ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"06" серпня 2024 р. м. Житомир Справа № 906/834/24

Господарський суд Житомирської області у складі судді Вельмакіної Т.М.,

розглянувши заяву Акціонерного товариства "Житомиробленерго"

про видачу судового наказу про стягнення з Комунального підприємства "Готельний комплекс "Україна" Житомирської обласної ради 231 128,98 грн заборгованості за послуги з розподілу (передачі) електричної енергії,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Житомиробленерго" звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Комунального підприємства "Готельний комплекс "Україна" Житомирської обласної ради 231 128,98 грн заборгованості за послуги з розподілу (передачі) електричної енергії за період з 01.02.2024 по 30.04.2024 на підставі договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії №452 від 12.10.2021.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу та подані заявником докази, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.150 ГПК України, у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність у заявника електронного кабінету.

Згідно з п.2 ч.3 ст.150 ГПК України, до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника.

Всупереч наведеним вимогам у заяві про видачу судового наказу не зазначено повну інформацію про місцезнаходження заявника, а вказано лише "адреса м. Житомир".

Крім того, заява про видачу судового наказу подана представником заявника Алєксійчуком С.В., однак, до заяви не додано документ, що підтверджує повноваження вказаного представника.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Зважаючи на вищевказане, у задоволенні заяви про видачу судового наказу слід відмовити.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч. 2 ст. 152 ГПК України).

За змістом ч.1 ст.153 ГПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Також суд звертає увагу заявника на те, що згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Комунальне підприємство "Готельний комплекс "Україна" Житомирської обласної ради з 24.06.2024 перебуває в стані припинення на підставі рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті її ліквідації; вимоги кредиторів розглядаються до 25.08.2024.

Так, законодавством передбачений спеціальний порядок задоволення кредиторами своїх вимог до особи, яка припиняється шляхом звернення із відповідними вимогами до ліквідаційної комісії такої особи. Такого способу захисту порушеного особою, що припиняється, права стягувача (кредитора) як звернення із вимогами саме про стягнення заборгованості норми статей 104-112 Цивільного кодексу України не передбачають. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 20.01.2020 у справі № 922/416/19.

У вказаній постанові також міститься посилання на висновки Верховного Суду у постанові від 03.05.2018 у справі № 924/478/16, згідно яких суд погодився з висновками місцевого та апеляційного господарського судів щодо того, що позивачем відповідно до вимог статті 112 ЦК та з урахуванням приписів частини другої статті 16 ЦК України обраний не вірний спосіб захисту, оскільки жодна норма цивільного законодавства не вимагає додаткового звернення кредитора до суду з позовом про стягнення заборгованості до звернення з позовом про включення кредиторських вимог до проміжного ліквідаційного балансу боржника. Належним способом захисту прав кредитора у такому випадку є вимога про зобов`язання включення до проміжного ліквідаційного балансу боржника визнаних ним вимог, а не про стягнення з боржника грошових коштів. Звернення кредитора з позовом про стягнення заборгованості з боржника не вирішить спору щодо наявності чи відсутності підстав для включення цих вимог до ліквідаційного балансу особи, що припиняється.

Керуючись ст. 147, 148, 150, 152, 153, 154, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Акціонерному товариству "Житомиробленерго" у видачі судового наказу про стягнення з Комунального підприємства "Готельний комплекс "Україна" Житомирської обласної ради 231 128,98 грн заборгованості за послуги з розподілу (передачі) електричної енергії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена.

Ухвалу підписано 06.08.2024

Суддя Вельмакіна Т.М.
1 - до справи;

2 - заявнику через Електронний суд.