ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2024 р. Справа№ 911/826/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Майданевича А.Г.

Ткаченка Б.О.

при секретарі судового засідання : Ніконенко Є.С.

за участю представників сторін:

прокурор: Дергунов Д.С. (в залі суду);

від позивача: 1 - не прибув; 2 - Шкурай Н.М. (в залі суду);

від відповідача: Поцелов А.О. (в залі суду);

розглянувши апеляційні скарги Першого заступника керівника Київської міської прокуратури та Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоспецпром»

на рішення Господарського суду Київської області від 07.03.2024, повний текст рішення складено 25.03.2024 у справі № 911/826/23 (суддя Бабкіна В.М.)

за позовом Першого заступника керівника Київської міської прокуратури

в інтересах держави в особі:

1. Київської міської ради

2. Комунальної організації «Київмедспецтранс»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоспецпром»

про стягнення 20985821,90 грн за договором № 333к про закупівлю автомобілів швидкої медичної допомоги від 02.11.2022 р., у тому числі - 14310000,00 грн. штрафу, 6675821,90 грн. пені,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду

Перший заступник керівника Київської міської прокуратури в інтересах держави в особі Київської міської ради та Комунальної організації «Київмедспецтранс» звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоспецпром» про стягнення 20 985 821,90 грн за договором № 333к про закупівлю автомобілів швидкої медичної допомоги від 02.11.2022, у тому числі - 14 310 000,00 грн штрафу, 6 675 821,90 грн пені.

Рішенням Господарського суду Київської області від 07.03.2024 у справі № 911/826/23 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоспецпром" на користь територіальної громади міста Києва в особі Комунальної організації "Київмедспецтранс" 6 675 821,90 грн пені. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоспецпром" на користь Київської міської прокуратури 100 137,33 грн витрат зі сплати судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що суд дійшов висновку щодо помилкового ототожнення у даному випадку понять комплектності та якості, які не є тотожними поняттями в силу приписів статей 671, 673, 682 Цивільного кодексу України, а також про невстановлення умовами договору відповідальності щодо порушення зобов`язань стосовно комплектності, у зв`язку з чим позовна вимога про стягнення з ТОВ «Автоспецпром» на підставі п. 8.5 договору № 333к про закупівлю автомобілів швидкої медичної допомоги від 02.11.2022 р. 14310000,00 грн штрафу не підлягає задоволенню. Суд відзначає, що матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження того, що позивач 2 повідомляв відповідача про односторонню відмову від договору відповідно до п. 8.7.3 договору, як і доказів на підтвердження того, що договір був розірваний за згодою сторін з дотриманням порядку, передбаченого п. 7.3 договору. Таким чином, за висновком суду, договір № 333к про закупівлю автомобілів швидкої медичної допомоги від 02.11.2022 р. не був розірваним, а відтак період, за який прокурором нарахована заявлена до стягнення пеня, є обгрунтованим. За умовами договору та заявки № 902-5 від 21.11.2022 р. відповідач мав обов`язок з поставки КО «Київмедспецтранс» 9 автомобілів швидкої медичної допомоги типу В з обладнанням загальною вартістю 23850000,00 грн. 09.12.2023 р. та 12 автомобілів швидкої медичної допомоги типу В з обладнанням загальною вартістю 31800000,00 грн. 15.12.2023 р., доказів виконання якого до матеріалів справи не надано, що є підставою для застосування до постачальника відповідальності, передбаченої п. 8.3 договору, у вигляді сплати пені.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги Першого заступника керівника Київської міської прокуратури та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із рішенням Господарського суду Київської області від 07.03.2024 у справі № 911/826/23, Перший заступник керівника Київської міської прокуратури звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 07.03.2024 у справі № 911/826/23 в частині відмови у позові та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоспецпром» 14 310 000 грн штрафу; судові витрати покласти на відповідача, стягнувши їх на користь Київської міської прокуратури.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

Скаржник вказує на те, що вимоги щодо якості товару зазначаються у договорі, а в разі відсутності таких вимог у договорі на продавця покладається обов`язок передати товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Договір про закупівлю є похідним від результатів проведення процедури закупівлі, а відтак умови договору про закупівлю не повинні відрізнятись від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (п. 4.29 постанови Верховного Суду від 21.11.2019 у справі № 914/2376/18).

Скаржник зазначає, що в даному випадку, обов`язок відповідача полягав у постачанні товару з конкретними якісними характеристиками товару, встановленими в договорі, які могли б забезпечити відповідне функціонування та використання таких транспортних засобів відповідно до вимог проведеної публічної закупівлі.

На думку скаржника, судом не враховано того, що предметом закупівлі була закупівля автомобілів швидкої саме типу «В» з відповідними якісними характеристиками і поставка товару з якісними характеристиками іншими, ніж встановлено вимогами закупівлі та договору є порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань та підставою для застосування до відповідача неустойки у вигляді штрафу.

Скаржник зазначає, що в порушення умов договору та вимог законодавства, відповідачем поставлено товар неналежної якості, що підтверджується відповідними актами про виявлені недоліки щодо комплектності товару, натомість суд першої інстанції помилково не врахував, що в даному випадку мала місце поставка саме неякісного товару, а не некомплектного, якість якого не відповідала ні умовам проведеної закупівлі за бюджетні кошти, тобто вимогам, які ставились замовником закупівлі, ні умовам договору, ні вимогам законодавства щодо якості товару.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоспецпром» та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із рішенням Господарського суду міста Києва від 07.03.2024 у справі № 911/826/23, Товариство з обмеженою відповідальністю «Автоспецпром» звернулось до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить прийняти апеляційну скаргу до розгляду та відкрити апеляційне провадження. Скасувати рішення Господарського суду Київської області від 07.03.2024 у справі № 911/826/23 в частині стягнення 6 675 821,90 грн пені за прострочку поставки товару; в цій частині ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову Першого заступника керівника Київської міської прокуратури в інтересах держави в особі Київської міської ради, Комунальної організації «Київмедспецтранс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоспецпром» про стягнення 6 675 821,90 грн пені за прострочку поставки товару. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін. Судові витрати віднести на рахунок позивачів.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

Скаржник вказує на те, що у правовідносинах, що склались між другим позивачем та відповідачем, недобросовісна поведінка другого позивача у зобов`язанні з поставки товару та невиконання ним необхідних дій, що випливають з договору, а саме не прийняття у дні поставок партій товару (24.11.2022, 25.11.2022 та 08.12.202) та не здійснення оплати (у строки до 01.12.2022, 02.12.2022 та 15.12.2022 відповідно), є простроченням кредитора - другого позивача, яке, у свою чергу, стало причиною прострочення зобов`язання відповідачем щодо поставки 21 одиниці товару. Тому, в даному випадку вина відповідача у порушенні вказаного зобов`язання відсутня, а тому і підстави для стягнення пені відсутні. Другий позивач був належним чином повідомлений про зазначене вище листом від 14.12.2022 вих. № 111 (копія листа наявна у матеріалах справи). Вказаним листом другого позивача також було повідомлено про повну готовність поставити залишок у кількості 21 одиниця товару після здійснення оплати за фактично поставлені 33 одиниці товару та повернення відповідачеві відповідних супровідних документів. Враховуючи все вищезазначене, у задоволенні позовної заяви Прокурора в частині стягнення пені мало б бути відмовлено.

На думку скаржника, Прокурором не обґрунтовано належним чином наявність підстав для звернення до суду, а також надано недостовірну інформацію щодо нездійснення другим позивачем претензійно-позовної роботи, оскільки останнім було подано до Господарського суду Київської області позовну заяву про той самий предмет і з тих самих підстав - про стягнення з ТОВ «Автоспецпром» штрафних санкцій за Договором про закупівлю автомобілей швидкої допомоги від 02.11.2022 № 333к (далі - Договір), що не було враховано судом першої інстанції при розгляді справи. Тобто, у суду першої інстанції при розгляді справи по суті були наявні обґрунтовані підстави для залишення позовної заяви Прокурора без розгляду на підставі ст. 226 ГПК України, а тому судом було порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права в частині представництва прокурором інтересів держави в суді.

Скаржник зазначає про те, що виходячи з системного аналізу вищенаведених правових висновків Великої Палати Верховного Суду, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді є неналежне здійснення захисту інтересів держави компетентним на це органом або відсутність такого органу. При цьому, бездіяльність компетентного органу має бути обґрунтована та доведена Прокурором. В даному випадку, передбачені на закупівлю автомобілів швидкої медичної допомоги кошти місцевого бюджету не були використані (перераховані як оплата за Договором) Комунальною організацією «Київмедспецтранс», а тому підстави для здійснення внутрішнього контролю і внутрішнього аудиту у підпорядкованій установі на предмет цільового використання цих коштів у Київської міської ради відсутні, відтак, не можна стверджувати про неналежне виконання своїх функцій Київською міською радою в частині контролю за використанням коштів місцевого бюджету, що в свою чергу свідчить про відсутність підстав для звернення Прокурора в інтересах держави в особі Київської міської ради.

На думку скаржника, будучи обізнаним про те, що Комунальною організацією «Київмедспецтранс», як стороною договору, здійснюються заходи реагування цивільно-правового характеру шляхом підготовки відповідного позову до суду, оплати судового збору, 17.03.2023 Прокурором все одно було направлено до суду позовну заяву, зазначивши в ній про нездійснення компетентними органами заходів реагування на порушення інтересів держави, чим фактично введено суд в оману щодо дійсних обставин справи, тому підстави для звернення Прокурора в інтересах держави в особі Київської міської ради та Комунальної організації «Київмедспецтранс» в даному випадку були відсутні. Оскільки Комунальна організація «Київмедспецтранс» не є суб`єктом владних повноважень, предметом спору є стягнення штрафних санкцій за договором, укладеним з відповідачем та Комунальною організацією «Київмедспецтранс», як суб`єктами господарських відносин, звернення Прокурора до суду в цій справі в інтересах держави в особі Комунальної організації «Київмедспецтранс» є безпідставним та таким, що суперечить повноваженням прокурора, визначеним у ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, другий позивач у відзиві на апеляційну скаргу вказав на те, що відповідачем не було здійснено поставку товару, відповідач здійснив лише доставку/переміщення товару на територію другого позивача. Оскільки жодного Акту приймання-передачі товару, який би засвідчував факт поставки товару, сторонами складено не було у другого позивача були відсутні підстави для здійснення оплати за договором. Враховуючи наведене, твердження відповідача, що прострочення поставки товару сталося з вини другого позивача не відповідає дійсності та не підтверджується жодними належними і допустимими доказами.

Узагальнені доводи додаткових письмових пояснень

Відповідач у письмових поясненнях від 03.05.2024 зазначив про те, що категорії «якість» та «комплектність» є різними поняттями, які відповідно регулюються різними нормами права. Покупцем не доведено невідповідність якості поставленого товару, тому стягнення штрафних санкцій згідно п. 8.5 договору є неприпустимим в даному випадку. Наведений правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.02.2023 у справі № 916/604/21, від 05.12.2023 у справі № 905/691/21, від 10.01.2024 у справі № 911/1249/22. Поняття асортимент, комплектність, кількість, якість не є тотожними поняттями. Вони різняться за юридичним змістом, правовою природою, а також і за обсягом прав покупця, зокрема при прийнятті товару, та обов`язків продавця, у разі передачі покупцеві товару, що не відповідає умовам договору щодо асортименту, комплектності, кількості, якості (Даний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.01.2023 у справі № 916/604/21).

Також відповідач вказує на те, що відповідно до Специфікації до договору (Додаток 1) сторонами узгоджено, що якість товару - автомобілів швидкої медичної допомоги має відповідати стандарту «Колісні транспортні засоби. Автомобілі швидкої медичної допомоги» ДСТУ EN 1789:2019 та встановлено кількісні характеристики товару.

Водночас, сторонами не погоджувались більш високі вимоги щодо якості, як про це вказує позивач, а визначено комплектацію та вимоги до неї у відповідності до потреб позивача.

Відповідачем на виконання п. 5.1 договору було надано другому позивачу - зокрема сертифікат відповідності вимогам ДСТУ EN 1789:2019 на продукцію - Спеціалізовані автомобілі швидкої медичної допомоги типу А1, А2, В,С № UA.101-0198-22.00 від 15.06.2022, виданий уповноваженим органом з оцінки відповідності ДУО «Політехмед». Вищевказаним сертифікатом відповідності посвідчено відповідність поставленого позивачу товару вимогам стандарту «Колісні транспортні засоби. Автомобілі швидкої медичної допомоги» ДСТУ EN 1789:2019, тобто законодавчо встановленим вимогам щодо якості автомобілів швидкої медичної допомоги. Отже, відповідачем, у відповідності до умов договору та чинного законодавства для такого роду товару належним чином підтверджено якість 33 поставлених покупцю одиниць товару.

На думку відповідача, в даній ситуації, що склалась очевидним є те, що позивач не мав реального наміру прийняти поставлений згідно умов договору товар, діяв недобросовісно та всупереч своїй попередній поведінці, що підтверджується створенням спеціальної комісії з приймання товару всупереч п. 10.1 Договору, згідно якого сторони погодили, що особою, уповноваженою покупцем виконувати умови цього договору є: в.о. головного інженера Копчик Руслан Валерійович. Про створення цієї комісії відповідачу не було відомо, з наказом позивача від 16.11.2022 № 403 «Про приймання автомобілів швидкої медичної допомоги типу В та С», доданого до позовної заяви, відповідача попередньо не ознайомлювали; формальним підходом під час приймання товару та складання Актів про виявлені недоліки щодо комплектності (хаотична нумерація актів, невірно вказаний номер договору, час їх складання та інтервал між перевіркою кожної одиниці товару (деякі акти складені протягом 15 хв. від попереднього, проте за цей час навіть фізично неможливо перевірити товар на його комплектність); упередженим ставленням комісії позивача до представників відповідача; прийняттям рішення про повернення товару одразу після перевірки та ненаданням відповідачу жодного строку на усунення можливих недоліків щодо комплектності товару; всі заявлені недоліки у комплектності товару є несуттєвими (наприклад, колір матрацу основних нош замість чорного, жовтий), які у разі наявності у позивача реального наміру виконувати умови договору та свого обов`язку прийняти товар, могли б бути усунуті та досягнуто домовленості щодо усіх спірних питань.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Відповідно до протоколу передачі судової справи № 911/826/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Майданевич А.Г., Ткаченко Б.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.04.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Першого заступника керівника Київської міської прокуратури на рішення Господарського суду Київської області від 07.03.2024 у справі № 911/826/23. Призначено справу № 911/826/23 до розгляду у судовому засіданні 07.05.2024.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоспецпром» на рішення Господарського суду Київської області від 07.03.2024 у справі № 911/826/23. Об`єднано апеляційні скарги Першого заступника керівника Київської міської прокуратури та Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоспецпром» до спільного розгляду. Призначено справу № 911/826/23 до розгляду у судовому засіданні 07.05.2024.

На підставі ст. 202, 216 ГПК України, ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 07.05.2024 та 11.06.2024 оголошувались перерви у розгляді справи № 911/826/23 за апеляційними скаргами Першого заступника керівника Київської міської прокуратури та Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоспецпром» на рішення Господарського суду Київської області від 07.03.2024 до 11.06.2024 та 02.07.2024, відповідно.

06.05.2024 від відповідача до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява про залишення позову без розгляду, яка мотивована тим, що ознайомившись з обґрунтуванням позовної заяви Прокурора, поданою до суду в інтересах держави в особах Позивача 1 та Позивача 2, Відповідач, зазначає, що Прокурором не було обґрунтовано належним чином наявності підстав для такого звернення, а також надано недостовірну інформацію щодо нездійснення Позивачем 2 претензійно-позовної роботи, оскільки Позивачем 2 було подано до Господарського суду Київської області позовну заяву про той самий предмет і з тих самих підстав - про стягнення з ТОВ «Автоспецпром» штрафних санкцій за договором про закупівлю автомобілей швидкої допомоги від 02.11.2022 № 333к. В даному ж випадку, передбачені на закупівлю автомобілів швидкої медичної допомоги кошти місцевого бюджету не були використані (перераховані як оплата за договором), а тому підстави для здійснення внутрішнього контролю і внутрішнього аудиту у підпорядкованій установі на предмет цільового використання цих коштів у Київської міської ради не настали. При цьому предметом спору у даній справі є виключно стягнення штрафних санкцій за договором, спір взагалі не стосується стягнення/повернення бюджетних коштів або ж їх ефективного/неефективного використання. В даній правовій ситуації бюджетні кошти за договором не використовувались, що свідчить про відсутність порушення інтересів держави. В розрізі даних спірних правовідносин, оскільки Комунальна організація «Київмедспецтранс» не є суб`єктом владних повноважень, предметом спору є стягнення штрафних санкцій за договором, укладеним з відповідачем та Комунальною організацією «Київмедспецтранс», як суб`єктами господарських відносин, звернення Прокурора до суду в цій справі в інтересах держави в особі Комунальної організації «Київмедспецтранс» є безпідставним та таким, що суперечить повноваженням прокурора, визначеним у ст. 23 Закону України «Про прокуратуру». Подібні висновки щодо недопустимості представництва прокурором інтересів держави в особі державного чи комунального підприємства/закладу, яке не є суб`єктом владних повноважень, але є самостійним суб`єктом права, та безпідставності звернення прокурора до суду в інтересах держави в особі таких підприємств викладені у постановах Верховного Суду від 14.12.2021 у справі № 917/562/21, від 07.12.2021 у справі № 903/865/20, від 01.02.2023 у справі № 924/996/21, від 25.11.2021 у справі № 917/269/21.

07.05.2024 другим позивачем подано до Північного апеляційного господарського суду заяву про залишення без розгляду письмових пояснень та заяви про залишення позову без розгляду Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоспецпром», яка обґрунтована тим, що відповідачем через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» 03.05.2024 розміщено письмові пояснення (як назвав відповідач «Додаткові письмові пояснення у справі»), які також продубльовані (мають повністю аналогічний зміст) відповідачем 06.05.2024, але вже з переліком додатків, що за своєю суттю є відзивом на апеляційну скаргу Першого заступника керівника Київської міської прокуратури. Зважаючи, що ні відзив на апеляційну скаргу, ні інші ніж ті пояснення, що подані відповідачем 03.05.2024 пояснення письмові пояснення відповідачем не надавалися, вважаємо, що ці ідентичні процесуальні документи (додаткові письмові пояснення) подані після закінчення процесуальних строків встановлених судом, повинні бути залишені без розгляду. Також Відповідачем 06.05.2024, з порушенням 10-ти денного строку встановленого судом для подання всіх заяв та клопотань, через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» подано заяву про залишення позову без розгляду, яка також підлягає залишенню без розгляду.

10.05.2024 прокуратурою до суду подано заперечення, в якому зазначено про те, що заява аналогічного змісту вже подавалась відповідачем до суду першої інстанції і розглянувши у судовому засіданні 07.12.2023 клопотання відповідача про залишення позовної заяви прокурора без розгляду, суд залишив його без задоволення з мотивів, викладених в ухвалі суду від 07.12.2023. При цьому, як вбачається зі змісту вказаної ухвали суду від 07.12.2023, ухвала не може бути оскаржена окремо від рішення суду. Разом з цим апеляційна скарга відповідача на рішення суду не містить відповідних заперечень на вказану ухвалу від 07.12.2023. Крім того, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.04.2024 про відкриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою прокурора, встановлений 10 денний процесуальний строк для подання заяв, клопотань тощо. Водночас зазначену заяву про залишення позову прокурора без розгляду подано відповідачем лише 06.05.2024, тобто поза межами встановленого судом процесуального строку, що має наслідком залишення вказаної заяви без розгляду.

Також у запереченні прокурором зазначено про те, що оскільки засновником комунального закладу та власником його майна є територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування, що фінансує і контролює діяльність такого комунального закладу, а також зобов`язаний контролювати виконання обласного бюджету, зокрема законність та ефективність використання зазначеним закладом коштів цього бюджету за договорами про закупівлю товарів, то вказаний орган місцевого самоврядування є особою, уповноваженою на вжиття заходів представницького характеру щодо захисту інтересів територіальної громади, інтереси якої є складовою інтересів держави, пов`язаних із законним та ефективним витрачанням коштів обласного бюджету. Крім того, як визначений в позові прокурором позивач - Київська міська рада (орган місцевого самоврядування, який є особою, в даному випадку уповноваженою на вжиття заходів представницького характеру щодо захисту інтересів територіальної громади, інтереси якої є складовою інтересів держави) так і підстави та предмет позову у справі № 911/826/23 (оскільки інтерес іншої особи, в даному випадку Київської міської ради, полягає в тому, щоб відновити свої права через повернення майна відчужувачу (КО «Київмедспецтранс») повністю кореспондують висновкам Верховного Суду у справі № 905/1907/21.

Колегія суддів апеляційної інстанції, розглянувши у судовому засіданні 11.06.2024 заяву відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, враховуючи наступне.

За приписами ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Під час здійснення представництва інтересів держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом звертатися до суду з позовом (заявою, поданням).

Як вбачається із матеріалів справи, позов у даній справі подано прокурором в інтересах держави, у тому числі - в особі Київської міської ради, уповноваженої діяти від імені та в інтересах територіальної громади. За змістом позову, що не заперечується відповідачем, договір № 333к про закупівлю автомобілів швидкої медичної допомоги укладено за наслідками проведеної публічної закупівлі (UA-2022-11-07-002175-a) за кошти місцевого бюджету. За статтею 22 Бюджетного кодексу України, для здійснення програм та заходів, які реалізуються за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів. Відповідно до ч. 4 ст. 20 Бюджетного кодексу України відповідальний виконавець бюджетних програм у процесі їх виконання забезпечує цільове та ефективне використання бюджетних коштів протягом усього строку реалізації відповідних бюджетних програм у межах визначених бюджетних призначень.

У даному випадку Київська міська рада є головним розпорядником бюджетних коштів і через свої виконавчі органи зобов`язана діяти в інтересах громади та контролювати використання коштів місцевого бюджету.

Поряд з цим, відповідно до пункту 1 частини 2 статті 55, частини 1 статті 63 Господарського кодексу України комунальне підприємство, створене органом місцевого самоврядування, є господарською організацією, учасником господарських відносин, що діє на основі комунальної власності територіальної громади.

Так, згідно з Положенням Комунальної організації «Київмедспецтранс», затвердженим Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 11.01.2014 р. № 17 (у редакції Розпорядження від 15.11.2021 р. № 2352), Комунальна організація «Київмедспецтранс» є бюджетною неприбутковою організацією, що заснована на комунальній власності територіальної громади міста Києва та віднесена до сфери управління виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Власником організації є територіальна громада міста Києва, від імені якої діє Київська міська рада. Основною метою діяльності організації є спеціалізоване транспортне обслуговування та забезпечення спеціалізованим автотранспортом бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, створених Центром екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва, а також інших закладів охорони здоров`я, що засновані на комунальній власності територіальної громади міста Києва.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що в даному випадку позов обґрунтовано тим, що інтереси держави порушено внаслідок невиконання відповідачем обов`язків за договором про закупівлю автомобілів швидкої допомоги за кошти місцевого бюджету столиці, що становить суспільний інтерес і стосується прав та інтересів великого кола осіб мешканців територіальної громади міста Києва, в життєво важливій сфері охорони здоров`я, водночас, Київська міська рада, будучи обізнаною про неналежне виконання відповідачем обов`язків за вказаним договором, не вживала заходів реагування в межах повноважень, у тому числі - заходів цивільно-правового характеру з метою захисту інтересів територіальної громади щодо стягнення значної суми коштів неустойки за договором та/або шляхом вжиття інших заходів щодо забезпечення виконання постачальником зобов`язань з поставки для потреб мешканців територіальної громади міста автомобілів швидкої допомоги. Відповідно, визначення у позові прокурором в якості позивача Київської міської ради як органу місцевого самоврядування, який є особою, уповноваженою на вжиття заходів представницького характеру щодо захисту інтересів територіальної громади, інтереси якої є складовою інтересів держави, узгоджується з підставами та предметом позову у даній справі.

У свою чергу, КО «Київмедспецтранс», укладаючи з ТОВ «Автоспецпром» зазначений вище договір № 333к від 02.11.2022, розраховувало на отримання автомобілів швидкої медичної допомоги з метою задоволення потреб територіальної громади, що відповідачем виконано не було та з огляду на що було порушено не лише інтереси комунального закладу як сторони правочину, а й інтереси територіальної громади міста Києва загалом.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційної інстанції, з огляду на те, що прокурором при зверненні з позовом у даній справі були дотримані вимоги ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», дійшла висновку про відсутність підстав для залишення позову у справі № 911/826/23 без розгляду з мотивів, викладених у заяві відповідача про залишення позову без розгляду.

Колегія суддів апеляційної інстанції вказує на те, що додаткові пояснення відповідача, датовані 03.05.2024 та 06.05.2024 не є відзивом, заявою чи клопотанням, строк на подання яких встановлено в ухвалі Північного апеляційного господарського суду від 11.04.2024, тому підстави для залишення без розгляду письмових пояснень відсутні.

Враховуючи викладене, воєнний стан в Україні та обмеження, спричинені цим станом, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, справа № 911/826/23 розглядалась протягом розумного строку.

Явка учасників у судове засідання та позиція учасників справи

Прокурор та представник другого позивача у судовому засіданні 02.07.2024 підтримали доводи апеляційної скарги Першого заступника керівника Київської міської прокуратури, просив скасувати рішення Господарського суду Київської області від 07.03.2024 у справі № 911/826/23 в частині відмови у позові та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоспецпром» 14 310 000 грн штрафу. У задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоспецпром» просили відмовити.

Представник відповідача у судовому засіданні 02.07.2024 заперечив проти доводів апеляційної скарги Першого заступника керівника Київської міської прокуратури, водночас, підтримав доводи власної апеляційної скарги, просив скасувати рішення Господарського суду Київської області від 07.03.2024 у справі № 911/826/23 в частині стягнення 6 675 821,90 грн пені за прострочку поставки товару та ухвалити в цій частині ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, в іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Київської міської ради № 5457/5458 від 11.10.2022 «Про внесення змін до Програми економічного і соціального розвитку на 2021-2023 роки», на виконання міської цільової програми «Здоров`я киян», Комунальній організації «Київмедспецтранс» виділено кошти місцевого бюджету з метою оновлення парку автомобілів екстреної швидкої допомоги.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178 було затверджено особливості здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування.

За наслідками проведеної на підставі п. 13 вказаних особливостей публічної закупівлі (UA-2022-11-07-002175-а) за кошти місцевого бюджету, між другим позивачем, як покупцем, та відповідачем, як постачальником, 02.11.2022 укладено договір № 333к про закупівлю автомобілів швидкої медичної допомоги, відповідно до п. 1.2 якого відповідач зобов`язується передати у власність другого позивача товар за ціною згідно специфікації (додаток 1), що додається до цього договору і є його невід`ємною частиною, а другий позивач зобов`язується прийняти цей товар та оплатити його. Предметом договору є поставка відповідачем другому позивачу товару за кодом Державного класифікатора 021:2015 Єдиного закупівельного словника 34110000-1 Легкові автомобілі (автомобілі швидкої допомоги типу В з обладнанням) (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 1.3 договору під товаром сторони розуміють автомобілі швидкої медичної допомоги тиву В з обладнанням в загальній кількості 54 одиниці, визначені в специфікації (додаток 1), що містить інформацію про загальну кількість, детальний опис товару, ціну за одиницю товару та загальну вартість товару.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що ціна товару встановлюється в національній валюті України (гривні), еквівалент якої додатково фіксується сторонами в євро і доларах США за офіційним курсом, встановленим Національним банком України станом на дату укладання цього договору. Ціна за одиницю товару, детальний опис якого наведено в додатку 1 до цього договору, становить 2 650 000,00 грн., що еквівалентно 72 907,55 євро та 72 466,54 доларів США. Загальна вартість цього договору становить 143 100 000,00 грн, що еквівалентно 3 937 007,57 євро та 3 913 193,28 доларів США.

Згідно з п. 3.1 договору розрахунки за поставлений товар здійснюються протягом 5 банківських днів після отримання товару, на підставі наданої відповідачем видаткової накладної, акту приймання-передачі товару та рахунку-фактури, підписаного сторонами, а у випадку затримки бюджетного фінансування - протягом 5 робочих днів з моменту отримання коштів відповідно до ч. 1 ст. 49 Бюджетного кодексу України.

Умови поставки та порядок приймання-передачі товару сторони узгодили у розділі 4 договору, в якому зазначено, зокрема:

- поставка товару здійснюється відповідно до письмової заявки, яка складається за формою згідно додатку 3 до цього договору (п. 4.2 договору);

- другий позивач направляє відповідачу письмову заявку не пізніше ніж за 5 робочих днів до дати поставки товару. Письмова заявка має бути направлена відповідачу у формі скан-копії на електронну адресу: . Сторони погодили, що письмова заявка, направлена другим позивачем відповідачу на електронну адресу у формі скан-копії, вважається отриманою відповідачем у будь-якому випадку (п. 4.3 договору);

- відповідач зобов`язується до 15:00 год. робочого дня, що передує дню поставки товару, письмово підтвердити другому позивачу наявність товару в кількості, зазначеній у письмовій заявці. Письмове підтвердження у вигляді скан-копії направляється відповідачем на електронну адресу другого позивача, зазначену у цьому договорі. Зазначеним пунктом договору сторони погодили, що письмове підтвердження, направлене відповідачем другому позивачу на електронну адресу у формі скан-копії вважається отриманим другим позивачем у будь-якому випадку (п. 4.4 договору);

- строк поставки товару: протягом 5 робочих днів з моменту отримання письмової заявки другого позивача; відповідач зобов`язується разом з товаром передати другому позивачу сервісну книжку на автомобіль, сертифікат та/або декларацію відповідності, що засвідчує відповідність товару та сертифікати та/або декларації відповідності та медичне обладнання, що входить до складу автомобіля, вимогам технічного регламенту, складені з дотриманням процедур оцінки відповідності, передбачених відповідними технічними регламентами, керівництво з експлуатації (експлуатаційну документацію) базового автомобіля, керівництво з експлуатації (паспорти, настанови тощо) медичного обладнання (українською мовою), а також документи, необхідні для реєстрації в сервісному центрі Міністерства внутрішніх справ України, згідно чинного законодавства на момент поставки товару (п. 4.5 договору);

- право власності на товар, а також ризик випадкового пошкодження або знищення товару переходить до другого позивача з моменту зарахування коштів за товар на поточний рахунок відповідача (п. 4.7 договору);

- при передачі товару відповідач зобов`язаний надати другому позивачу рахунок-фактуру, видаткову накладну на товар та інші необхідні документи, зазначені в п. 4.5 договору. При прийманні товару та за умови його відповідності опису, зазначеному у специфікації (додаток 1), комплектності, відсутності видимих механічних пошкоджень, другий позивач підписує акт приймання-передачі товару, видаткову накладну і один примірник зазначених документів передає відповідачу разом з оригіналом належно оформленої довіреності на отримання товару (п. 4.10 договору);

- сторони узгодили, що товар поставляється окремими партіями, після поставки кожної партії сторони укладають відповідний акт приймання-передачі товару (п. 4.11 договору);

- у випадку порушення умов щодо комплектності товару, другий позивач не підписує акт приймання-передачі товару, а складає відповідний акт про виявлені недоліки щодо комплектності товару. Такий акт є підставою для відповідача для усунення недоліків, в обумовлені сторонами строки (п. 4.12 договору).

Відповідно до п. 5.1 договору якість товару повинна відповідати державним стандартам, технічним умовам, що підтверджується сертифікатами відповідності та чинному законодавству щодо показників якості такого роду/виду товарів, тощо.

Другий позивач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість поставленого товару за ціною, визначеною цим договором, а відповідач зобов`язаний забезпечити поставку товару у строки, встановлені цим договором (пп. 6.1.1 п. 6.1 та пп. 6.3.1 п. 6.3 договору).

Згідно з п. 8.1 договору у випадках, не передбачених договором про закупівлю, сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України.

У випадку порушення строків оплати товару, другий позивач зобов`язаний сплатити за вимогою відповідача неустойку (штраф) у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченого товару (п. 8.2 договору).

У разі затримки поставки товару, заявленого другим позивачем, відповідач сплачує неустойку (пеню) у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості непоставленого товару за кожний день затримки (п. 8.3 договору).

За невиконання або неналежне виконання зобов`язань щодо якості поставленого товару, відповідач сплачує на вимогу другого позивача штраф у розмірі 10% від вартості товару (п. 8.5 договору).

Сторони дійшли взаємної згоди щодо можливості застосування оперативно-господарських санкцій в порядку, передбаченому ст.ст. 235 і 237 Господарського кодексу України у разі невиконання чи неналежного виконання зобов`язань, передбачених цим договором (п. 8.7 договору).

Пунктом 7.1 договору передбачено, що договір набирає чинності з дня його підписання. Договір діє в частині поставки товару до 15.12.2022 р., а в частині грошових зобов`язань - до повного виконання.

21.11.2022 другим позивачем направлено відповідачу заявку № 902-5 щодо поставки товару у визначеній кількості та за ціною наступним чином: 24.11.2022 поставити 9 автомобілів швидкої медичної допомоги типу В з обладнанням загальною вартістю 23 850 000,00 грн; 25.11.2022 поставити 12 автомобілів швидкої медичної допомоги типу В з обладнанням загальною вартістю 31 800 000,00 грн; 08.12.2022 поставити 12 автомобілів швидкої медичної допомоги типу В з обладнанням загальною вартістю 3 180 000,00 грн; 09.12.2022 поставити 9 автомобілів швидкої медичної допомоги типу В з обладнанням загальною вартістю 23 850 000,00 грн; 15.12.2022 поставити 12 автомобілів швидкої медичної допомоги типу В з обладнанням загальною вартістю 31 800 000,00 грн.

В подальшому, 25.11.2022 та 06.12.2022 відповідачем доставлено 33 одиниці спецавтомобілів швидкої медичної допомоги на територію другого позивача. При цьому, як зазначає другий позивач, відповідач не виконав свого зобов`язання, передбаченого п. 4.4 договору, та не направив о 15:00 год. ні 24.11.2022, ні 05.12.2022 другому позивачу на електронну адресу письмове підтвердження. Незважаючи на невиконання відповідачем свого обов`язку письмово підтвердити наявність товару та дату його поставки, другий позивач 25.11.2022 і 06.12.2022 розмістив на своїй території всі 33 одиниці доставленого товару, однак жодна одиниця доставленого товару не була офіційно передана другом позивачу уповноваженим представником відповідача ні 25.11.2022, ні 06.12.2022, оскільки уповноважений представник відповідача не прибув до другого позивача у зазначені дати.

У зв`язку із чим, другий позивач не мав можливості розпочати приймання доставлених спецавтомобілів швидкої медичної допомоги, про що другим позивачем письмово повідомлено відповідача листом від 08.12.2022 № 936-5 та запропоновано направити уповноважених представників до другого позивача для офіційного передавання відповідачем другому позивачу автомобілів швидкої медичної допомоги типу В з обладнанням.

Як зазначав другий позивач, після отримання вищевказаного листа, 09.12.2022 до другого позивача прибули 5 представників відповідача для передачі від останнього до другого позивача товару. Цього ж дня представниками обох сторін було перевірено 4 одиниці товару щодо їх комплектності, передбаченої у специфікації. За результатами перевірки представниками відповідача та другого позивача встановлено, що всі 4 одиниці товару не відповідають комплектності, передбаченій у специфікації.

В подальшому, 12.12.2022 представниками сторін продовжено процедуру передачі товару, упродовж якої було перевірено 3 одиниці товару. За результатами перевірки представниками відповідача та другого позивача встановлено, що всі 3 одиниці товару не відповідають комплектності, передбаченій у специфікації.

13.12.2022 представниками сторін перевірено 7 одиниць товару. За результатами перевірки представниками відповідача та другого позивача встановлено, що всі 7 одиниць товару не відповідають комплектності, передбаченій у специфікації.

14.12.2022 представниками сторін перевірено 4 одиниці товару. За результатами перевірки представниками відповідача та другого позивача встановлено, що всі 4 одиниці товару не відповідають комплектності, передбаченій у специфікації.

15.12.2022 представниками сторін перевірено 2 одиниці товару. За результатами перевірки представниками відповідача та другого позивача встановлено, що всі 2 одиниці товару не відповідають комплектності, передбаченій у специфікації.

Таким чином, у період з 09.12.2022 по 15.12.2022 перевірено 20 одиниць товару щодо їх комплектності та встановлено, що всі вони не відповідають комплектності, передбаченій у специфікації, про що уповноваженими представниками сторін було складено акти про виявлені недоліки щодо комплектності товару № 8 від 15.12.2022, № 22 від 15.12.2022, № 9 від 14.12.2022, № 23 від 14.12.2022, № 10 від 14.12.2022, № 24 від 14.12.2022, № 25 від 13.12.2022, № 11 від 13.12.2022, № 26 від 13.12.2022, № 12 від 13.12.2022, № 27 від 13.12.2022, № 28 від 13.12.2022, № 13 від 13.12.2022, № 29 від 12.12.2022, № 14 від 12.12.2022, № 15 від 12.12.2022, № 33 від 09.12.2022, № 32 від 09.12.2022, № 31 від 09.12.2022, № 30 від 09.12.2022.

Поряд з цим, 21 одиниця товару, яка мала бути поставлена 09.12.2022 та 15.12.2022, відповідачем у встановлений договором строк поставлена не була.

15.12.2022 другим позивачем направлено відповідачу лист № 979-3, в якому другий позивач зазначив про те, що станом на 15.12.2022 відповідачем не забезпечено поставку 54 одиниць товару, а доставлені та перевірені 20 одиниць товару не відповідають комплектності, передбаченій в специфікації. Зважаючи на закінчення 15.12.2022 строку виконання зобов`язань відповідачем щодо поставки 54 одиниць товару, другий позивач вимагав від відповідача вжити негайних заходів для вивезення з території покупця 33 спецавтомобілів швидкої медичної допомоги, доставлених 25.11.2022 та 06.12.2022. Окрім цього, другий позивач повідомив відповідача, що після 23:59 год. 15.12.2022 він не несе жодної відповідальності, пов`язаної з перебуванням на його території 33 одиниць товару, доставлених 25.11.2022 та 06.12.2022.

Враховуючи викладене другим позивачем направлено відповідачу претензію № 980-3 від 16.12.2022 з вимогою сплатити штрафні санкції, передбачені п.п. 8.3, 8.5 договору, однак, відповіді на вказану претензію відповідачем не було надано, штрафні санкції за договором не сплачено, транспортні засоби не поставлено.

Звертаючись до суду з даним позовом, прокурор посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором № 333к про закупівлю автомобілів швидкої медичної допомоги від 02.11.2022, укладеним між другим позивачем та відповідачем у вигляді поставки товару неналежної якості та невиконання зобов`язання в строк, встановлений договором щодо поставки 21 одиниці товару, у зв`язку з чим Першим заступником керівника Київської міської прокуратури в інтересах держави в особі Київської міської ради та Комунальної організації «Київмедспецтранс» подано позов про стягнення з відповідача передбачених договором 14 310 000,00 грн штрафу та 6 675 821,90 грн пені.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, викладеними у оскаржуваному рішенні, з огляду на наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні чи скасуванню, виходячи з наступних підстав.

За приписами ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Під час здійснення представництва інтересів держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом звертатися до суду з позовом (заявою, поданням).

Згідно з ч.ч. 3-4 ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Згідно зі ст. 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладено представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Встановлюючи наявність підстав для представництва інтересів держави, обов`язковими є висновки Конституційного Суду України, викладені у рішенні від 08.04.1999 р. № 3-рп/99, про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (пункт 3 мотивувальної частини). Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте, держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств. Оскільки «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обгрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза інтересам держави, і ця заява є підставою для порушення справи в суді.

Водночас, згідно із вказаним рішенням Конституційного Суду України, поняття «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах» означає орган, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованих на захист інтересів держави. Таким органом, відповідно до ст.ст. 6, 7, 13 та 143 Конституції України, може виступати орган державної влади чи місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Так, позов у даній справі подано прокурором в інтересах держави, у тому числі - в особі Київської міської ради, уповноваженої діяти від імені та в інтересах територіальної громади, оскільки договір № 333к про закупівлю автомобілів швидкої медичної допомоги було укладено за наслідками проведеної публічної закупівлі (UA-2022-11-07-002175-a) за кошти місцевого бюджету.

За статтею 22 Бюджетного кодексу України, для здійснення програм та заходів, які реалізуються за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів. Відповідно до ч. 4 ст. 20 Бюджетного кодексу України відповідальний виконавець бюджетних програм у процесі їх виконання забезпечує цільове та ефективне використання бюджетних коштів протягом усього строку реалізації відповідних бюджетних програм у межах визначених бюджетних призначень.

У даному випадку Київська міська рада є головним розпорядником бюджетних коштів і через свої виконавчі органи зобов`язана діяти в інтересах громади та контролювати використання коштів місцевого бюджету.

Поряд з цим, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 55, ч. 1 ст. 63 ГК України комунальне підприємство, створене органом місцевого самоврядування, є господарською організацією, учасником господарських відносин, що діє на основі комунальної власності територіальної громади.

Згідно з Положенням Комунальної організації «Київмедспецтранс», затвердженим Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 11.01.2014 р. № 17 (у редакції Розпорядження від 15.11.2021 р. № 2352), Комунальна організація «Київмедспецтранс» є бюджетною неприбутковою організацією, що заснована на комунальній власності територіальної громади міста Києва та віднесена до сфери управління виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Власником організації є територіальна громада міста Києва, від імені якої діє Київська міська рада. Основною метою діяльності організації є спеціалізоване транспортне обслуговування та забезпечення спеціалізованим автотранспортом бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, створених Центром екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва, а також інших закладів охорони здоров`я, що засновані на комунальній власності територіальної громади міста Києва.

Згідно з ч. 5 ст. 162 ГПК України у разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

Поряд з цим, прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює його неналежно.

«Нездійснення захисту» виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається. «Здійснення захисту неналежним чином» виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною. «Неналежність» захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Як зазначено прокурором у позовній заяві, в даному випадку інтереси держави порушено внаслідок невиконання відповідачем обов`язків за договором про закупівлю автомобілів швидкої допомоги за кошти місцевого бюджету столиці, що становить суспільний інтерес і стосується прав та інтересів великого кола осіб - мешканців територіальної громади міста Києва, в життєво важливій сфері охорони здоров`я, а Київська міська рада, будучи обізнаною про неналежне виконання відповідачем обов`язків за вказаним договором, не вживала заходів реагування в межах повноважень, у тому числі - заходів цивільно-правового характеру з метою захисту інтересів територіальної громади щодо стягнення значної суми коштів неустойки за договором та/або шляхом вжиття інших заходів щодо забезпечення виконання постачальником зобов`язань з поставки для потреб мешканців територіальної громади міста автомобілів швидкої допомоги.

Враховуючи викладене, визначення у позові прокурором в якості позивача Київської міської ради як органу місцевого самоврядування, який є особою, уповноваженою на вжиття заходів представницького характеру щодо захисту інтересів територіальної громади, інтереси якої є складовою інтересів держави, узгоджується з підставами та предметом позову у даній справі.

Крім того, другий позивач укладаючи з відповідачем договір № 333к від 02.11.2022, розраховував на отримання автомобілів швидкої медичної допомоги з метою задоволення потреб територіальної громади, що відповідачем виконано не було та з огляду на що було порушено не лише інтереси комунального закладу як сторони правочину, а й інтереси територіальної громади міста Києва загалом.

Отже, керуючись приписами ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», Київська міська прокуратура звернулась до Київської міської ради із запитами від 25.11.2022 № 15/2-892вих-22, від 17.01.2023 № 15/2-24вих23, від 30.01.2023 № 15/2-84вих-23 щодо надання інформації, у тому числі - щодо дотримання вимог законодавства під час проведення другим позивачем закупівлі автомобілів екстреної (швидкої) медичної допомоги; нерозповсюдження законодавчої заборони на придбання товарів у юридичних осіб, кінцевим бенефіціарним власником яких є резиденти російської федерації, під час придбання транспортних засобів у відповідача; виявлення порушень під час проведення закупівель; стану виконання договору № 333к від 02.11.2022; результатів розгляду відповідачем претензії другого позивача щодо сплати штрафних санкцій за договором; вжитих заходів реагування, спрямованих на захист інтересів держави, а у разі невжиття таких заходів - зазначення причин останнього.

Листами від 16.12.2022 № 981-1, від 01.02.2023 № 148-1, від 17.02.2023 № 216-1 другий позивач повідомив прокуратуру, що будь-які кошти за договором № 333к від 02.11.2022 на рахунок відповідача не перераховувались; підстав для неукладення з відповідачем договору на закупівлю товарів виявлено не було; заходи цивільно-правового характеру знаходяться на стадії завершення.

У зв`язку з невжиттям першим та другим позивачем заходів реагування, спрямованих на захист інтересів територіальної громади, листами від 02.03.2023 № 15/2-165вих-23 та від 02.02.2023 № 15/2-166вих-23 Київська міська прокуратура повідомила про підготовку прокурором позовної заяви в інтересах держави в особі першого та другого позивача з вимогою до відповідача про стягнення неустойки (штрафу та пені) за договором та намір звернутись до суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що прокуратурою виконано вимоги, передбачені ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», що свідчить про наявність підстав для відповідного представництва інтересів держави в суді, у зв`язку з чим Перший заступник керівника Київської міської прокуратури з передбачених законом підстав звернувся з даним позовом до суду про 20 985 821,90 грн. за договором № 333к про закупівлю автомобілів швидкої медичної допомоги від 02.11.2022, у тому числі - 14 310 000,00 грн штрафу, 6 675 821,90 грн пені.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Також в ч. 1 ст. 193 ГК України передбачено, що до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник) зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин.

Стаття 655 ЦК України передбачає, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до приписів ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст. 530 цього Кодексу (ч. 1 ст. 663 ЦК України).

Порушенням зобов`язання відповідно до ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Однак, відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначав, серед іншого, що оскільки другим позивачем не було надано відповідачу підписані зі свого боку акти приймання-передачі товару або акти про виявлені недоліки у дні поставки товару (24.11.2022, 25.11.2022, 08.12.2022) то, у відповідності до п. 4.13 договору, акти приймання-передачі товару вважаються підписаними позивачем, а товар у кількості 33 одиниці - належним чином поставленим та таким, що підлягає оплаті, у зв`язку з чим відповідач звернувся до другого позивача з листом № 103 від 08.12.2022, у якому просив здійснити оплату поставленого товару у сумі 87 450 000,00 грн. Поряд з цим, як зазначає відповідач, 09.12.2022 до другого позивача прибули 5 представників відповідача, якими у той же день було складено акти про виявлені недоліки щодо комплектності товару. У відповідності з п. 4.12 договору акт про виявлені недоліки щодо комплектності товару є підставою для відповідача для усунення недоліків в обумовлені сторонами строки. Однак, другим позивачем, у порушення даної умови договору, не було надано відповідачу строку для усунення виявлених недоліків на підставі актів №№ 30-33 від 09.12.2022, а відразу прийнято рішення про повернення товару.

Поряд з цим, відповідач не погоджується з виявленими недоліками згідно складених актів про виявлені недоліки щодо комплектності товару та вимогою про сплату штрафу за начебто неякісний товар, оскільки поняття якості та комплектності не є тотожними поняттями за юридичним змістом. Крім того, відповідач відзначав, що недобросовісна поведінка другого позивача у зобов`язанні з поставки товару та невиконання ним необхідних дій, що випливають з договору, а саме - неприйняття партій товару у дні поставок (24.11.2022, 25.11.2022 та 08.12.2022) та нездійснення оплати (у строки до 01.12.2022, 02.12.2022 та 15.12.2022 відповідно), є простроченням кредитора - покупця, яке, в свою чергу, стало причиною прострочення зобов`язання відповідачем щодо поставки 21 одиниці товару, а тому і підстави для стягнення пені є відсутніми.

Водночас, другий позивач вказав на те, що у період з 24.11.2022 по 08.12.2022 відповідачем, силами та засобами третьої особи, було здійснено доставку 33 одиниць товару на територію другого позивача, що не є поставкою товару, оскільки ці два поняття відмінні за своїм значенням. Вказані фактичні обставини справи, на думку другого позивача, підтверджуються тим, що у товарно-транспортних накладних відсутня відмітка відповідальної особи другого позивача про отримання вантажу. Окрім того, відповідно до п. 10.1 договору особою, уповноваженою відповідачем виконувати умови договору, є заступник директора відповідача - Коморкін К.С., а відтак саме він є тією особою, яка повинна була здійснити передачу (поставку) товару та підписати акти приймання-передачі товару. Таким чином, надані відповідачем до матеріалів справи копії товарно-транспортних накладних про доставку товару, в розумінні ст. 76 ГПК України, є неналежними доказами. Поряд з цим, твердження відповідача про відмову представника другого позивача прийняти 33 одиниці товару через відсутність кількісного складу комісії другого позивача не відповідає дійсності, оскільки останній не відмовлявся від прийняття товару, а не мав змоги навіть розпочати процес прийняття товару через відсутність уповноваженого представника відповідача. При цьому, другий позивач наголошує на тому, що з метою належного приймання товару, керівником видано наказ від 16.11.2022 № 403 «Про приймання автомобілів швидкої медичної допомоги типу В та С», яким створено комісію з належного законодавчого приймання, головою якої призначено працівника другого позивача - Копчика Р.В., який, відповідно до п. 10.1 договору є особою, уповноваженою другим позивачем виконувати умови цього договору. З урахуванням наведеного, другий позивач зазначає, що твердження відповідача про те, що оскільки другим позивачем не надано відповідачу підписані зі свого боку акти приймання-передачі товару або акти про виявлені недоліки у дні поставки товару, а саме - 24.11.2022, 25.11.2022 та 08.12.2022, відповідно до п. 4.13 договору, акти приймання-передачі товару вважаються підписаними другим позивачем, а товар у кількості 33 одиниці - належним чином поставленим і таким, що підлягає оплаті, є безпідставними саме через відсутність уповноваженого представника відповідача. При цьому, доставлений на територію другого позивача товар не відповідав вимогам щодо якості товару, визначеним у договорі.

Другий позивач заперечує отримання від відповідача листа № 103 від 08.12.2022 про здійснення оплати поставленого товару на суму 87 450 000,00 грн., в якому зазначено, що згідно наданих у відповідності з п. 4.5 договору документів, право власності на 33 одиниці товару перейшло до другого позивача.

Однак, у матеріалах справи відсутні докази надсилання зазначеного вище листа, як і докази отримання даного листа другим позивачем.

Крім того, з урахуванням положень п. 4.7 договору про те, що право власності на товар, а також ризик випадкового пошкодження або знищення товару переходить до другого позивача з моменту зарахування коштів за товар на поточний рахунок відповідача, а також того, що другим позивачем не було здійснено прийняття товару та його оплату, з огляду на відсутність в матеріалах справи доказів оплати товару та доказів зарахування коштів за товар на поточний рахунок відповідача, вказане твердження відповідача про перехід права власності на товар до другого позивача є необґрунтованим та не відповідає дійсності.

Натомість, в матеріалах справи відсутні докази обумовлення сторонами строку для усунення недоліків в частині комплектності товару.

Так, відповідач просить відмовити в задоволенні даного позову в частині стягнення штрафу, посилаючись на те, що відповідно до специфікації до договору сторонами було узгоджено, що якість товару - автомобілів швидкої медичної допомоги має відповідати стандарту «Колісні транспортні засоби. Автомобілі швидкої медичної допомоги» ДСТУ EN 1789:2019, та встановлено кількісні характеристики товару. Сторонами не погоджувались більш високі вимоги щодо якості, а було визначено комплектацію та вимоги до неї у відповідності до потреб другого позивача, тобто, відповідачем відповідно до умов договору та чинного законодавства було належним чином підтверджено якість 33 поставлених другому позивачу одиниць товару, відтак вимога про стягнення 14 310 000,00 грн штрафу є безпідставною та необґрунтованою.

Згідно із ст. 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети. У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису. Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам. Продавець і покупець можуть домовитися про передання товару підвищеної якості порівняно з вимогами, встановленими законом.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 675 ЦК України товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу. Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк).

Згідно із ст. 268 ГК України, якість товарів, які поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів.

Як вбачається із специфікації до договору (додаток 1) сторонами узгоджено, що якість товару (автомобілів швидкої медичної допомоги) має відповідати стандарту «Колісні транспортні засоби. Автомобілі швидкої медичної допомоги» ДСТУ EN 1789:2019.

Пунктами 5.1 та 5.2 договору передбачено, що якість товару повинна відповідати державним стандартам, технічним умовам, що підтверджується сертифікатами відповідності, та чинному законодавству щодо показників якості такого роду/виду товарів, тощо.

Як вбачається із матеріалів справи, на підтвердження якості товару, що поставляється, відповідачем надано другому позивачу сертифікат відповідності вимогам ДСТУ EN 1789:2019 на продукцію - Спеціалізовані автомобілі швидкої медичної допомоги типу Al, А2, В, С № UA.101-0198-22.00 від 15.06.2022, виданий уповноваженим органом з оцінки відповідності ДУО «Політехмед», яким посвідчено відповідність поставленого другому позивачу товару вимогам стандарту «Колісні транспортні засоби. Автомобілі швидкої медичної допомоги» ДСТУ EN 1789:2019, тобто законодавчо встановленим вимогам щодо якості автомобілів швидкої медичної допомоги. Також другому позивачу надано відповідачем декларацію про відповідність № 02-2021 від 18.01.2021, яка є документом, складеним відповідачем, як виробником, на виконання вимог Технічного регламенту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.10.2013 № 753, якою посвідчується якість та відповідність товару.

Відповідно до ст. 682 ЦК України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, що відповідає умові договору купівлі-продажу щодо комплектності. Якщо договором купівлі-продажу не встановлено умов щодо комплектності товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, комплектність якого визначається звичаями ділового обороту або іншими вимогами, що звичайно ставляться.

Аналіз статей 669, 671, 673, 682 ЦК України свідчить про те, що предмет договору купівлі-продажу (поставки), зокрема майно (товар), характеризується певними критеріями (ознаками), встановленим у договорі: кількістю, асортиментом, якістю, комплектністю.

Тобто, товар має відповідати вимогам щодо асортименту, комплектності, кількості та якості, тари та (або) упаковки товару у відповідності до умов договору, і тільки в цьому випадку вважається, що продавець належним чином виконав свій обов`язок щодо передачі товару у власність.

Так, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що поняття асортимент, комплектність, кількість, якість не є тотожними поняттями. Вони різняться за юридичним змістом, правовою природою, а також і за обсягом прав покупця.

Наведений правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.02.2023 у справі № 916/604/21, від 05.12.2023 у справі № 905/691/21, від 10.01.2024 у справі № 911/1249/22.

Пунктом 8.5 договору сторонами погоджено умову про те, що за невиконання або неналежне виконання зобов`язань щодо якості поставленого товару відповідач сплачує на вимогу другого позивача штраф у розмірі 10% від вартості товару.

Однак, враховуючи викладене вище, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про те, що даний пункт договору не стосується невиконання або неналежного виконання відповідачем зобов`язань саме щодо комплектності поставленого товару, недоліки якого були встановлені актами про виявлені недоліки щодо комплектності товару № 8 від 15.12.2022, № 22 від 15.12.2022, № 9 від 14.12.2022, № 23 від 14.12.2022, № 10 від 14.12.2022, № 24 від 14.12.2022, № 25 від 13.12.2022, № 11 від 13.12.2022, № 26 від 13.12.2022, № 12 від 13.12.2022, № 27 від 13.12.2022, № 28 від 13.12.2022, № 13 від 13.12.2022, № 29 від 12.12.2022, № 14 від 12.12.2022, № 15 від 12.12.2022, № 33 від 09.12.2022, № 32 від 09.12.2022, № 31 від 09.12.2022, № 30 від 09.12.2022.

Крім того, із положень договору не вбачається, що сторонами погоджено умову щодо відповідальності відповідача та сплати штрафних санкцій за невиконання зобов`язань щодо комплектності поставленого товару.

Враховуючи викладене, з огляду на умови договору та обставини справи, наявність актів саме про виявлені недоліки щодо комплектності товару, надання відповідачем другому позивачу сертифікату відповідності вимогам ДСТУ EN 1789:2019 на продукцію - Спеціалізовані автомобілі швидкої медичної допомоги типу Al, А2, В, С № UA.101-0198-22.00 від 15.06.2022 та декларації про відповідність № 02-2021 від 18.01.2021, якими посвідчено якість та відповідність товару, помилкове ототожнення у даному випадку понять комплектності та якості, які не є тотожними поняттями в силу приписів статей 671, 673, 682 ЦК України, а також відсутність погодження у договорі умови про відповідальність щодо порушення зобов`язань стосовно комплектності товару, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача 14 310 000,00 грн штрафу на підставі п. 8.5 договору.

Також прокурором заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача пені у розмірі 6 675 821,90 грн.

Так, відповідно до вимог ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з ч. 6 ст. 232 ГК України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Як вбачається із матеріалів справи, сторонами у п. 8.3. договору погоджено умову про те, що у разі затримки поставки товару, заявленому другим позивачем, відповідач сплачує неустойку (пеню) у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості непоставленого товару за кожний день затримки.

Водночас, заперечуючи щодо нарахованої прокурором пені, відповідач зазначає, що договірні санкції підлягають нарахуванню лише до дати розірвання договору, оскільки з моменту розірвання договору він більше не діє, таким чином, враховуючи, що другий позивач у листі від 17.02.2023 № 216-1 повідомив Київську міську прокуратуру про розірвання договору № 333к від 02.11.2022, заявлена прокурором до стягнення пеня охоплює період поза межами строку дії договору, тобто після дати його розірвання (15.12.2023), тому, на думку відповідача, вимога про стягнення пені не підлягає задоволенню.

Другий позивач заперечив розірвання договору № 333к від 02.11.2022, оскільки наявними в матеріалах справи доказами останнє не підтверджується та не відповідає дійсності.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Частинами 1, 4 статті 188 ГК України, передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Статтею 651 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Таким чином, зміна та розірвання господарських договорів допускається лише за згодою сторін або в судовому порядку (у разі відсутності згоди іншої сторони, яка отримала вимогу/пропозицію про розірвання договору).

Крім того, пунктами 7.3, 7.4 договору, сторонами погоджено умови про те, що зміни, доповнення до договору, а так само розірвання договору оформлюються в письмовій формі та підписуються уповноваженими представниками сторін. Розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, за винятком випадків передбачених цим договором.

Відповідно до п. 8.7.1 договору за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань, передбачених цим договором, сторонами може бути застосована така оперативно-господарська санкція як одностороння відмова від цього договору у повному обсязі (розірвання договору) - у разі порушення зобов`язання другою стороною.

Згідно із підп. 8.7.1.8 договору, одностороння відмова від цього договору у повному обсязі (розірвання договору) може застосовуватися другим позивачем у разі невиконання або неналежного виконання відповідачем зобов`язань, передбачених цим договором.

Водночас, порядок застосування оперативно-господарських санкцій, в тому числі - одностороння відмова від договору (розірвання договору), чітко визначений пунктом 8.7.3 договору, відповідно до якого про застосування оперативно-господарської санкції (однієї, декількох одночасно чи одночасно усіх, передбачених цим договором) управнена сторона письмово повідомляє другу сторону. Письмове повідомлення про застосування оперативно-господарської санкції направляється рекомендованим цінним листом (з описом вкладення та повідомленням про вручення) на адресу фактичного місця знаходження сторони, зазначену в цьому договорі, або направляється у вигляді скан-копії на електронну адресу сторони, зазначену в цьому договорі.

Однак, у матеріалах справи відсутні докази, які свідчать та підтверджують факт повідомлення другим позивачем відповідача про односторонню відмову від договору відповідно до п. 8.7.3 договору, також відсутні докази, які свідчать про розірвання договору за згодою сторін з дотриманням порядку, передбаченого п. 7.3 договору, у зв`язку із чим, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що договір № 333к про закупівлю автомобілів швидкої медичної допомоги від 02.11.2022 не є розірваним, тому, період, за який прокурором нараховано заявлену до стягнення пеню, є обгрунтованим.

Відповідно до п. 3.1 договору розрахунки за поставлений товар здійснюються протягом 5 банківських днів після отримання товару, на підставі наданої відповідачем видаткової накладної, акту приймання-передачі товару та рахунку-фактури, підписаного сторонами, а у випадку затримки бюджетного фінансування - протягом 5 робочих днів з моменту отримання коштів відповідно до ч. 1 ст. 49 Бюджетного кодексу України.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що у матеріалах справи відсутні акти приймання-передачі товару.

Враховуючи те, що доказів прийняття товару другим позивачем, у встановленому договором порядку, і, відповідно, виникнення у другого позивача обов`язку з оплати поставленого відповідачем товару, матеріали справи не містять, у зв`язку із чим, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що доводи відповідача, що прострочення постачання ним 21 одиниці товару спричинене неналежним виконанням зобов`язань другим позивачем, є необґрунтованим та спростовується матеріалами справи.

Так, як вбачається із умов договору та заявки № 902-5 від 21.11.2022 відповідач мав обов`язок з поставки другому позивачу 9 автомобілів швидкої медичної допомоги типу В з обладнанням загальною вартістю 23 850 000,00 грн 09.12.2023 та 12 автомобілів швидкої медичної допомоги типу В з обладнанням загальною вартістю 31 800 000,00 грн 15.12.2023.

Водночас, матеріали справи не містять доказів виконання вказаного вище обов`язку відповідача щодо поставки товару, що є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої п. 8.3 договору, у вигляді сплати пені.

Перевіривши розрахунок пені, наведений у позовній заяві, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що пеня, нарахована за період з 10.12.2022 по 10.03.2023 на суму 23 850 000,00 грн, складає суму у розмірі 2 973 082,18 грн, а пеня, нарахована за період з 16.12.2022 по 10.03.2023 на суму 31 800 000,00 грн, складає суму у розмірі 3 702 739,72 грн, у зв`язку із чим, позовна вимога про стягнення з відповідача пені у розмірі 6 675 821,90 грн з підстави затримки поставки товару, заявленому другим позивачем, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.ст. 76-79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів апеляційного господарського суду з огляду на встановлені обставини справи, відсутність погодженої сторонами за договором умови щодо відповідальності відповідача та сплати штрафних санкцій за невиконання зобов`язань щодо комплектності поставленого товару, погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача 14 310 000,00 грн штрафу на підставі п. 8.5 договору, водночас, наявність підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача 6 675 821,90 грн пені, нарахованої за затримку поставки товару, у зв`язку із чим, підстави для зміни чи скасування рішення Господарського суду Київської області від 07.03.2024 у справі № 911/826/23, відсутні.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що доводи скаржників, викладені ними у апеляційних скаргах не є такими, що можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, наведені доводи скаржників не спростовують висновків суду першої інстанції та зводяться до переоцінки доказів та встановлених судом обставин.

Колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що учасникам справи надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, скаржниками не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційних скарг ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення прийняте відповідно до вимог процесуального та матеріального права, підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Таким чином, апеляційні скарги Першого заступника керівника Київської міської прокуратури та Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоспецпром» на рішення Господарського суду Київської області від 07.03.2024 у справі № 911/826/23 задоволенню не підлягають. Рішення Господарського суду Київської області від 07.03.2024 у справі № 911/826/23 слід залишити без змін.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційних скарг, судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на скаржників в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 8, 11, 74, 129, 240, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Першого заступника керівника Київської міської прокуратури та Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоспецпром» на рішення Господарського суду Київської області від 07.03.2024, повний текст рішення складено 25.03.2024 у справі № 911/826/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 07.03.2024 у справі № 911/826/23 залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд апеляційних скарг покласти на скаржників.

4. Справу № 911/826/23 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням приписів п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Текст постанови складено та підписано 07.08.2024, зокрема, у зв`язку із перебуванням судді Гаврилюка О.М. у відпустці та періодичною відсутністю електроживлення у приміщенні суду протягом червня-липня 2024р.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді А.Г. Майданевич

Б.О. Ткаченко