СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року м. Харків Справа № 922/43/22

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Слободін М.М., суддя Гребенюк Н.В. , суддя Шутенко І.А.

за участю секретаря судового засідання Соляник Н.В.

за участю представників сторін:

позивача - не з`явився

відповідача - Новохацька Н.І.

третьої особи - Минець В.І.

розглянувши апеляційну скаргу ТОВ "Кернел-Трейд" (вх.№77Х/1) на рішення господарського суду Харківської області від 22.11.2022 у справі № 922/43/22 (повний текст якого складено та підписано 29.11.2022 у приміщенні господарського суду Харківської області суддею Погореловою О.В.)

за позовом ОСОБА_1 в інтересах Фермерського господарства "Колос", с. Топольське

до ОСОБА_2 , с. Олександрівка,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ТОВ "Кернел-Трейд", м. Київ

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , в інтересах Фермерського господарства "Колос" звернувся до господарського суду Харківської області в порядку ст. 54 ГПК України із позовом до відповідача - ОСОБА_2 , в якому просив стягнути з відповідача 447 498,35 грн. збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) її посадової особи.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що під час проведеного службового розслідування було встановлено факт неналежного виконання посадових обов`язків головою ФГ "Колос" ОСОБА_2 , а саме: укладення договору поставки №ХРВ22-00753 від 12.07.2021 з перевищенням повноважень, передбачених Статутом ФГ "Колос", через що останньому завдано збитків у розмірі 447 498,35 грн. Судові витрати позивач просить суд покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 24.01.2022 позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Цією ж ухвалою до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача залучено Товариство з обмеженою відповідальністю "Кернел-Трейд".

Ухвалою господарського суду Харківської області від 01.11.2022, занесеною до протоколу судового засідання, відмовлено у задоволенні клопотання третьої особи про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи.

Рішенням господарського суду Харківської області від 22.11.2022 у справі № 922/43/22 в задоволенні позову відмовлено повністю.

ТОВ "Кернел-Трейд" із вказаним рішенням не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить змінити рішення господарського суду Харківської області від 22.11.2022 по справі № 922/43/22 в частині висновків суду першої інстанції, які зводяться до того, що відповідач договір поставки №РВ22-00753 від 12.07.2021 із ТОВ «КЕРНЕЛ -ТРЕЙД» не укладав та вказаний договір є таким, що не відбувся, тобто є неукладеним.

Обґрунтування скарги, зокрема, полягають у незгоді скаржника із висновком суду про встановлення факту неукладеності договору поставки №ХРВ22-00753 від 12.07.2021.

Для встановлення дійсних обставин підписання договору поставки № ХРВ22-00753 від 12.07.2021 апелянт просив призначити почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставити питання про те, чи виконано підписи від імені ОСОБА_2 у договорі поставки № ХРВ22-00753 від 12.07.2021, розташовані на першому, другому, третьому, четвертому аркушах у рядках: «Постачальник», а також на четвертому аркуші в графі «Постачальник» у рядку «Директор ОСОБА_2.» особисто ОСОБА_2 чи іншою особою.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.01.2023 у справі № 922/43/22 відкрито апеляційне провадження за апеляційною ТОВ "Кернел-Трейд" на рішення господарського суду Харківської області від 22.11.2022 у справі № 922/43/22.

31.01.2023 від представника відповідача ОСОБА_2. на адресу Східного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він проти її задоволення заперечує. Крім того, відповідач вважає відсутніми підстави для призначення по справі почеркознавчої експертизи. Вказує на обґрунтованість та належність поданих до суду першої інстанції доказів, зокрема експертних висновків Національного наукового центру Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса за № 38890 від 14.01.2022 та за № 38903 від 14.01.2022.

Відповідно до приписів ч. 1 статті 273 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

24.02.2022 Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. В подальшому строк дії воєнного стану було продовженою.

Відповідно до наказу Східного апеляційного господарського суду від 25.03.2022 №03 «Про встановлення особливого режиму роботи суду в умовах воєнного стану» встановлено особливий режим роботи Східного апеляційного господарського суду в умовах воєнного стану з 01.04.2022 та запроваджено відповідні організаційні заходи, зокрема:

- тимчасово зупинено розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу до усунення обставин, які в умовах воєнної агресії проти України зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів і працівників суду;

- запроваджено з 01.04.2022 роботу Східного апеляційного господарського суду у віддаленому режимі. Режим роботи суду може бути змінений з урахуванням об`єктивних обставин загострення збройної агресії (у тому числі ведення бойових дій) на адміністративно-територіальній одиниці місця розташування суду;

- рекомендовано учасникам судових справ утриматись від відвідування суду, свої процесуальні права та обов`язки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України, реалізовувати з використанням офіційної електронної пошти суду: ;

- забезпечено приймання та опрацювання вхідної кореспонденції, що надходить до суду засобами електронного зв`язку. У разі відсутності об`єктивної можливості дотримання приписів процесуального законодавства та Положення про автоматизовану систему документообігу суду, відповідні дії здійснювати після усунення обставин, що зумовили таку неможливість.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.

При цьому, згідно Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

На підставі вищевикладеного, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, враховуючи поточну обстановку, що склалася в місті Харкові, суд був вимушений вийти за межі строку встановленого ст.273 ГПК України.

14.03.2023 до канцелярії Східного апеляційного господарського суду від заявника апеляційної скарги надійшло клопотання, в якому він просив апеляційний суд доручити проведення експертизи Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.03.2023 у справі № 922/43/22 частково задоволено клопотання апелянта ТОВ "Кернел-Трейд" про призначення судової почеркознавчої експертизи у справі.

Призначено у справі № 922/43/22 судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено ДніпроНДІСЕ (49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вул. Січеславська Набережна, будинок 17, офіс 801);

На розгляд та вирішення експерта поставлено наступне питання:

- Чи виконано підписи від імені ОСОБА_2 у договорі поставки №XPB22-00753 від 12.07.2021, розташовані на першому, другому, третьому, четвертому аркушах у рядках: "Постачальник", а також на четвертому аркуші в графі "Постачальник" у рядку "Директор" особисто ОСОБА_2 чи іншою особою?

Попереджено експерта про передбачену законом кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 Кримінального кодексу України.

Провадження у справі № 922/43/22 зупинено до отримання висновку судової експертизи.

Після отримання висновку судової експертизи, ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.07.2023 провадження у справі було поновлено, розгляд справи призначено на 19.09.2023.

Висновок експерта був досліджений колегією суддів, встановлені колегією суттєві дефекти експертного висновку були зазначені в ухвалі від 19.09.2023 у даній справі.

12.09.2023 від представника апелянта надійшло клопотання про призначення повторної комісійної експертизи.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.09.2023 призначено у справі № 922/43/22 повторну судову почеркознавчу комісійну експертизу, проведення якої доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (код за , місцезнаходження 65011, Одеська обл., вул. Успенська, буд. 83/85);

На розгляд та вирішення експерта поставлено наступне питання:

- Чи виконано підписи від імені ОСОБА_2 у договорі поставки № ХРВ22-00753 від 12.07.2021, розташовані на першому, другому, третьому, четвертому аркушах у рядках: «Постачальник», а також на четвертому аркуші в графі «Постачальник» у рядку «Директор» особисто ОСОБА_2 чи іншою особою?.

Провадження у справі № 922/43/22 зупинено до отримання висновку судової експертизи.

Після отримання висновку судової експертизи, ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.06.2024 було поновлено провадження у справі, розгляд справи призначено на 30.07.2024.

У висновку Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз МУЮ № 21-1750 зазначено про те, що підписи від імені ОСОБА_2 у наданому третьою особою оригіналі договору поставки № ХРВ220753 від 12.07.2021, розташовані на першому, другому, третьому, четвертому аркушах у рядках: «Постачальник», а також на четвертому аркуші в графі «Постачальник» у рядку «Директор», виконані не самим ОСОБА_2 , а іншою особою (ми) з наслідуванням підпису ОСОБА_2 .

У судовому засіданні, яке відбулося 30.07.2024, прийняли участь представник заявника апеляційної скарги та відповідача по справі, представник позивача в черговий раз в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання.

Ухвала Східного апеляційного господарського суду від 25.06.2024 про поновлення провадження у справі та призначення її до розгляду була надіслана до електронного кабінету ФГ «Колос» та отримана ним 25.06.2024.

Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки судом апеляційної інстанції було створено всі необхідні умови для реалізації сторонами своїх процесуальних прав, належним чином повідомлено сторін про час та місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача.

Відповідно до приписів статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі ( ч.1 ст.270 ГПК України).

Заслухавши доповідь головуючого по справі (суддю-доповідача), дослідивши обставини справи, апеляційну скаргу, відзив на апеляційну скаргу, заслухавши представників сторін які з`явилися у судове засідання, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія приходить до висновку про обґрунтованість апеляційної скарги.

Колегією суддів встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Звертаючись із позовом до суду, позивач вказував на те, що Фермерське господарство "Колос" існує з 02.12.1992, є сільськогосподарським товаровиробником, займається вирощуванням продукції рослинництва та оптовою торгівлею зерном. Єдиним засновником та кінцевим бенефіціарним власником ФГ "Колос" є ОСОБА_1 , частка якого у статутному капіталі (відсоток права голосу в юридичній особі) становить 100%. ОСОБА_1 є також єдиним учасником та кінцевим бенефіціарним власником ПП "Золота Нива 1".

16.12.2021 ОСОБА_1 стало відомо про те, що на адресу ПП "Золота Нива 1" засобами поштового зв`язку від ТОВ "Кернел-Трейд" надійшла вимога за вих. №10/12/2 від 10.12.2021, в якій останнє вимагало від підприємства "обов`язкового повного виконання договору поставки №ХРВ22-00750 від 12.07.2021".

У зв`язку з надходженням даної вимоги, рішенням ОСОБА_1 , було вирішено провести службове розслідування у відношенні директора ПП "Золота Нива 1". Також доручено відповідальним особам інших суб`єктів господарювання, єдиним власником (учасником) яких є ОСОБА_1 , перевірити документацію на предмет взаємовідносин з ТОВ "Кернел-Трейд".

За результатами перевірки у невідомому місці був виявлений примірник договору поставки №XPB22-00753 від 12.07.2021, укладеного між ФГ "Колос" (постачальник) і ТОВ "Кернел-Трейд" (покупець), за змістом якого ФГ "Колос" (як і ПП "Золота Нива 1") зобов`язувалось у період з 01.10.2021 до 01.12.2021 поставити ТОВ "Кернел-Трейд" 4000 тон насіння соняшника попередньою загальною вартістю 61 204 411,20 грн. з ПДВ. Знайдений договір також містив умови про застосування до постачальника штрафних санкцій, зокрема, згідно з п.5.1 договору "за прострочення поставки Товару на строк до 5 календарних днів Постачальник сплачує Покупцю штраф в розмірі 20% від вартості несвоєчасно поставленого Товару, а в разі прострочення поставки більш ніж на 5 днів (в т.ч. непоставка або неповна поставка Товару) - штраф в розмірі 25% від вартості несвоєчасно поставленою (непоставленого) Товару".

Відповідно до змісту акту перевірки від 22.12.2021 та позовної заяви, єдиний засновник ФГ "Колос" не погоджував у 2021 році вчинення правочину з ТОВ "Кернел-Трейд" на умовах за якими б господарство взяло на себе вказані вище зобов`язання; рішення про укладення між ФГ "Колос" і ТОВ "Кернел-Трейд" договору поставки соняшника засновником не приймалось; обміну документами з приводу укладення чи виконання договору поставки №ХРВ22-00753 від 12.07.2021 не здійснювалось; будь-яких дій, які б свідчили про схвалення правочину, прийняття його до виконання або фактичне виконання, не вчинялось.

У зв`язку з виявленням примірнику договору поставки №ХРВ22-00753 від І2.07.2021 рішенням єдиного засновника ФГ "Колос" від 20.12.2021 було вирішено провести службове розслідування (перевірку) у відношенні голови ФГ "Колос" ОСОБА_2 , створено комісію для проведення службового розслідування; ОСОБА_2 тимчасово відсторонено від виконання обов`язків голови господарства.

З акту службового розслідування (перевірки) від 22.12.2021 вбачається, що в ході ревізії договорів, первинної та фінансової документації ФГ "Колос" виявлено примірник оригіналу договору поставки №ХРВ22-00753 від 12.07.2021, проте жодні листи або документи стосовно вказаного договору від ТОВ "Кернел-Трейд" поштовим зв`язком не поступали, у книзі реєстрації вхідної кореспонденції господарства не зареєстровані. Одночасно, комісією з проведення службового розслідування підтверджено відсутність вчиненого у встановленій письмовій формі рішення єдиного засновника ФГ "Колос" про погодження (укладення) договору поставки №ХРВ22-00753 від 12.07.2021.

За результатами службового розслідування ОСОБА_2 свою причетність до укладення згаданого договору заперечував, пояснивши, що ніколи не підписував договір поставки №XPB22-00753 від 12.07.2021 з ТОВ "Кернел-Трейд", печатку фермерського господарства на ньому не ставив.

Згідно зі змістом Акту службового розслідування (перевірки) від 22.12.2021 укладення договору поставки №XPB22-00753 від 12.07.2021 вчинене з порушенням порядку його попереднього погодження засновником, обов`язковість якого передбачено Статутом ФГ "Колос"; документальних підтверджень надання обов`язкової згоди єдиного засновника ФГ "Колос" на укладення договору поставки №ХРВ22-00753 від 12.07.2021 комісією не виявлено; за результатами перевірки встановлено факт неналежного виконання посадових обов`язків головою ФГ "Колос" ОСОБА_2 внаслідок укладення договору поставки №ХРВ22-00753 від 12.07.2021 з перевищенням своїх повноважень, передбачених Статутом ФГ "Колос".

Рішенням єдиного засновника ФГ "Колос" від 23.12.2021 вирішено звернутися до суду в інтересах ФГ "Колос" в порядку ст. 54 ГПК України з вимогою про відшкодування збитків, заподіяних фермерському господарству діями голови у зв`язку з укладенням ним договору поставки №ХРВ22-00753 від 12.07.2021 з ТОВ "Кернел-Трейд".

Як зазначалося вище, у задоволенні позовних вимог було відмовлено у зв`язку із тим, що відповідач договір поставки № ХРВ22-00753 під 12.07.2021 з ТОВ «Кернел-Трейд» не укладав та вказаний договір взагалі є неукладеним.

Заявник апеляційної скарги просить виключити з тексту рішення висновок суду про неукладеність договору поставки №ХРВ22-00753 від 12.07.2021 між ФГ «Колос» та ТОВ «Кернел-Трейд».

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Рішенням власника позивача від 20.12.2021 вирішено звернутися до суду в інтересах позивача у порядку статті 54 ГПК України з вимогою про відшкодування збитків, завданих підприємству діями директора у зв`язку з укладенням ним договору поставки від 12.07.2021 № ХРВ22-00753 з третьою особою.

Між тим, колегія суддів вбачає очевидну безпідставність поданого позову поза будь-якою залежністю від статусу договору (укладений/неукладений).

Відповідно до ст. 89 ГК України посадові особи відповідають за збитки, завдані ними товариству у разі, якщо такі збитки були завдані: 1) діями, вчиненими посадовою особою з перевищенням або зловживанням службовими повноваженнями; 2) діями посадової особи, вчиненими з порушенням порядку їх попереднього погодження або іншої процедури прийняття рішень щодо вчинення подібних дій, встановленої установчими документами товариства; 3) діями посадової особи, вчиненими з дотриманням порядку їх попереднього погодження або іншої процедури прийняття рішень, але для отримання такого погодження посадова особа подала недостовірну інформацію; 4) бездіяльністю посадової особи у випадку, коли вона була зобов`язана вчинити певні дії відповідно до покладених на неї обов`язків; 5) іншими винними діями посадової особи.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем не доведено жодного з перелічених елементів.

Так, позов обґрунтований нібито вчиненням відповідачем дій (укладення договору) із перевищенням повноважень (без погодження із засновником фермерського господарства).

При цьому позивач не посилається на будь-яку конкретну норму Статуту ФГ, яка б вимагала отримання такого погодження.

Більше того, п. 7.2. - 7.4. Статуту фермерського господарства, наданого самим позивачем, встановлено право відповідача укладати договори без погодження із засновником господарства.

Аналогічним чином позивач не наводить жодних доказів спричинення фермерському господарству "Колос" будь-яких реальних збитків.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.05.2021 у справі №910/11027/18 зазначено, що за загальним правилом розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна або робіт, необхідних для відновлення речі (стаття 1192 Цивільного кодексу України). Це співвідноситься із частиною другою статті 22 Цивільного кодексу України відповідно до якої збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Аналогічні положення закріплені у ст. 225 ГК України.

В усіх наведених нормах законодавцем використаний такий термін, як "фактична шкода", близьким до цього терміна є термін "фактично заподіяна шкода", зустрічається також термін "фактичні збитки", "прямий збиток". У більшості випадків ці поняття повинні тлумачитись як синонім поняття реальних збитків, тобто витрат, зроблених управненою стороною, або тих витрат, яких вона не може уникнути.

У зв`язку із викладеним колегія суддів звертає увагу учасників спору на дві суттєві обставини. По-перше, на день подання позову позивач (юридична особа) не поніс ніяких реальних збитків. По-друге, управленою стороною в розумінні ст. 22 ЦК України та ст. 225 ГК України є особа, право якої порушено. Між тим, позивач не наводить жодних доказів перевищення відповідачем своїх повноважень, зловживання повноваженнями тощо, а сам по собі негативний результат господарської діяльності підприємства не може бути кваліфікований як збитки.

Як вбачається з матеріалів справи позивач довільно визначив суму збитків у розмірі 447 498,35 грн.

Крім того, колегія суддів зазначає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на недопустимому доказі, в силу чого є очевидно помилковим і навіть носить характер нонсенсу.

Так, обґрунтовуючи позов, позивач посилається на копію договору поставки № ХРВ22-00753 від 12.07.2021, який був виявлений ним під час перевірки документації на предмет взаємовідносин з ТОВ «Кернел-Трейд», тобто знайдений незазначеними особами у незазначеному місті.

При цьому, відповідно до змісту позову, позивач ніколи не укладав такого договору, аналогічно відповідач заперечив укладання такого договору, а третя особа ніколи не підтверджувала позивачу або суду дійсність екземпляру, відшуканого незазначеними особами у незазначеному місті.

За цих умов, опираючись на міркування здорового глузду, неможливо зрозуміти, чому позивач надає значення доказу документу, дійсність і належний генезис якого заперечують усі учасники спору. Аналогічна помилка допущена і судом першої інстанції, який з невідомих причин прийняв зазначений екземпляр як доказ.

Відповідно до статті 77 ГПК України допустимість доказів полягає у тому, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Допустимість доказів має загальний і спеціальний характер. Загальний характер полягає в тому, що незалежно від категорії справ слід дотримуватися вимоги щодо отримання інформації з визначених законом засобів доказування з додержанням порядку збирання, подання і дослідження доказів. Спеціальний характер полягає в обов`язковості певних засобів доказування для окремих категорій справ чи забороні використання деяких із них для підтвердження конкретних обставин справи.

Отже, недопустимі докази - це в тому числі докази, походження яких невідомо.

Ігноруючи ці очевидні міркування, суд першої інстанції кваліфікував письмовий документ, знайдений невідомими особами у невідомому місці, як належний доказ, після чого прийняв у якості похідного доказу експертні дослідження такого "доказу" (висновки від 14.01.2022 №№ 38890, 38903), з якого випливає, що відповідач цей екземпляр не підписував.

Колегія суддів вважає, що недопустимість доказу тягне і дефект похідного доказу - експертних досліджень від 14.01.2022 №№ 38890, 38903, в силу чого висновки суду першої інстанції про неукладеність договору суперечать процесуальному закону.

Крім того колегія суддів вважає помилковими твердження суду першої інстанції про неукладеність договору поставки № ХРВ22-00753 від 12.07.2021 з огляду на наступне.

Неукладений договір характеризується неузгодженням сторонами його суттєвих умов, що унеможливлює навіть часткове виконання такого договору.

В той же час договір, до виконання якого сторони приступили, тобто виконали його повністю або частково, не може бути визнаний неукладеним.

Аналогічна правова позиція відображена у постанові ВП ВС від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18).

Між тим, порядок і ступінь виконання договору поставки № ХРВ22-00753 від 12.07.2021 не були предметом доказування у даній справі і не доводилися сторонами. За відсутності таких даних у суду не було підстав виносити судження про неукладеність зазначеного договору.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на очевидну узгодженість дій позивача та відповідача у даній справі, яка, на переконання колегії суддів, була спрямована на штучне створення судового висновку про неукладеність договору.

Так, принцип розумності (п. 6 ч.1 ст. 3 ЦК України) є базовим принципом цивільного законодавства, який розповсюджує свою дію в тому числі на вирішення приватних спорів.

Опираючись на принцип розумності та міркування здорового глузду, колегія суддів зазначає, що дії позивача та відповідача не можуть отримати логічного пояснення за межами припущення про спільні узгоджені процесуальні дії.

Зокрема, перебіг даного спору є наступним: позивач за допомогою невідомих співробітників та в невідомому місці відшукав письмовий текст договору поставки № ХРВ22-00753 від 12.07.2021. Усвідомлюючи, що він такого договору не укладав і відповідач "вийшов за межі повноважень", позивач передав цей документ відповідачу, тобто особі, яку він звинувачує в спричиненні шкоди шляхом укладання цього самого договору. Причина такої дії позивачем ніколи суду не пояснювалася і залишається невідомою. Відповідач, достеменно усвідомлюючи, що не може підтвердити походження документу, знайденого у невідомому місці невідомими особами, ініціював і оплатив експертні дослідження цього документу. Після цього відповідач повернув знайдений документ позивачу, тим самим забезпечивши останньому можливість подання позову. Незважаючи на існування висновків про те, що знайдений догорів підписаний не відповідачем, позивач все одно подав позов до відповідача про стягнення шкоди. Після подання позову позивач самоусунувся від участі у розгляді спору і не з`явився у жодне судове засідання по суті спору. Відповідач надав суду висновки експертних досліджень і наполягав на кваліфікації судом цього договору як неукладеного. Спір фактично відбувся між відповідачем та третьою особою і він не стосувався обґрунтованості позовних вимог в частині повноважень відповідача, порушення відповідачем Статуту, реальності та розміру збитків тощо, а стосувався лише однієї обставини - неукладення договору поставки між позивачем та третьою особою.

Звісно, такий екстраординарний перебіг спору може бути пояснений настільки ж екстраординарними обставинами, на даний час суду невідомими, однак колегія суддів керується принципом простоти (бритвою Оккама) і кваліфікує наведений перебіг подій як доказ узгоджених дій позивача і відповідача, спрямованих на штучне створення судового висновку про неукладеність договору поставки.

При цьому колегія суддів зазначає, що не являючись судовою преюдицією (юридична оцінка не є преюдиційним фактом), висновок суду про неукладеність договору, тим не менш, впливає на стійкість цивільного обороту і може бути використаний позивачем в інших судових спорах з метою дискредитації правочину.

Опираючись на викладене і приймаючи до уваги, що висновок суду першої інстанції про неукладеність договору є безпідставним, суперечить усталеній правовій позиції, є наслідком узгоджених дій сторін спору і не є необхідним для вирішення спору з огляду на безпідставність позову, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу.

В аспекті викладеного колегія суддів зазначає, що судом апеляційної інстанції за клопотанням третьої особи було проведене експертне дослідження її екземпляру правочину (договору поставки), який також підписаний не відповідачем у справі.

Однак, враховуючи, що ступінь і характер виконання договору поставки № ХРВ22-00753 від 12.07.2021 не були предметом доказування у даній справі, колегія суддів утримується від будь-яких висновків щодо статусу вказаного договору і зазначає, що безпідставність позову, яка полягає у відсутності доказів перевищення повноважень з боку відповідача, недоведеності спричинення реальної дійсної шкоди, є достатньою і необхідною обставиною, яка обумовлює відмову у задоволенні позову.

Таким чином, суд першої інстанції не в повному обсязі дослідив обставини справи, припустився хибних висновків, в зв`язку з чим рішення господарського суду підлягає зміні його мотивувальної частини в частині підстав для відмови у задоволенні позову, відповідно до змісту даної постанови.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до ст. 129 ГПК України.

Враховуючи те, що у задоволенні позову відмовлено в силу його безпідставності, апеляційний суд дійшов висновку, що витрати по сплаті судового збору за звернення з цією апеляційною скаргою та витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з позивача на користь третьої особи.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ТОВ "Кернел-Трейд" (вх.№77Х/1) на рішення господарського суду Харківської області від 22.11.2022 у справі № 922/43/22 задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 22.11.2022 у справі № 922/43/22 змінити.

Виключити з тексту рішення господарського суду Харківської області від 22.11.2022 у справі № 922/43/22 висновок про неукладеність договору № ХРВ22-00753 від 12.07.2021.

Викласти судове рішення у справі № 922/43/22 в редакції даної постанови.

Стягнути з Фермерського господарства "Колос" (64343, Харківська область, Ізюмський район, с. Топольське, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кернел-Трейд" (01001, пров. Тараса Шевченка, м. Київ, ) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 10 068,72 грн., витрати, понесені на проведення судових експертиз, у розмірі 31 067,41 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 -289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 02.08.2024

Головуючий суддя М.М. Слободін

Суддя Н.В. Гребенюк

Суддя І.А. Шутенко