ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2024 Справа № 914/683/24

За позовом: Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України в особі філії Самбірське лісове господарство, с. Старий Самбір, Самбірський р-н, Львівська обл.

до відповідача: Квартирно-експлуатаційного відділу с. Львова, м. Львів

про: стягнення заборгованості

Суддя Коссак С.М.

за участі секретаря Полюхович Х.М.

Від учасників справи:

Від позивача: Щербан Іван Богданович представник;

Від відповідача: Безушко Олег Ігорович - представник

На розгляд до господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України в особі філії Самбірське лісове господарство, с. Старий Самбір, Самбірський р-н, Львівська обл. до відповідача Квартирно-експлуатаційного відділу с. Львова, м. Львів про стягнення 356 869,90грн. заборгованості. Також, позивач просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 4282,44грн.

Ухвалою суду від 18.03.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 18.04.2024 року на 10:00 год.

Судові засідання неодноразово відкладалися у звязку з клопотання представників щодо мирного врегулювання конфлікту.

В судовому засіданні 16.05.2024 року подав клопотання за вх.№1896/24 про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та в судовому засіданні представник позивача не заперечив проти даного клопотання та в судовому засіданні 16.05.2024 року оголошено перерву до 06.06.2024 року.

10.07.2024 року представником відповідача подано через систему Електронний суд відзив на позовну заяву за вх.№ 17799/24, в якому просить в задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою суду від 11.07.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні на 25.07.2024 року о 11:00 год.

В судове засідання 25.07.2024 року позивач явку представника забезпечив, який надав пояснення по суті спору та підтримав позовні вимоги в повному обсязі. 24.07.2024 року представником позивача подано на електронну адресу суду клопотання за вх.№18830/24 про долучення доказів надіслання відповідачу акту звірки між сторонами.

В судове засідання 25.07.2024 року відповідач явку представника забезпечив, проти позову заперечив та просить в позові відмовити.

Процесуальні документи щодо розгляду спору у даній справі офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua, та знаходяться у вільному доступі.

В матеріалах справи достатньо доказів для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення.

Аргументи позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між державним підприємством «Самбірський лісгосп» та Квартирно-експлуатаційним відділом м.Львова укладено договір купівлі - продажу №088/19 від 22.05.2019 року, відповідно до умов якого продавець передає у власність покупця дров`яну деревину І, ІІ, ІІІ груп та лісоматеріали круглі сорту С та D, на загальну кількість 600 м.куб., а покупець зобов`язується прийняти товар і здійснити оплату за нього.

На виконання зобов`язань по вищевказаному договору державне підприємство «Самбірське лісове господарство» згідно товарно-транспортних накладних (ТТН-ліс) з 03.03.2022 року по 31.03.2022 рік здійснило продаж необробленої деревини на загальну суму 3 363 554,90 грн., що підтверджується доданими товарно-транспортними накладними.

Відповідач свій обов`язок щодо сплати вартості поставленого товару виконав частково на загальну суму 3 006 685,00грн Враховуючи часткові оплати, станом на 22 січня 2023 року у Відповідача існує заборгованість перед ДП «Самбірське лісове господарство» на суму 356 869,90 грн.

Позивач зазначає, що станом на день подання позову до суду сума простроченої та неполаченої заборгованості за укладеним Договором купівлі - продажу №088/19 від 22.05.2019 року, становить 356 869,90грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Також просить стягнути судовий збір в сумі 4282,44грн.

Аргументи відповідача.

10.07.2024 року представником відповідача подано через систему Електронний суд відзив на позовну заяву за вх.№ 17799/24, в якому просить в задоволенні позову відмовити повністю, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів, які підтверджують факт передання товару відповідачу, а товаро-транспортна накладна є належним доказом переміщення товару, а не його отримання контрагентом. Також відповідач стверджує, що КЕВ м. Львова не був ні формальним ні фактичним отримувачем лісопродукції, а лише її замовником.

Фактичні обставини справи.

22 травня 2019 року між державним підприємством «Самбірський лісгосп» та Квартирно-експлуатаційним відділом м.Львова укладено договір купівлі - продажу №088/19, відповідно до умов якого продавець передає у власність покупця дров`яну деревину І, ІІ, ІІІ груп та лісоматеріали круглі сорту С та D, на загальну кількість 600 м.куб., а покупець зобов`язується прийняти товар і здійснити оплату за нього.

В доповнення до укладеного договору, 02.03.2022 року сторонами було укладено Додаток № 1, яким погоджено додатково ще асортимент товару, його кількість, ціну та термін дії договору до 31 грудня 2022 року та Додаток №2 від 10.03.2022 року, яким погоджено додатково асортимент товару, його кількість, ціну та термін дії договору до 10 березня 2022 року. Додатковими угодами №1, 2, 3 сторони додатково домовились про продаж деревини, асортимент товару, його кількість та ціну.

На виконання зобов`язань по вищевказаному договору та додаткових угодах, державне підприємство «Самбірське лісове господарство» згідно товарно-транспортних накладних (ТТН-ліс) з 03.03.2022 року по 31.03.2022 рік здійснило продаж необробленої деревини на загальну суму 3 363 554,90 грн.

Претензій з боку Відповідача до Позивача, щодо кількості та якості товару з моменту його поставки не було, в матеріалах справи такі докази відсутні.

Відповідно до п.2.1. Договору розрахунок за поставлений товар проводиться згідно товарно-транспортних накладних.

Позивач стверджує, що Відповідач свій обов`язок щодо сплати вартості поставленого товару виконав частково на загальну суму 3 006 685,00грн, а саме платежами: від 14.04.2022 року 406050,00 грн; від 29.04.2022 року 1005150,00 грн; від 04.06.2022 року 1085485,00 грн; від 10.06.2022 року 510000,00 грн.

Неоплаченими залишаються наступні товарно-транспортні накладні: ЛВГ №680539 від 03.03.2022 року; ЛВД №060064 від 04.03.2022 року; ЛВД №060066 від 04.03.2022 року; ЛВГ №060705 від 04.03.2022 року; ЛВД №060068 від 04.03.2022 року; ЛВД №060071 від 04.03.2022 року; ЛВД №060072 від 04.03.2022 року; ЛВГ №700722 від 09.03.2022 року; ЛВГ №700724 від 09.03.2022 року; ЛВГ №700726 від 09.03.2022 року; ЛВГ №700703 від 04.03.2022 року; ЛВГ №700734 від 11.03.2022 року; ЛВГ №700738 від 11.03.2022 року; ЛВГ №700736 від 11.03.2022 року; ЛВГ №700718 від 09.03.2022 року; ЛВГ №700720 від 09.03.2022 року; ЛВД №060091 від 16.03.2022 року; ЛВД №060087 від 14.03.2022 року; ЛВГ №680559 від 17.03.2022 року; ЛВВ №531155 від 16.03.2022 року; ЛВВ №531150 від 08.03.2022 року; ЛВВ №531147 від 07.03.2022 року; ЛВВ №531148 від 07.03.2022 року; ЛВД №060085 від 14.03.2022 року; ЛВД №060093 від 16.03.2022 року; ЛВГ №700793 від 24.03.2022 року; ЛВГ №700769 від 21.03.2022 року; ЛВГ №700767 від 21.03.2022 року; ЛВГ №700791 від 24.03.2022 року; ЛВГ №700787 від 24.03.2022 року; ЛВГ №700789 від 24.03.2022 року. Вищезазначені товарно-транспортні накладні підписані одержувачем деревини уповноваженим представником Квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова Парасюком М.І., що не заперечується сторонами та підтверджується доданою до матеріалів справи Довіреністю №15 від 02 березня 2022 року, яка видана ОСОБА_1 для отримання деревини та лісоматеріалів від ДП «Самбірське ЛГ», згідно вказаного переліку.

Відтак, враховуючи часткові оплати, станом на 22 січня 2023 року у Відповідача існує заборгованість перед ДП «Самбірське лісове господарство» на суму 356 869,90 грн., яка виникла на підставі укладеного договору купівлі - продажу №088/19 від 22.05.2019 року, Додаткової угоди №1 до договору та додатку №1 від 02.03.2022 року, що також підтверджується доданим актом звірки, який знаходиться в матеріалах справи.

23 січня 2023 року відповідно Наказу Державного агентства лісових ресурсів України від 04 листопада 2022 року №968 «Про припинення державного підприємства «Самбірське лісове господарство» державне підприємство «Самбірське лісове господарство» було реорганізовано шляхом приєднання до ДП «Ліси України» ().

Передавальним Актом, який затверджений наказом Державного агентства лісових ресурсів України, було проведено безоплатну передачу активів та пасивів державного підприємства «Самбірське лісове господарство» на баланс Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (філія «Самбірське лісове господарство»).

Наказом Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» від 23 січня 2023 року №335 «Про закріплення майна за філією «Самбірське лісове господарство» за філією «Самбірське лісове господарство» ДП «Ліси України» було закріплено майно, права та обов`язки, які передані передавальним Актом від 23.01.2023 року.

Правонаступником щодо всього майна, усіх прав та обов`язків державного підприємства «Самбірське лісове господарство» (код 00992510) після реорганізації, являється Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» (код 44768034).

Відтак, Відповідачем отримано лісопродукцію вартістю 3 363 554,90 грн., проте як зазначає позивач, КЕВ м. Львова сплатило лише частину коштів за отриману лісопродукцію, а саме 3 006 685,00 грн. від загальної вартості поставленої продукції.

10.10.2023 року позивачем надсилалась відповідачу претензія №1-19-9/959-23 про сплату залишку неоплаченої заборгованості, що підтверджується фіскальним чеком Укрпошти, проте така залишена без реагування, доказів добровільної сплати боргу не подано.

Відтак, у КЕВ м. Львова виникло боргове зобов`язання перед ДП «Ліси України» в особі філії «Самбірське лісове господарство» в розмірі 356 869,90 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача.

Норми права та висновки суду.

Предметом доказування є встановлення факту неналежного виконання умов договору щодо повної та своєчасної оплати згідно умов договору.

Як передбачено статтею 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Між сторонами у справі виникли цивільно-правові відносини з поставки товару на підставі укладених договорів в силу статті 11 Цивільного кодексу України.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За умовами ст.525 ЦК України та ст.193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору тощо. Згідно ст.599 ЦК України, ст.202 ГК України зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ч.2 статті 712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини першої статті 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (стаття 712 Цивільного кодексу України).

Позивачем для підтвердження факту поставки товару відповідачу долучено до матеріалів справи підписані повноважними представниками сторін, товарно-транспортні накладні з додатками до них, відповідно до яких позивачем поставлено відповідачу лісопродукцію на загальну суму 3 363 554,90грн. Судом встановлено, що товарно-транспортні накладні підписані одержувачем деревини уповноваженим представником Квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова Парасюком М.І., що не заперечується сторонами та підтверджується доданою до матеріалів справи Довіреністю №15 від 02 березня 2022 року, яка видана ОСОБА_1 для отримання деревини та лісоматеріалів від ДП «Самбірське ЛГ», згідно вказаного переліку.

Судом встановлено, що Квартирно-експлуатаційного відділу с. Львова сплатило лише частину свого зобов`язання за отриману лісопродукцію, а саме - 3 006 685,00грн. від загальної вартості поставленої продукції. Відтак, у КЕВ м. Львова виникло боргове зобов`язання перед ДП «Ліси України» в особі філії «Самбірське лісове господарство» в розмірі 356 869,90 грн., яке виникла на підставі укладеного договору купівлі - продажу №088/19 від 22.05.2019 року, Додаткової угоди №1 до договору та додатку №1 від 02.03.2022 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Кожною стороною (підприємством), що брала участь у здійсненні господарської операції, мають бути отримані первинні документи для записів у регістрах бухгалтерського обліку, інформація в яких ідентично засвідчує зміст господарської операції.

Письмовими доказами, що фіксують та підтверджують господарські операції, є первинні документи, які для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати, як обов`язкові реквізити, так і додаткові реквізити в залежності від характеру операції.

Накладна - документ, що використовується при передачі товарно-матеріальних цінностей від однієї особи іншій. Є декілька видів накладних, наприклад, видаткова накладна, товарно-транспортна накладна тощо. Товарно-транспортна накладна фіксує факт отримання/передачі товарів або послуг і по суті завершує купівлю-продаж між продавцем і покупцем.

Таким чином, товарно-транспортна накладна є первинним документом, який фіксує факт отримання покупцем товару.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.01.2019 у справі №904/887/18, яка в силу вимог ч. 4 ст. 236 ГПК України врахована судом.

Таким чином, підписання покупцем товарно-транспортних накладних, які є обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і, яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий (поставлений) товар. Строк виконання відповідного грошового зобов`язання визначається за правилами, встановленими частиною першою статті 692 Цивільного кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.05.2020 у справі №922/1467/19, яка в силу вимог ч. 4 ст. 236 ГПК України врахована судом.

Товарно-транспортні накладні, копії яких долучено до справи, підтверджується, що саме відповідач є стороною (покупцем) Договору купівлі - продажу №088/19 від 22.05.2019 року, і в силу ст. 193 Господарського кодексу України (суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу), ст. 629 ЦК України (договір є обов`язковим для виконання сторонами); саме покупець Квартирно-експлуатаційний відділ м. Львова повинен виконати договірне зобов`язання та оплатити за поставлений йому товар (необроблену деревину).

Частиною першою статті 96 ЦК України визначено, що юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів (стаття 179 Цивільного кодексу України) і сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору (стаття 627 Цивільного кодексу України).

В силу положень статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відтак, у відповідача виникло зобов`язання оплати товар після його прийняття.

Отже, відповідач не спростував належними, допустимими, достовірними та вірогідними доказами доводів позовної заяви, не надав суду доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судового розгляду та не заперечив той факт, що ним проводилися часткові проплати по укладеному договору.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню, а стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума боргу в розмірі 356 869,90грн., яка є обгрунтованою та підтвердженою наявними у справі доказами.

Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що відповідач не спростував доводів щодо існування простроченої заборгованості, а суд не виявив на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, відтак вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а стягненню підлягає 356 869,90грн. основного боргу.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір в сумі 4282,44 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №2592 від 01 березня 2024 року.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, у зв`язку з задоволенням позовних вимог, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в сумі 4282,44грн.

Керуючись статтями 2, 13, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 185, 236, 237, 238, 239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова (79007, м. Львів, вул. батуринська, 2, ) на користь Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України в особі філії Самбірське лісове господарство (82000, Львівська область, Самбірський р-н, м. Старий Самбір, вул. Дрогобицька, будинок 2, ) 356 869,90грн. основного боргу та 4282,44грн. судового збору.

3 Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

4. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://court.gov.ua/fair/sud5015, а також у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою - http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 02.08.2024 року.

Суддя Коссак С.М.