відомим місцем його постійної діяльності чи за місцезнаходженням його майна) Товариство ні в позовній заяві, ні в письмових поясненнях від 20.03.2024 року, не посилалося.

Разом із тим, судом першої інстанції взято до уваги, що відповідно до частини 7 статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний Суд розпорядженням від 18.03.2022 року № 11/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ господарського суду Херсонської області на господарський суд Одеської області.

Відтак, за висновком суду першої інстанції, оскільки дана справа не підсудна господарському суду міста Києва, остання підлягає передачі за встановленою територіальною підсудністю до господарського суду Одеської області.

Проте, колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується з такими висновками, викладеними в ухвалі місцевого господарського суду, та вважає їх такими, що не відповідають обставинам справи, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України Господарський процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Частиною 1 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Як вже зазначалось, ухвалою від 01.04.2024 року господарський суд Одеської області передав справу № 922/5343/23 за підсудністю до господарського суду міста Києва.

Вказану ухвалу не оскаржено в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (п. 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-8/1427 від 18.11.2003 Про Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та юрисдикцію Європейського суду з прав людини).

В силу частини 3 статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" згадані судові рішення та зміст самої Конвенції про захист прав та свобод людини є пріоритетним джерелом права для національного суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 31 ГПК України спори між судами щодо підсудності не допускаються.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікованої Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 липня 2004 року по справі "Шмалько проти України" (заява N 60750/00) зазначено, що для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь - яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина "судового розгляду". У рішенні від 17 травня 2005 року по справі "Чіжов проти України" (заява №6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи ефективного виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії параграф 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою. Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми та їх застосування не повинні перешкоджати учасникам провадження використовувати доступні засоби захисту (пп. 22 - 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мельник проти України" № 23436/03 від 28.03.2006 року).

Ухвала господарський суд Одеської області від 01.04.2024 року, якою передано справу № 922/5343/23 за підсудністю до господарського суду міста Києва та яку не оскаржено в апеляційному порядку, а також сам факт подання Товариством з обмеженою відповідальністю "Підстепне сонце" апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.05.2024 нівелює посилання суду першої інстанції на пояснення від 20.03.2024 року, в яких позивач зазначав про підсудність спору в справі № 922/5343/23 господарському суду Одеської області.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Ухвала господарського суду міста Києва від 18.09.2019 у справі № 910/11867/19 підлягає скасуванню, а справа направленню для розгляду у господарському суді міста Києва.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Підстепне сонце" на ухвалу господарського суду міста Києва від 22.05.2024 у справі № 922/5343/23 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Оскільки суд апеляційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (ч. 14 ст. 129 ГПК), а понесені судові витрати підлягають розподілу за результатами розгляду спору по суті судом першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 255, 269 - 271, 275, 280 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Підстепне сонце" - задовольнити.

Ухвалу господарського суду міста Києва від 22.05.2024 у справі № 922/5343/23 - скасувати.

Направити справу №922/5343/23 до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 287 - 289 ГПК України.

Головуючий суддя С.А. Гончаров

Судді М.Л. Яковлєв

О.В. Тищенко