РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.08.2024Справа № 910/5778/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С. О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали господарської справи

за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс"

до Фізичної особи-підприємця Заніної Оксани Сергіївни

про стягнення 81814,49 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

Короткий зміст позовних вимог.

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Заніної Оксани Сергіївни про стягнення 81814,49 грн, з яких 58348,09 грн основного боргу, 18227,18 грн інфляційних втрат, 4534,90 грн 3% річних, 704,32 грн пені.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором про надання послуг з вивезення побутових відходів № 14721-Ш від 01.09.2017.

Процесуальні дії у справі, розгляд заяв, клопотань.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 20.05.2024 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №910/5778/24, розгляд справи постановив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи ухвала суду про відкриття провадження у справі від 20.05.2024 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місця реєстрації відповідача, відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно із ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Також відповідно до ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

Зі змісту пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали.

Ухвала суду від 20.05.2024, направлена на адресу місця реєстрації відповідача повернута на адресу суду 14.06.2024 поштовим відділенням зв`язку за закінченням встановленого терміну зберігання.

Суд зазначає, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №910/15442/17.

Також Верховний Суд в постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 зазначив, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

Отже, відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи.

Судом враховано, що частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічні положення містяться у ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на вказані приписи Господарського процесуального кодексу України, оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, суд приходить до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Згідно із ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позиція позивача

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що між Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" та Фізичною особою-підприємцем Заніною Оксаною Сергіївною укладено договір № 14721-Ш від 01.09.2017 про надання послуг з вивезення побутових відходів, на виконання умов якого позивач надав відповідачу послуги на загальну суму 68654,33 грн.

Позивач зазначає, що в порушення взятих на себе зобов`язань відповідач оплату наданих позивачем послуг здійснив частково, у зв`язку із чим заборгованість відповідача по договору за послуги, надані в період з 31.01.2019 по 31.03.2024 становить 58348,09 грн.

Позивач направляв на адресу відповідача претензії із вимогами сплатити заборгованість за договором № 14721-Ш від 01.09.2017. Однак відповідач відповіді на претензії не надав, заборгованості у досудовому порядку не сплатив.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором № 14721-Ш від 01.09.2017 про надання послуг з вивезення побутових відходів,, позивачем заявлені вимоги про стягнення заборгованості у сумі 58348,09 грн, а також нарахованих внаслідок простроченням виконання грошового зобов`язання 18227,18 грн інфляційних втрат, 4534,90 грн 3% річних та 704,32 грн пені.

Позиція відповідача

Відповідач відзиву на позовну заяву у строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, не подав.

ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

01.09.2017 між Фізичною особою-підприємцем Заніною Оксаною Сергіївною (далі - замовник) та Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" (далі - виконавець) укладено договір № 14721-Ш про надання послуг з вивезення побутових відходів (далі - договір), відповідно до п. 1.1. якого виконавець зобов`язується надавати замовнику послуги з вивезення (збирання, зберігання, перевезення, утилізації, захоронення) твердих побутових відходів (далі за текстом -ТПВ), що утворюються на об`єкті замовника (кафе), що знаходиться за фактичною адресою: місто Київ, Львівська площа, 4, а замовник зобов`язується прийняти і своєчасно оплачувати послуги.

Кількість (обсяг) побутових відходів, що підлягає вивезенню по факту утворення ТПВ становить 5,9 куб.м. в місяць (п. 1.2 договору).

Відповідно до пункту 2.1. договору тариф на послуги, які передбачені пунктом 1.1. цього договору та надаються КП "Київкомунсервіс" встановлено розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 2 червня 2017 року № 666 "Про встановлення тарифів на послугу з вивезення твердих побутових відходів з урахуванням операцій поводження з побутовими відходами (збирання, перевезення, знешкодження, захоронення), що надає комунальне підприємство "Київкомунсервіс" як виконавець цих послуг".

Тариф на послуги за цим договором становить: 92,78 грн з ПДВ за 1 куб.м., за календарний місяць - 547,43 грн (з ПДВ).

Тарифи на послуги, що надаються за даним договором, та норми накопичення ТПВ можуть бути змінені на підставі відповідних актів, прийнятих органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, або в інших випадках, передбачених чинним законодавством. Офіційне опублікування та оголошення в засобах масової інформації про зміну тарифів на послуги, що надаються за даним договором та про зміну норм накопичення ТПВ є підставою для зміни вартості надання послуг за цим договором, з дати опублікування такого акту у засобах масової інформації. При цьому, така зміна тарифів чи норм накопичення ТПВ не потребує складання окремого письмового документу (додаткової угоди до договору) і такі нові тарифи та норми накопичення ТПВ будуть застосовуватись при наданні послуг за цим договором з дня їх офіційного вступу в законну силу (пункт 2.2. договору).

Згідно з п. 2.3. договору оплата послуг за цим договором у розмірі, що вказаний у пункті 2.1. даного договору, з урахуванням ПДВ, здійснюється замовником протягом 5 (п`яти) банківських днів на розрахунковий рахунок виконавця на підставі виписаного виконавцем рахунку з моменту отримання направленого виконавцем замовнику рахунку-фактури (можливе направлення в електронному вигляді через систему електронного документообігу).

У п. 2.5 договору сторони погодили, що за результатами наданих послуг виконавець направляє замовнику для підписання акти наданих послуг в двох екземплярах та податкову накладну. Акт наданих послуг підписується щомісячно до 15 (п`ятнадцятого) числа місяця, наступного за звітним. Після підписання акту наданих послуг уповноваженими представниками сторін усі суперечки щодо обсягу наданих послуг вважаються необґрунтованими. Замовник зобов`язаний протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати підписання повернути вищезазначений акт наданих послуг виконавцю. Якщо замовник не повернув його протягом зазначеного терміну, акт наданих послуг вважається підписаним та вважається, що замовник не має жодних претензій до обсягів наданих послуг.

У пунктах 7.1, 7.2 договору сторони погодили, що цей договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до 31.12.2017. В разі, якщо жодна із сторін протягом п`ятнадцяти календарних днів до закінчення строку дії цього договору не заявить в письмовій формі (шляхом надсилання рекомендованого листа) про свій намір припинити дію даного договору та припинення дії договору не буде оформлене сторонами належним чином, то строк дії цього договору вважається автоматично продовженим на кожний наступний календарний рік.

Позивач зазначає, що на виконання умов договору позивач надав відповідачу послуги з вивезення побутових відходів на суму 68654,33 грн.

В той же час, на підтвердження надання послуг позивач долучив до матеріалів справи Акти надання послуг: № 4324 від 31.01.2019 на суму 904,54 грн, № 4781 від 28.02.2019 на суму 904,54 грн, № 15638 від 31.03.2019 на суму 904,54 грн, № 20590 від 30.04.2019 на суму 904,54 грн, № 21093 від 31.05.2019 на суму 904,54 грн, № 33338 від 30.06.2019 на суму 904,54 грн, № 33889 від 31.07.2019 на суму 904,54 грн, № 44960 від 31.08.2019 на суму 904,54 грн, № 45552 від 30.09.2019 на суму 904,54 грн, № 56725 від 31.10.2019 на суму 904,54 грн, № 57386 від 30.11.2019 на суму 904,54 грн, № 52674 від 31.12.2019 на суму 904,54 грн, № 6003 від 31.01.2020 на суму 904,54 грн, № 6647 від 29.02.2020 на суму 904,54 грн, № 17537 від 31.03.2020 на суму 904,54 грн, № 18229 від 30.04.2020 на суму 904,54 грн, № 28816 від 31.05.2020 на суму 904,54 грн, № 29468 від 30.06.2020 на суму 904,54 грн, № 39622 від 31.07.2020 на суму 904,54 грн, № 40330 від 31.08.2020 на суму 904,54 грн, № 51081 від 30.09.2020 на суму 904,54 грн, № 51790 від 31.10.2020 на суму 904,54 грн, № 62307 від 30.11.2020 на суму 904,54 грн, № 63025 від 31.12.2020 на суму 904,54 грн, № 6431 від 31.01.2021 на суму 904,54 грн, № 7166 від 28.02.2021 на суму 904,54 грн, № 17498 від 31.03.2021 на суму 904,54 грн, № 18242 від 30.04.2021 на суму 904,54 грн, № 29359 від 31.05.2021 на суму 904,54 грн, № 30117 від 30.06.2021 на суму 904,54 грн, № 43572 від 31.07.2021 на суму 904,54 грн, № 44334 від 31.08.2021 на суму 904,54 грн, № 53634 від 30.09.2021 на суму 904,54 грн, № 54427 від 31.10.2021 на суму 904,54 грн, № 65875 від 30.11.2021 на суму 904,54 грн, № 66665 від 31.12.2021 на суму 904,54 грн, № 7484 від 31.01.2022 на суму 904,54 грн, № 8293 від 28.02.2022 на суму 904,54 грн, № 46610 від 31.07.2022 на суму 904,54 грн, № 47411 від 31.08.2022 на суму 904,54 грн, № 56997 від 30.09.2022 на суму 1170,89 грн, № 57789 від 31.10.2022 на суму 1170,89 грн, № 71285 від 30.11.2022 на суму 1170,89 грн, № 72065 від 31.12.2022 на суму 1170,89 грн, № 7697 від 31.01.2023 на суму 1170,89 грн, № 8509 від 28.02.2023 на суму 1170,89 грн, № 20617 від 31.03.2023 на суму 1170,89 грн, № 21478 від 30.04.2023 на суму 1170,89 грн, № 33455 від 31.05.2023 на суму 1170,89 грн, № 34312 від 30.06.2023 на суму 1170,89 грн, № 47113 від 31.07.2023 на суму 1170,89 грн, № 48007 від 31.08.2023 на суму 1170,89 грн, № 62648 від 30.09.2023 на суму 1170,89 грн, № 63559 від 31.10.2023 на суму 1170,89 грн, № 76748 від 30.11.2023 на суму 1170,89 грн, № 77730 від 31.12.2023 на суму 1170,89 грн, № 10875 від 31.01.2024 на суму 1170,89 грн, № 11883 від 29.02.2024 на суму 1170,89 грн, № 22776 від 31.03.2024 на суму 1170,89 грн, на загальну суму 58428,5 грн.

У спірний період позивачем неодноразово надсилалися на адресу відповідача претензії, зокрема:

- 26.12.2022 на адресу відповідача надіслано претензію від 20.12.2022 № щодо сплати заборгованості у розмірі 38442,96 грн (станом на 31.10.2022);

- 16.03.2023 на адресу відповідача надіслано претензію від 28.02.2023 №000008854 щодо сплати заборгованості у розмірі 40787,74 грн (станом на 31.12.2022);

- 14.04.2023 на адресу відповідача надіслано претензію від 03.04.2023 №000010609 щодо сплати заборгованості у розмірі 43126,52 грн (станом на 28.02.2023);

- 14.06.2023 на адресу відповідача надіслано претензію від 25.05.2023р. № щодо сплати заборгованості у розмірі 45468,30 (станом на 30.04.2023);

- 22.08.2023 на адресу відповідача надіслано претензію від 16.08.2023 №000015102 щодо сплати заборгованості у розмірі 47810,08 грн (станом на 30.06.2023);

- 11.10.2023 на адресу відповідача надіслано претензію від 02.10.2023 №000017718 щодо сплати заборгованості у розмірі 50151,86 грн (станом на 31.08.2023);

- 20.11.2023 на адресу відповідача надіслано претензію від 16.11.2023 №000019396 щодо сплати заборгованості у розмірі 51322,75 грн (станом на 30.09.2023);

- 29.01.2024 на адресу відповідача надіслано претензію від 23.01.2024 №000021350 щодо сплати заборгованості у розмірі 54835,42 грн (станом на 31.12.2023);

27.03.2024 на адресу відповідача надіслано претензію від 24.03.2024 №000022945 щодо сплати заборгованості у розмірі 57177,20 грн (станом на 29.02.2024);

Оскільки відповідач послуг не оплатив, позивач звернувся з позовом про стягнення 58348,09 грн основного боргу, 18227,18 грн інфляційних втрат, 4534,90 грн 3% річних, 704,32 грн пені.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно із ст.6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст.627 ЦК України).

У відповідності ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

У підтвердження виконання умов договору щодо надання відповідачу послуг позивачем надано у матеріали справи акти надання послуг за період з січня 2019 по березень 2024 на загальну суму 58428,5 грн.

Вказані акти відповідачем не підписані.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір, відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом вище, у п. 2.5 договору сторони погодили, що за результатами наданих послуг виконавець направляє замовнику для підписання акти наданих послуг в двох екземплярах та податкову накладну. Акт наданих послуг підписується щомісячно до 15 (п`ятнадцятого) числа місяця, наступного за звітним. Після підписання акту наданих послуг уповноваженими представниками сторін усі суперечки щодо обсягу наданих послуг вважаються необґрунтованими. Замовник зобов`язаний протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати підписання повернути вищезазначений акт наданих послуг виконавцю. Якщо замовник не повернув його протягом зазначеного терміну, акт наданих послуг вважається підписаним та вважається, що замовник не має жодних претензій до обсягів наданих послуг.

В той же час, відповідно до п. 2.3 договору оплата послуг за цим договором у розмірі, що вказаний у пункті 2.1. даного договору, з урахуванням ПДВ, здійснюється замовником протягом 5 (п`яти) банківських днів на розрахунковий рахунок виконавця на підставі виписаного виконавцем рахунку з моменту отримання направленого виконавцем замовнику рахунку-фактури.

Пунктом 3.2. Договору визначено, що виконавець зобов`язується направляти документи (зокрема, акти наданих послуг) замовнику в установлені даним договором строки.

Частиною 1 ст. 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Отже, сторонами погоджено порядок прийняття послуг шляхом підписання Акту надання послуг, який згідно умов договору направляється на адресу відповідача.

При цьому, виникнення обов`язку замовника із оплати прийнятих відповідно до актів послуг пов`язується з моментом отримання направленого виконавцем замовнику рахунку фактури - протягом 5 банківських днів з моменту отримання.

Матеріали справи не містять доказів направлення відповідачу актів надання послуг та рахунків у період з січня 2019 по 07.05.2024.

Позивачем надані лише докази направлення претензій, в додатках до яких не зазначається про направлення також рахунків або актів, не вбачається цього також зі змісту самих претензій.

В той же час позивачем долучено до позовної заяви докази направлення відповідачу даного позову з усіма додатками (опис вкладення у цінний лист від 08.05.2024).

Серед документів, надісланих відповідачу є акти надання послуг за 2019 - 2024 рік та рахунки на їх оплату (кількість аркушів, зазначених в описі вкладення, відповідає кількості актів та рахунків).

Оскільки, відповідач відповідно до п. 2.5 договору не повернув підписані акти, письмової мотивованої відмови чи заперечень щодо кількості та якості наданих послуг не надав, то надані позивачем послуги, які зазначені в актах здачі-приймання наданих послуг за період з січня 2019 по березень 2024 на загальну суму 58428,5 грн вважаються прийнятими відповідачем.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що станом на момент вирішення спору по суті строк оплати отриманих послуг з вивезення ТПВ за період з січня 2019 по березень 2024 є таким, що настав.

Позивач зазначає, що з урахуванням здійснених відповідачем часткових оплат заборгованість становить 58348,09 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

За змістом ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч.3 ст.13, ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З огляду на вище наведене, оскільки невиконане зобов`язання у сумі 58348,09 грн підтверджується матеріалами справи, відповідач факт наявності заборгованості у зазначеній сумі не спростував, суд визнає обґрунтованими позовні вимоги позивача про стягнення основного боргу в розмірі 58348,09 грн.

Крім цього, за порушення виконання грошового зобов`язання, позивач просить стягнути з відповідача 18227,18 грн інфляційних втрат, що нараховані за загальний період з січня 2019 по квітень 2024 по кожному акту окремо, 4534,90 грн 3% річних, що нараховані за загальний період з 09.01.2019 по 24.04.2024 по кожному акту окремо та 704,32 грн пені, що нарахована на суму основного боргу у загальному розмірі 7025,34 грн за період з 10.10.2023 по 24.04.2024.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Пунктом 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною другою статті 625 ЦК України визначено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, та 3 % річних від простроченої суми.

Відповідно до п. 4.2 договору за простроченні оплати послуг з вивезення побутових відходів за цим договором замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Однак, як зазначено судом вище, сторонами погоджено в п.2.3. договору, що оплата послуг за договором здійснюється протягом 5 банківських днів з моменту отримання рахунку фактури.

Доказів надсилання позивачем відповідачу та отримання відповідачем рахунків, окрім як з даним позовом 08.05.2024, матеріали справи не містять.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач не є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання у період з січня 2019 по квітень 2024, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача 18227,18 грн інфляційних втрат, 4534,90 грн 3% річних, 704,32 грн пені.

Приписами ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст.78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

ВИСНОВКИ СУДУ

З урахуванням встановлених обставин, відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс", а саме в частині стягнення 58348,09 грн основного боргу.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

За приписами ст.129 ГПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Заніної Оксани Сергіївни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" (04053, місто Київ, вулиця Кудрявська, 23, ідентифікаційний код 33745659) 58348,09 грн основного боргу та 1727,60 грн судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 02.08.2024.

Суддя С.О. Турчин