ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2024 Справа № 914/1321/24

Господарський суд Львівської області у складі судді Бортник О.Ю розглянув справу за позовом: Комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління», м.Львів

до відповідача: Базарко Володимира Степановича , с.Сугрів, Стрийський район, Львівська область

про стягнення 39330грн.

За участі представників: не викликались, розгляд справи здійснювався в порядку спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та без виклику сторін.

Суть спору : Комунальне підприємство «Адміністративно-технічне управління», м.Львів, звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом про стягнення з Базарко Володимира Степановича , с.Сугрів, Стрийський район, Львівська область, 39330грн. витрат, пов`язаних з проведеним демонтажем та зберіганням демонтованої малої архітектурної форми (вивіски).

Стислий виклад позиції позивача.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем повторно, самовільно встановлено малу архітектурну форму (вивіску) на вул. Городоцька, 105 у м. Львові, чим порушено вимоги «Порядку розміщення малих архітектурних форм (вивісок) у м.Львові», затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 1025 від 11.11.2016 року.

27.04.2021р. КП «Адміністративно-технічне управління» здійснило примусовий демонтаж самовільно встановленої вивіски Фізичної особи-підприємця Базарко Володимира Степановича , про що складено акт проведення демонтажу спеціальних конструкцій № 8.

Позивач стверджує, що загальна вартість, яку відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу у зв`язку з демонтажем та зберіганням малої архітектурної форми (вивіски) складає 39330грн. (350грн. (демонтаж конструкції) + 6205грн. (зберігання конструкції на складі)=6555грн.; ПДВ 20% - 1311грн.; разом: 7866грн. х 5=39330грн.).

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, обґрунтованості позовних вимог не заперечив.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі скеровувалась відповідачу за його адресою реєстрації, яка міститься у відповіді № 609859 від 27.05.2024р. з Єдиного державного демографічного реєстру отриманій судом. Однак, поштове відправлення суду повернулось відправнику із відміткою органу поштового зв`язку: «не проживає».

Системний аналіз статей 120, 242 ГПК України, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку свідчить, що у разі, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Вказаний висновок суду відповідає висновку Верховного Суду, який викладено у його постанові від 21.01.2021р. у справі №910/16249/19.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без виклику сторін.

В зв`язку з перебуванням судді у відпустці до 30.07.2024р. рішення у справі ухвалено 31.07.2024р.

Мотивувальна частина рішення.

Враховуючи зміст позовної заяви, характер спірних правовідносин, що виникли між сторонами, до переліку обставин, які входять до предмету доказування у справі, належить доказування існування обставин, котрі надають позивачу право на нарахування відповідачу витрат, пов`язаних з проведеним демонтажем та зберіганням демонтованої малої архітектурної форми (вивіски) та встановлюють обов`язок відповідача оплатити заявлену позивачем до стягнення суму. До предмета доказування учасника, який має у справі протилежний процесуальний інтерес, належить спростування факту існування згаданих обставин.

Вичерпний перелік доказів, якими позивач підтверджує наявність обставин, що є предметом доказування у справі, зазначено ним у додатках до позовної заяви.

Беручи до уваги характер спірних правовідносин, вірогідність наявних у матеріалах справи та перевірених судом доказів, застосовуючи викладені нижче норми права та вважаючи встановленими наведені нижче обставини, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з такого.

Відносини, які виникають у зв`язку з встановленням малих архітектурних форм (вивісок) у м. Львові, розміщення яких передбачено законодавством України, процедуру встановлення архітектурних форм (вивісок) та правові відносини між органами місцевого самоврядування і фізичними та юридичними особами, які виникають у процесі розташування архітектурних форм (вивісок), врегульовано Порядком розміщення малих архітектурних форм (вивісок) у м. Львові, затвердженим рішенням виконкому Львівської міської ради № 1025 від 11.11.2016 (зі змінами та доповненнями), який також регламентує загальні вимоги до їх розміщення (надалі Порядок).

Такий Порядок є обов`язковим для виконання всіма підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності та відомчої належності, а також фізичними особами підприємцями, які встановлюють малі архітектурні форми (вивіски) у м. Львові (п.1.4 Порядку).

Згідно з п.п. 1.6, 5.1 Порядку, встановлення малих архітектурних форм (вивісок) з порушення цього Порядку забороняється, а моніторинг їх розміщення у м. Львові здійснює комунальне підприємство «Адміністративно-технічне управління».

У п.6.2 Порядку визначено, що власникам самовільно встановлених малих архітектурних форм (вивісок) скеровуються вимоги уповноваженого органу (департаменту містобудування) про усунення допущеного порушення.

23.03.2021р. Департаментом містобудування Львівської міської ради надіслано ФОП Базарко В.С. вимогу № 23/Р-11-716 про демонтаж вивіски по АДРЕСА_1 у термін до 04.04.2021р. в добровільному порядку, оскільки ним порушено вимоги «Порядку розміщення малих архітектурних форм (вивісок) у м.Львові» (рішення виконкому від 11.11.2016р. № 1025) , а саме: самовільно встановлено малу архітектурну форму (вивіску) на зовнішній поверхні будинку за адресою АДРЕСА_1 у якої відсутній паспорт малої архітектурної форми (вивіски) та лист уповноваженого органу про відповідність.

Відповідач вимогу Департаменту містобудування Львівської міської ради про демонтаж вивіски в добровільному порядку не виконав.

Відповідно до пп.6.1.1, п.6.1 Порядку, самовільно встановлені малі архітектурні форми (вивіски) підлягають демонтажу.

У п.п. 6.3, 6.6 Порядку встановлено, що у випадках, зазначених у підпункті 6.1.1., демонтаж таких малих архітектурних форм (вивісок) повинен провести власник (користувач) малої архітектурної форми (вивіски) самостійно за власний рахунок у термін, вказаний у вимозі уповноваженого органу. Малі архітектурні форми (вивіски), власники яких не виконали у встановлений термін вимог уповноваженого органу про добровільний демонтаж (або отримання паспорта) вносяться до наказу на примусовий демонтаж. Примусовий демонтаж малих архітектурних форм (вивісок) організовує комунальне підприємство «Адміністративно-технічне управління» за наказом уповноваженого виконавчого органу Львівської міської ради, проект якого готує орган, який здійснює нагляд за станом малої архітектурної форми (вивіски) (комунальне підприємство «Адміністративно-технічне управління»). Пунктом 49 «Типових правил розміщення реклами», затверджених Постановою КМУ від 29.12.2003р. № 2067 передбачено, що демонтаж вивісок чи табличок, розміщених з порушенням вимог цих правил здійснюється й у разі невідповідності розміщення вивіски чи таблички вимогам щодо її розміщення, наданим у визначенні та архітектурним вимогам, державним нормам, стандартам і правилам, санітарним нормам. Розміщені вивіски чи таблички підлягають демонтажу за рахунок коштів юридичних осіб або фізичних осіб-підприємців, якими вони були встановлені.

Оскільки відповідачем у добровільному порядку самовільно встановлену малу архітектурну форму (вивіску) не демонтовано, Департаментом містобудування Львівської міської ради 13.04.2021р. винесено відповідний наказ №68 «Про демонтаж самовільно встановлених малих архітектурних форм (вивісок)». Згідно з цим наказом КП «Адміністративно-технічне управління» повинно в строк до 14.10.2021р. демонтувати самовільно встановлені вивіски, зокрема розміщену за адресою АДРЕСА_1 , власником якої є ФОП Базарко Володимир Степанович .

У матеріалах справи відсутні докази того, що такий наказ відповідачем оскаржено та в судовому порядку визнано незаконним.

Демонтаж самовільно встановленої малої архітектурної форми (вивіски) ФОП Базарка В.С. проводив ФОП Флис Т.І. на підставі Договору про надання послуг від 08.04.2021р., про що складено акт проведення демонтажу спеціальних конструкцій №8 від 27.04.2021р. Цей акт направлено ФОП Базарко В.С. у встановленому порядку, зважаючи на його відсутність при демонтажі (а.с.20-21). Надіслання інших документів Порядком не передбачено. Зазначеним вище Порядком встановлено, що під час проведення демонтажу можуть бути присутні власник або користувач малої архітектурної форми (вивіски), представники державних органів, міських служб та інших організацій (п.6.6). Примусовий демонтаж малих архітектурних форм (вивісок) оформляється актом (2 примірники), який підписують власник (користувач) малої архітектурної форми (вивіски) (у разі його присутності при демонтажі), представник комунального підприємства Адміністративно-технічне управління та представник організації, яка здійснювала демонтаж. До акта додається в обов`язковому порядку фотофіксація місця розташування малої архітектурної форми (вивіски) до і після демонтажу (п.6.7). У разі відсутності власника малої архітектурної форми (вивіски) при демонтажі або його відмови від підписання акта демонтажу (про що робиться відповідна відмітка на акті) другий примірник акта комунальне підприємство Адміністративно-технічне управління у п`ятиденний термін надсилає поштою за місцем реєстрації власника рекомендованим листом (якщо встановлено його місцезнаходження) (п.6.8).

У відповідності до п.п. 6.9, 6.10 Порядку, після проведення демонтажу складається акт демонтажу малої архітектурної форми (вивіски) з зазначенням характеру робіт та їх вартості, який підписує комунальне підприємство Адміністративно-технічне управління (замовник) та організація або особа (виконавець), які надали послуги з демонтажу. Демонтовані малі архітектурні форми (вивіски) зберігаються на складі комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління».

Згідно Додатком № 1 до Договору від 08.04.2021р. ціна демонтажу вивіски розміром до 0,5 м.кв. становить 350грн. за 1 конструкцію. Ця сума сплачена позивачем ФОП Флису Т.І. на підставі рахунку та акту надання послуг від 27.04.2021р. № 2704.

Оплата послуг з демонтажу самовільно встановленої вивіски ФОП Флису Т.І. підтверджується випискою по рахунку за 30.04.2021р.

Прийняття конструкції на зберігання позивачем підтверджується накладною №20 від 27.04.2021. Відповідно до п.п.13.4.2 п.13.4. Правил благоустрою Львівської міської територіальної громади, затверджених Ухвалою сесії Львівської міської ради № 376 від 21.04.2011р., витрати з проведення демонтажу самовільно встановлених рекламних конструкцій, вивісок, їх транспортування та зберігання відшкодовують їх власники. За зберігання спеціальної конструкції - у розмірі одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян за кожну добу зберігання (17грн. (один неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент виникнення спірних правовідносин) за 1 день за 1 конструкцію).

Відтак, за зберігання демонтованої вивіски відповідачу нараховано 6205грн. без ПДВ за 365 днів, починаючи з 28.04.2021р.

Згідно з рішенням Львівської міської ради від 13.04.2017р. № 310 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету від 11.11.2016р № 1025» у разі повторного самовільного встановлення суб`єктом господарювання вивіски за адресою, де самовільно встановлена вивіска уже була демонтована силами комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління», витрати на демонтаж, транспортування та зберігання такої вивіски постійно відшкодовуються суб`єктом господарювання у п`ятикратному розмірі.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.12.2020р. позивачем проведено демонтаж повторно самовільно встановлених ФОП Базарко В.С. малих архітектурних форм (вивісок) та рекламної конструкції за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане підтверджується вимогою №23Р-11-1781 від 28.09.2020, наказом № 108-Д від 28.10.2020, актом № 2 від 07.12.2020, вимогою № 23/Р-11-1803 від 29.09.2020, наказом № 245 від 26.10.2020, актом № 8 від 07.12.2020).

ФОП Базарко В.С. у заяві-договорі від 08.12.202р. на ім`я в.о.директора КП «Адміністративно-технічне управління» зобов`язувався не встановлявати інших конструкцій без належного оформленого дозволу на розміщення реклами (узгодженого паспорта малої архітектурної форми (вивіски), а у разі самовільного встановлення інших конструкцій за адресою АДРЕСА_1 , погодився здійснити оплату витрат за демонтаж, перевезення та зберігання конструкції у п`ятикратному розмірі та гарантував таку оплату.

Позивач скеровував відповідачу Листи-вимоги № 2410-10-2305 від 11.05.2021р. та № 2410-10-1827 від 11.04.2024р. з вимогою оплати заборгованості, однак такі залишені останнім без відповіді та задоволення.

З огляду на вищенаведене, загальна вартість понесених КП Адміністративно-технічне управління витрат, пов`язаних з примусовим демонтажем, та зберіганням самовільно встановленої малої архітектурної форми (вивіски), належної відповідачу становить 39330грн., яка обрахована у п`ятикратному розмірі.

У відповідності до п.6.11 Порядку, компенсація витрат комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління», пов`язаних з примусовим демонтажем, транспортуванням та зберіганням малої архітектурної форми (вивіски), покладається на власника (користувача) демонтованої малої архітектурної форми (вивіски).

Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підтверджується та обставина, що 13.07.2023 р. державна реєстрація Базарко Володимира Степановича як суб`єкта підприємницької діяльності припинена.

Частиною 8 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" передбачено, що фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

У відповідності до ст. ст. 51, 52, 598-609 ЦК України, однією із особливостей підстав припинення зобов`язань для фізичної особи-підприємця є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності-фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Згідно ст. 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, тобто, і фізичні особи, які не є підприємцями, а винятки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, не підлягають розгляду у господарських судах, чітко визначені положеннями статті 20 цього Кодексу (наприклад, п. п. 5, 10, 14 цієї статті).

Наведене свідчить про те, що з дати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 N 2147-VIII, одним із критеріїв віднесення справ до господарської юрисдикції визначено наявність між сторонами саме господарських правовідносин, а також впроваджено підхід щодо розмежування юрисдикції залежно від предмета правовідносин, а не лише від суб`єктного складу сторін.

Відтак, з дати набрання чинності ГПК України в указаній вище редакції, а саме, з 15.12.2017, господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за пунктом 1 частини першої статті 20 ГПК України спорів, у яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного суду від 25.06.2019 у справі N 904/1083/18.

Отже, справа підсудна Господарському суду Львівської області.

Згідно зі ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч.4 ст.11 ЦК України, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.525, 526 ГПК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.224 ГК України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Враховуючи те, що подані позивачем докази підтверджують позовні вимоги, які відповідач не спростував, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову повністю.

Відповідно до норм статті 129 ГПК України судовий збір у справі покладається на відповідача.

Щодо клопотання позивача про поновлення пропущеного строку позовної давності, викладеного в прохальній частині позовної заяви, то суд зазначає, що строк позовної давності не сплив, з огляду на пункти 12 та 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України

Керуючись ст.ст. 2, 3, 13, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 126, 129, 236, 238, 239, 240, 241, 242, 247-252, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління» (79005, м.Львів, пл.Міцкевича 6/7, 4пов. ) до Базарко Володимира Степановича ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 ) задовольнити повністю.

Стягнути з Базарко Володимира Степановича ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління» (79005, м.Львів, пл.Міцкевича 6/7, 4пов. ) 39330грн. витрат, пов`язаних з проведеним демонтажем та зберіганням демонтованої малої архітектурної форми (вивіски) та 3028грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

3. Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення судового рішення.

Суддя Бортник О.Ю.