ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2024 року

м. Київ

cправа № 916/2027/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Зуєва В.А. - головуючого, Берднік І.С., Міщенка І.С.,

секретар судового засідання - Дерлі І.І.

за участю представників учасників:

позивача - Шерстюк П.П. (адвокат)

відповідача-1 - Коковін Д.І. (адвокат), Трохимець О.П. (адвокат)

відповідача-2 - не з`явився

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача 1 - не з`явився

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача 2 - не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ ОЙЛ ЛОГІСТИК"

на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.05.2024 (у складі колегії суддів: Богатир К.В. (головуючий), Поліщук Л.В., Філінюк І.Г.)

та рішення Господарського суду Одеської області від 30.01.2024 (суддя Гут С.Ф.)

за первісним позовом Приватного акціонерного товариства "ОДЕСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ"

до:

1. Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ ОЙЛ ЛОГІСТИК",

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОТОРГ ЛТД"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів:

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "ПРОДАГРОКОМ",

2. Державний реєстратор Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області Георгіу Ірина Сергіївна

про визнання недійсним договору, визнання недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та повернення майна,

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ ОЙЛ ЛОГІСТИК"

до Приватного акціонерного товариства "ОДЕСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача за зустрічним позовом:

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "ПРОДАГРОКОМ",

2. Державний реєстратор Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області Георгіу Ірина Сергіївна

про визнання добросовісним набувачем,-

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст і підстави позовних вимог

1.1. Приватне акціонерне товариство "ОДЕСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ" (далі - ПрАТ "ОДЕСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ", Позивач) звернулося до Господарського суду Одеської області із позовною заявою про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 13.04.2023, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРОТОРГ ЛТД" (далі - ТОВ "АГРОТОРГ ЛТД", Відповідач-2) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ ОЙЛ ЛОГІСТИК" (далі - ТОВ "ГЛОБАЛ ОЙЛ ЛОГІСТИК", Відповідач-1, Скаржник), посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Падалко Р.О. №2183, з моменту його укладення.

1.2. 29.06.2023 ПрАТ "ОДЕСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ" звернулось до Господарського суду Одеської області із заявою про зміну предмету позову, відповідно до якої просило змінити предмет позову та викласти позовні вимоги в такій редакції:

- визнати недійсним договір купівлі-продажу від 13.04.2023, укладений між ТОВ "АГРОТОРГ ЛТД" та ТОВ "ГЛОБАЛ ОЙЛ ЛОГІСТИК", посвідчений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Падалко Р.О. № 2183, з моменту його укладання;

- визнати недійсним та скасувати рішення Державного реєстратора Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області Георгіу Ірини Сергіївни про державну реєстрацію прав № 67559053 від 11.05.2023 про реєстрацію об`єкту нерухомого майна молочно-м`ясного комплексу, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 120, за адресою Одеська обл., Подільський р. (Котовський р-н), смт. Любашівка (селище міського типу Любашівка), вулиця Заводська (вулиця Заводська), будинок 20;

- визнати недійсним та скасувати рішення Державного реєстратора Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області Георгіу Ірини Сергіївни про державну реєстрацію прав № 67556396 від 11.05.2023 про реєстрацію об`єкту нерухомого майна м`ясо-молочного комплексу, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 120, за адресою Одеська обл., Подільський р. (Котовський р-н), смт. Любашівка (селище міського типу Любашівка), вулиця Заводська (вулиця Заводська), будинок 20А;

- повернути з володіння ТОВ "ГЛОБАЛ ОЙЛ ЛОГІСТИК" на користь ПрАТ "ОДЕСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ" об`єкт нерухомого майна м`ясомолочний комплекс, що знаходиться за адресою: Одеська обл., Любашівський р., смт. Любашівка, вулиця Заводська, будинок 20.

1.3. 12.07.2023 Господарський суд Одеської області протокольно задовольнив заяву про зміну предмету позову.

1.4. Позовні вимоги обґрунтовані обставиною незаконного відчуження об`єкту нерухомого майна - м`ясомолочного комплексу, що знаходиться за адресою: Одеська область, Любашівський район, смт. Любашівка, вул. Заводська, буд. 20, ТОВ "АГРОТОРГ ЛТД" на користь ТОВ "ГЛОБАЛ ОЙЛ ЛОГІСТИК" з огляду на:

1) приналежність даного майна на праві власності ПрАТ "ОДЕСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ";

2) встановлення в рамках справи № 916/2209/21 факту вибуття спірного майна на користь ТОВ "АГРОТОРГ ЛТД" поза волею власника - ПрАТ "ОДЕСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ".

1.5. 26.07.2023 від ТОВ "ГЛОБАЛ ОЙЛ ЛОГІСТИК" до Господарського суду Одеської області надійшла зустрічна позовна заява до ПрАТ "ОДЕСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ" про визнання добросовісним набувачем об`єктів нерухомості:

- м`ясо-молочного комплексу, загальною площею (кв.м): 3039.1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 120, який розташований на земельній ділянці кадастровий номер :02:003:0258, реєстраційний номер 233, площею 2,836 га) за адресою: Одеська область, Подільський район, смт. Любашівка, вул. Заводська, будинок 20-А;

- молочно-м`ясного комплексу, загальною площа (кв.м): 3437,9 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 120, який розташований на земельній ділянці кадастровий номер :02:003:0258, реєстраційний номер 233, площею 2,836 га) за адресою: Одеська область, Подільський район, смт. Любашівка, вул. Заводська, будинок 20.

1.6 Обґрунтовуючи звернення із зустрічним позовом, ТОВ "ГЛОБАЛ ОЙЛ ЛОГІСТИК" посилається на те, що станом на момент укладення договору купівлі-продажу Державний реєстр речових прав на нерухоме майно не містив записів про обтяження придбаного майна, набувши відповідне майно у власність здійснено інвентаризацію, за результатами якої здійснено поділ об`єкту нерухомого майна, після чого здійснено реєстрацію таких змін у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

2. Короткий зміст судових рішень у справі

2.1. Рішенням Господарського суду Одеської області від 30.01.2024 у справі №916/2027/23 позов ПрАТ "ОДЕСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ" до відповідачів: ТОВ "ГЛОБАЛ ОЙЛ ЛОГІСТИК" та ТОВ "АГРОТОРГ ЛТД", за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів: Товариство з обмеженою відповідальністю "НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "ПРОДАГРОКОМ" (далі - ТОВ "НВП "ПРОДАГРОКОМ") та Державний реєстратор Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області Георгіу Ірина Сергіївна, про визнання недійсним договору, визнання недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та повернення майна задоволено частково:

визнано недійсним та скасовано рішення Державного реєстратора Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області Георгіу Ірини Сергіївни про державну реєстрацію прав № 67559053 від 11.05.2023 про реєстрацію об`єкту нерухомого майна - молочно-м`ясного комплексу, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 120, за адресою: Одеська обл., Подільський р. (Котовський р-н), смт. Любашівка (селище міського типу Любашівка), вулиця Заводська (вулиця Заводська), будинок 20;

визнано недійсним та скасовано рішення Державного реєстратора Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області Георгіу Ірини Сергіївни про державну реєстрацію прав № 67556396 від 11.05.2023 про реєстрацію об`єкту нерухомого майна - м`ясо-молочного комплексу, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 120, за адресою: Одеська обл., Подільський р. (Котовський р-н), смт. Любашівка (селище міського типу Любашівка), вулиця Заводська (вулиця Заводська), будинок 20А;

ухвалено повернути з володіння ТОВ "ГЛОБАЛ ОЙЛ ЛОГІСТИК" на користь ПрАТ "ОДЕСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ" об`єкт нерухомого майна - м`ясомолочний комплекс, що знаходиться за адресою: Одеська обл., Любашівський р., смт. Любашівка, вулиця Заводська, будинок 20;

стягнуто з ТОВ "ГЛОБАЛ ОЙЛ ЛОГІСТИК" на користь ПрАТ "ОДЕСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ" 4 026,00 грн витрат по сплаті судового збору;

стягнуто з ТОВ "АГРОТОРГ ЛТД" на користь ПрАТ "ОДЕСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ" 4 026,00 грн витрат по сплаті судового збору;

у задоволенні решти позовних вимог ПрАТ "ОДЕСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ" відмовлено.

у задоволенні зустрічного позову ТОВ "ГЛОБАЛ ОЙЛ ЛОГІСТИК" до ПрАТ "ОДЕСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ", за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача за зустрічним позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "ПРОДАГРОКОМ" та Державний реєстратор Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області Георгіу Ірина Сергіївна, про визнання добросовісним набувачем відмовлено;

витрати по сплаті судового збору за подачу зустрічного позову покладено на ТОВ "ГЛОБАЛ ОЙЛ ЛОГІСТИК".

2.2. Приймаючи дане рішення, суд першої інстанції виходив з того, що судовими рішеннями у справі № 916/2209/21 встановлено факт вибуття м`ясомолочного комплексу із володіння ПрАТ "ОДЕСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ" не з його волі. Ураховуючи викладене, господарський суд зазначив, що з моменту набрання рішенням суду законної сили правовідносини між сторонами справи трансформуються із спору між позивачем та відповідачем до взаємовідносин між стягувачем та боржником, які надають стягувачу правомірні очікування на виконання рішення про поновлення порушених прав, що в контексті розгляду цієї справи свідчить, що з 06.12.2022 власником м`ясомолочного комплексу, розташованого за адресою: Одеська область, Любашівський район, смт. Любашівка, вул. Заводська, буд. 20, є ПрАТ "ОДЕСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ", яке вибуло з його володіння не з його волі, оскільки рішення суду у справі № 916/2209/21 набрало законної сили.

Також суд, з урахуванням своїх процесуальних дій та процесуальної поведінки учасників справи, наголосив на відсутності в нього можливості встановлення обґрунтованості позиції ТОВ "ГЛОБАЛ ОЙЛ ЛОГІСТИК" про здійснення інвентаризації, за результатами якої здійснено поділ об`єкту нерухомого майна, що призвело до збільшення площі порівняно із площею об`єкта, придбаного у ТОВ "АГРОТОРГ ЛТД"

При цьому щодо позовних вимог ПрАТ "ОДЕСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ" про скасування рішень Державного реєстратора від 11.05.2023 № 67559053 про реєстрацію об`єкту нерухомого майна із реєстраційним номером 120 та від 11.05.2023 № 67556396 про реєстрацію об`єкту нерухомого майна із реєстраційним номером 120 та про повернення з володіння ТОВ "ГЛОБАЛ ОЙЛ ЛОГІСТИК" на користь ПрАТ "ОДЕСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ" об`єкту нерухомого майна м`ясомолочного комплексу, що знаходиться за адресою: Одеська обл., Любашівський р., смт. Любашівка, вулиця Заводська, будинок 20, зазначив, що вони спрямовані на усунення перешкод власнику у користуванні майном. Отже, за висновком суду, у розумінні положень законодавства належним способом судового захисту порушених прав та інтересів особи за відповідною категорією спору є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав.

Відмовляючи у задоволенні позовної вимоги в частині визнання недійсним укладеного 13.04.2023 між ТОВ "ГЛОБАЛ ОЙЛ ЛОГІСТИК" та ТОВ "АГРОТОРГ ЛТД" договору купівлі-продажу, суд з посиланням на висновки Верховного Суду при розгляді спорів щодо визнання недійсним договорів у подібних правовідносинах зазначив, що обраний стороною спосіб захисту не є належним та ефективним ураховуючи обставини спору.

Також, відмовляючи в задоволенні зустрічного позову суд першої інстанції дійшов висновку, що в контексті розгляду цієї справи та висновків, викладених у рішенні, відсутні правові підстави для визнання ТОВ "ГЛОБАЛ ОЙЛ ЛОГІСТИК" добросовісним набувачем об`єктів нерухомого майна із реєстраційними номерами 120 та 120.

2.3. Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.05.2024 у справі № 916/2027/23 апеляційну скаргу ТОВ "ГЛОБАЛ ОЙЛ ЛОГІСТИК" на рішення Господарського суду Одеської області від 30.01.2024 по справі №916/2027/23 залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 30.01.2024 у справі №916/2027/23 - без змін.

2.4. За наслідками проведеного апеляційного перегляду справи колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду в цілому погодилась з наданою судом першої інстанції правовою кваліфікацією спірних правовідносин.

2.5. Зокрема, колегія суддів дійшла висновків, що ТОВ "АГРОТОРГ ЛТД", укладаючи 13.04.2023 договір купівлі-продажу вже не мало необхідного обсягу цивільної дієздатності, оскільки 06.12.2022 набрало рішення суду у справі № 916/2209/21, яким відповідний м`ясомолочний комплекс витребувано на користь ПрАТ "ОДЕСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ", тобто на момент укладення спірного договору ТОВ "АГРОТОРГ ЛТД" вже не було власником м`ясомолочного комплексу та відповідно не мало права розпоряджатися даним майном і про дані обставини воно було обізнано. Натомість, ТОВ "АГРОТОРГ ЛТД", будучи обізнаним із змістом рішень у справі № 916/2209/21, в порушення норм закону, та з метою ухилення від виконання судового рішення, передало відповідний м`ясомолочний комплекс ТОВ "ГЛОБАЛ ОЙЛ ЛОГІСТИК".

Вказані обставини за висновками суду свідчать про наявність правових передумов для витребування майна у особи в порядку частини 1 статті 388 ЦК України.

Крім того, апеляційний господарський суд зазначив, що в матеріалах справи відсутні відповідні докази щодо створення збільшення площі нерухомого майна, зокрема, відсутні отримувані у встановленому законом порядку дозвільні документи на будівництво (технічні умови, містобудівні умови та обмеження, проекти, декларації про початок та завершення будівельних робіт, тощо), натомість раптово виниклі менш ніж місяць додаткові квадратні метри введені в експлуатації не були, а їх наявність обґрунтована довідкою щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна.

При цьому, суд виходив з того, що саме по собі внесення державним реєстратором до реєстру запису про право власності є офіційним підтвердженням існування юридичного факту права власності відповідно до підстав, передбачених положеннями чинного законодавства, але такий факт не створюється реєстраційною дією реєстратора. Таким чином, оскільки право власності на об`єкт нерухомого майна (молочно-м`ясний комплекс) із реєстраційним номером 233, розташованим за адресою: Одеська обл., Подільський р., смт. Любашівка, вул. Заводська, буд. 20, на момент звернення з позовом у справі №916/2027/23 не було зареєстровано за ТОВ "ГЛОБАЛ ОЙЛ ЛОГІСТИК", воно не було володільцем даного нерухомого майна, а тому Позивач не міг звертатися до нього з вимогою про витребування такого майна з чужого незаконного володіння, тобто з віндикаційним позовом без позовних вимог про скасування рішень державного реєстратора про реєстрацію права власності на новостворені об`єкти шляхом поділу спірного об`єкту нерухомого майна.

Ураховуючи наведене, преюдиційність обставин встановлених у справі № 916/2027/23, а також обставини вибуття майна після прийняття відповідного судового рішення, суд дійшов висновку, що ефективним способом захисту у даному випадку буде така послідовність дій:

а) вимога про скасування рішень Державного реєстратора від 11.05.2023 № 67559053 про реєстрацію об`єкту нерухомого майна із реєстраційним номером 120 та від 11.05.2023 № 67556396 про реєстрацію об`єкту нерухомого майна із реєстраційним номером 120, оскільки Відповідач-1 не надав доказів реальності поділу об`єкта нерухомого майна (молочно-м`ясний комплекс) із реєстраційним номером 233, а також те, що ТОВ "ГЛОБАЛ ОЙЛ ЛОГІСТИК" набуло право власності на цей об`єкт від особи, яка не є його власником;

б) вимога Позивача про повернення об`єкту нерухомого майна колегією суддів вважається тотожною вимозі про витребування майна (віндикаційному позову) щодо м`ясомолочного комплекса, що знаходиться за адресою: Одеська обл., Любашівський р., смт. Любашівка, вулиця Заводська, будинок 20, загальною площею 5794,9 кв.м від ТОВ "ГЛОБАЛ ОЙЛ ЛОГІСТИК" до власника ПрАТ "ОДЕСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ";

в) відсутні правові підстави для визнання ТОВ "ГЛОБАЛ ОЙЛ ЛОГІСТИК" добросовісним набувачем об`єктів нерухомого майна із реєстраційними номерами 120 та 120.

3. Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи

3.1. У касаційній скарзі ТОВ "ГЛОБАЛ ОЙЛ ЛОГІСТИК" просить рішення Господарського суду Одеської області від 30.01.2024 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.05.2024 у справі №916/2027/23 скасувати, а справу направити на новий розгляд до Господарського суду Одеської області.

3.2. У якості підстави для подання вказаної скарги заявник посилається на неправильне застосування судом першої інстанції та апеляційним судом норм матеріального та процесуального права та застосування норм без врахування висновків у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду, а саме:

- неправильного застосування положень статей 15 і 16 Цивільного кодексу України, статті 5 Господарського процесуального кодексу України з посиланням на правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду України від 18.01.2017 у справі № 6-2723цс16 та від 17.02.2016 у справі № 6-2407цс15 щодо взаємовиключності одночасного подання особою віндикаційного та негаторного позову;

- застосування правової конструкції, передбаченої частиною першою статті 388 Цивільного кодексу України без врахування правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду у справах №910/9464/22 від 28.02.2024, №910/16140/21 від 17.01.2024, №922/3537/17 від 23.10.2019, №922/2416/17 від 15.06.2021, №925/1351/19 від 02.11.2021, №914/2618/16 від 06.07.2022 щодо належності дослідження судами обставини добросовісності/недобросовісності набувача майна, як правової передумови для витребування майна у добросовісного набувача;

- неврахування правових висновків, викладених в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26.02.2014 у справі №6-24881св13 щодо неможливість віндикації в силу припинення існування самого спірного майна з огляду на збільшення його площі;

- неврахування правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду у справах №916/1031/19 від 08.10.2020, №641/3851/16-ц від 21.02.2018, №943/12557/16-ц від 23.01.2019, №562/2260/15-ц від 31.01.2019 щодо неврахування обставини перебування нерухомого майна в іпотеці та чинності відповідних правовідносин.

Додатково Скаржник вказує про неповне та неналежне дослідження судами обставини здійснення ним інвентаризації нерухомого майна, за результатами якої здійснено його поділ.

Також, ТОВ "ГЛОБАЛ ОЙЛ ЛОГІСТИК" посилається на неправильне застосування судами статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України та вважає, що судами при прийнятті оскаржуваних рішень не враховано, що станом на дату постановлення ухвали про накладення арешту предметом позову була лише одна немайнова вимога, що виключало можливість накладення арешту на два окремі об`єкта нерухомого майна загальною площею 6477,0 кв.м, які виступають предметами майнового позову.

Крім того, Скаржник вважає, що судами було неправильно застосовано норми процесуального законодавства, зокрема, частину третю статті 46 Господарського процесуального кодексу України та безпідставно прийнято судом першої інстанції заяву Позивача про зміну предмету позову.

4. Розгляд справи Верховним Судом

4.1. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.06.2024 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "ГЛОБАЛ ОЙЛ ЛОГІСТИК" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.05.2024 та рішення Господарського суду Одеської області від 30.01.2024 у справі № 916/2027/23 на підставі пунктів 1, 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України та призначено її розгляд у судовому засіданні 17.07.2024.

Крім того, зупинено дію постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.05.2024 та рішення Господарського суду Одеської області від 30.01.2024 до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

4.2. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.07.2024 задоволено клопотання представника ПрАТ "ОДЕСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ" - адвоката Шерстюка Петра Петровича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

5. Обставини, встановлені судами попередніх інстанцій

5.1. Рішенням Господарського суду Одеської області від 19.01.2022 у справі № 916/2209/21 визнано недійсним договір іпотеки від 16.04.2019, укладений між ТОВ "АГРОТОРГ ЛТД" та ТОВ "АТРІКС А" (), який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленко Сергієм Анатолійовичем та зареєстрований в реєстрі за № 647; витребувано з володіння ТОВ "АГРОТОРГ ЛТД" () на користь ПрАТ "ОДЕСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ" () об`єкт нерухомого майна м`ясомолочний комплекс, що знаходиться за адресою: Одеська область, Любашівський район, смт. Любашівка, вул. Заводська, буд. 20.

5.2. Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.12.2022 рішення Господарського суду Одеської області від 19.01.2022 у справі № 916/2209/21 залишено без змін.

5.3. Вищенаведеними судовими рішення у справі № 916/2209/21 встановлено вибуття м`ясомолочного комплексу із володіння ПрАТ "ОДЕСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ" не з його волі.

5.4. Відповідно до представленої ПрАТ "ОДЕСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ" довідки від 04.04.2023 № 119-5 об`єкт нерухомості (м`ясомолочний комплекс) із реєстраційним номером 233, розташований за адресою: Одеська обл., Подільський р-н, смт. Любашівка, вул. Заводська, буд. 20А, зареєстрований на праві власності за ТОВ "АГРОТОРГ ЛТД". 16.04.2019 внесено запис № 31234034 про Іпотеку за ТОВ "АТРІКС А", а 16.12.2022 внесено запис № 48734368 про Іпотеку за ТОВ "КРЕММІЛК" із відповідними записами про обтяження за вказаними юридичними особами.

У довідці зазначено про складові частини об`єкту нерухомого майна, а саме: літ. А Адміністративно-побутовий корпус, літ. Б М`ясний, літ. В Молочний цех, літ. Г Теплиця, літ. Д. 1 Прохідна, літ. Е Вагова, літ. Р БТС, літ. К Трансформаторна, літ. Л Ангар, літ. М Тех. Будівля, літ. Н Склад, літ. О. П. Вбиральня, літ. С Водонасосна, літ. У, Ц, Ф Резервуар, літ. X Сарай, літ. Ч Вапняна яма, колодязі, мощення, огорожа бетонна.

5.5. Постановою Верховного Суду від 11.04.2023 рішення Господарського суду Одеської області від 19.01.2022 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.12.2022 залишено без змін. Зі змісту постанови вбачається, що при проголошені вступної та резолютивної частин були присутні представники всіх сторін (позивач ПрАТ "ОДЕСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ", відповідачі ТОВ "АГРОТОРГ ЛТД" та ТОВ "АТРІКС А").

5.6. 13.04.2023 між ТОВ "АГРОТОРГ ЛТД" (Продавець) та ТОВ "ГЛОБАЛ ОЙЛ ЛОГІСТИК" (Покупець) укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна (Договір), відповідно до пункту 1.1. якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Продавець передає у власність Покупцеві, а Покупець приймає у власність м`ясомолочний комплекс, що розташований за адресою: Одеська область, Любашівський район, смт. Любашівка, вулиця Заводська, будинок № 20 (двадцять), загальною площею 5794,9 кв.м, та складається з: літ. А Адміністративно-побутовий корпус пл. 402 кв.м, літ. Б М`ясний цех пл. 1313.5 кв.м, літ. В Молочний цех пл. 868 кв.м, літ. Г Теплиця пл. 1185.3 кв.м., літ. Д. 1 Прохідна пл. 113,8 кв.м, літ. Е Вагова пл. 30,0 кв.м, літ. Р БТС пл. 424,2 кв.м, ліг. К Трансформаторна пл. 53.0 кв.м, літ. Л Ангар пл. 474,0 кв.м, літ. М Тех. Будівля пл. 139.2 кв.м, літ. Н Склад гл. 392.6 кв.м, літ. О. П Вбиральня пл. 6,6 кв.м літ. С Водонасосна пл. 63,4 кв.м, літ. У, Ц, Ф Резервуар пл. 302.6 кв.м, літ X Сарай пл. 23,6 кв.м, літ. Ч вапняна яма пл.2,3 кв.м, колодязі, мощення бетонні № 9381 X, огорожа бетонна №1-17. (Нерухомість) та сплачує за неї ціну визначену в цьому Договорі.

Пунктами 1.2. - 1.4.визначено, що Нерухомість належить ТОВ "АГРОТОРГ ЛТД" на праві приватної власності, а Продавець свідчить, що відсутні майнові права та претензії третіх осіб, фізичні та/або юридичні особи, які мають переважне право оренди та/або купівлі Нерухомості. На момент підписання Договору нерухомість вільна від будь-яких застав та інших обтяжень Нерухомість, що є предметом цього Договору, під забороною відчуження, обтяження не перебуває, що підтверджується відповідними інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта і об`єкта, виданими Падалка P.O., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 13.04.2023. Відсутність податкової застави на момент нотаріального посвідчення Договору підтверджується витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про податкові застави від 13.04.2023, виданим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Падалко Р.О.

Пунктом 2.1. передбачено, що вартість Нерухомості відповідно до балансової довідки становить 1402989,62 грн (один мільйон чотириста дві тисячі дев`ятсот вісімдесят дев`ять гривень 62 коп.) без ПДВ. Договірна вартість нерухомості становить 4000005 (чотири мільйони п`ять гривень) грн 00 коп., в тому числі ПДВ 666667 (шістсот шістдесят шість тисяч шістсот шістдесят сім гривень) 50 коп.

При цьому, у пункті 2.2. Сторони домовились, що Договірна ціна сплачується Покупцем Продавцю в національній валюті України гривнях, протягом 1 (одного) року, а саме в строк до 12.04.2024, шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок Продавця, реквізити якого вказані в п.5 цього Договору.

5.7. Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та нотаріального посвідчення. Право власності на Нерухомість підлягає державній реєстрації.

Договір підписано представниками сторін, скріплено печатками контрагентів, посвідчено 13.04.2023 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Падалко Р.О. та зареєстровано в реєстрі за № 2183.

5.8. 13.04.2023 між Продавцем та Покупцем підписано акт приймання-передачі.

5.9. 09.05.2023 ТОВ "ГЛОБАЛ ОЙЛ ЛОГІСТИК" перераховано ТОВ "АГРОТОРГ ЛТД" 4000005,00 грн відповідно до платіжних інструкцій № 5-8.

5.10. Відповідно до представлених ТОВ "ГЛОБАЛ ОЙЛ ЛОГІСТИК" витягів від 11.05.2023 з Державного реєстру речових прав №332001383 та №331999919 Державним реєстратором 11.05.2023 зареєстровано за ТОВ "ГЛОБАЛ ОЙЛ ЛОГІСТИК":

- право власності на об`єкт нерухомого майна (м`ясо молочний комплекс) із реєстраційним номером 120, розташованим за адресою: Одеська обл., Подільський р. (Котовський р-н), смт. Любашівка (селище міського типу Любашівка), вулиця Заводська (вулиця Заводська), будинок 20А. Підставою для реєстрації зазначено виданий 10.05.2023 технічний паспорт та довідку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна (підставою внесення запису визначено рішення про державну реєстрацію прав від 11.05.2023 № 67556396);

- право власності на об`єкт нерухомого майна (молочно-м`ясний комплекс) із реєстраційним номером 120, розташованим за адресою: Одеська обл., Подільський р. (Котовський р-н), смт. Любашівка (селище міського типу Любашівка), вулиця Заводська (вулиця Заводська), будинок 20. Підставою для реєстрації зазначено виданий 10.05.2023 технічний паспорт та довідку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна (підставою внесення запису визначено рішення про державну реєстрацію прав від 11.05.2023 № 67559053).

5.11. Відповідно до представленого ПрАТ "ОДЕСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ" витягу № 670, сформованого 18.05.2023 за допомогою додатку "Реєстр нерухомості", Державним реєстратором 11.05.2023 зареєстровано за ТОВ "ГЛОБАЛ ОЙЛ ЛОГІСТИК":

- право власності на об`єкт нерухомого майна (молочно-м`ясний комплекс) із реєстраційним номером 120, розташованим за адресою: Одеська обл., Подільський р. (Котовський р-н), смт. Любашівка (селище міського типу Любашівка), вулиця Заводська (вулиця Заводська), будинок 20. Підставою для реєстрації зазначено виданий 10.05.2023 технічний паспорт та довідку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна. Окрім того, 17.05.2023 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Єгоровою М.Є. внесено записи про іпотеку № 50301913 та про обтяження № 50301763 на підставі укладеного 17.05.2023 між ТОВ "ГЛОБАЛ ОЙЛ ЛОГІСТИК" як Іпотекодавцем та ТОВ "НВП "ПРОДАГРОКОМ" як Іпотекодержателем Іпотечним договором;

- право власності на об`єкт нерухомого майна (м`ясо молочний комплекс) із реєстраційним номером 120, розташованим за адресою: Одеська обл., Подільський р-н (Котовський р-н), смт. Любашівка (селище міського типу Любашівка), вулиця Заводська (вулиця Заводська), будинок 20А. Підставою для реєстрації зазначено виданий 10.05.2023 технічний паспорт та довідку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна. Окрім того, 17.05.2023 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Єгоровою М.Є. внесено записи про іпотеку № 50301575 та про обтяження № 50301312 на підставі укладеного 17.05.2023 між ТОВ "ГЛОБАЛ ОЙЛ ЛОГІСТИК" як Іпотекодавцем та ТОВ "НВП "ПРОДАГРОКОМ" як Іпотекодержателем Іпотечним договором.

5.12. Зі сформованої 29.05.2023 за запитом суду першої інстанції інформаційної довідки № з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що 13.04.2023 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Падалко Р.О. зареєстровано за ТОВ "ГЛОБАЛ ОЙЛ ЛОГІСТИК" на підставі укладеного 13.04.2023 із ТОВ "АГРОТОРГ ЛТД" договору купівлі-продажу право власності на об`єкт нерухомого майна (молочно-м`ясний комплекс) із реєстраційним номером 233, розташованим за адресою: Одеська обл., Подільський р., смт. Любашівка, вул. Заводська, буд. 20. При цьому зазначено, що 11.05.2023 речове право погашено (об`єкт нерухомого майна закрито) Державним реєстратором на підставі поділу об`єкту майна та відображено інформацію, аналогічну відображеній у представлених ПрАТ "ОДЕСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ" та ТОВ "ГЛОБАЛ ОЙЛ ЛОГІСТИК" витягах.

5.13. Окрім того, із змісту інформаційної довідки вбачається, що 16.12.2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Єговорою М.Є. внесено запис про іпотеку № 43734368 на підставі укладеного 16.12.2022 між ТОВ "АГРОТОРГ ЛТД" як Іпотекодавцем та ТОВ "КРЕММІЛК" як Іпотекодержателем Іпотечного договору, який додатковою угодою від 13.04.2023 розірвано (додаткова угода посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Падалко Р.О. та останнім внесено відповідні відомості до реєстру).

6. Позиція Верховного Суду

6.1. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

6.2. Відповідно до частини першої статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

6.3. Предметом первісного позову у даній справі є:

- визнання недійсним договору купівлі-продажу від 13.04.2023, укладеного між ТОВ "АГРОТОРГ ЛТД" та ТОВ "ГЛОБАЛ ОЙЛ ЛОГІСТИК", посвідченого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Падалко Р.О. № 2183, з моменту його укладання;

- визнання недійсним та скасування рішення Державного реєстратора Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області Георгіу Ірини Сергіївни про державну реєстрацію прав № 67559053 від 11.05.2023 про реєстрацію об`єкту нерухомого майна молочно-м`ясного комплексу, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 120, за адресою Одеська обл., Подільський р. (Котовський р-н), смт. Любашівка (селище міського типу Любашівка), вулиця Заводська (вулиця Заводська), будинок 20;

- визнання недійсним та скасування рішення Державного реєстратора Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області Георгіу Ірини Сергіївни про державну реєстрацію прав № 67556396 від 11.05.2023 про реєстрацію об`єкту нерухомого майна м`ясо-молочного комплексу, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 120, за адресою Одеська обл., Подільський р. (Котовський р-н), смт. Любашівка (селище міського типу Любашівка), вулиця Заводська (вулиця Заводська), будинок 20А;

- повернення з володіння ТОВ "ГЛОБАЛ ОЙЛ ЛОГІСТИК" до ПрАТ "ОДЕСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ" об`єкту нерухомого майна: м`ясомолочного комплексу, що знаходиться за адресою: Одеська обл., Любашівський р., смт. Любашівка, вулиця Заводська, будинок 20.

Підстави позову обґрунтовані, зокрема, приналежністю спірного майна на праві власності ПрАТ "ОДЕСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ" та встановленням в рамках справи № 916/2209/21 факту вибуття спірного майна на користь ТОВ "АГРОТОРГ ЛТД" поза волею його власника ПрАТ "ОДЕСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ".

6.4. У контексті зазначеного спору Суд зазначає, що відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

6.5. Згідно з приписами статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

6.6. Частиною першою статті 317 Цивільного кодексу України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

6.7. Відповідно до частин першої та другої статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

6.8. Згідно із частиною першої статті 321 цього ж Кодексу право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

6.9. При цьому приписи статті 387 Цивільного кодексу України передбачають, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

6.10. Стаття 388 Цивільного кодексу України містить сукупність підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача.

Так, відповідно до частини першої вказаної норми якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

6.11. Можливість витребування майна з володіння іншої особи законодавець ставить у залежність, насамперед, від змісту правового зв`язку між позивачем та спірним майном, його волевиявлення щодо вибуття майна, а також від того, чи є володілець майна добросовісним чи недобросовісним набувачем та від характеру набуття майна (оплатно чи безоплатно). Аналогічний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.11.2021 у справі № 925/1351/19.

6.12. Отже, право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 Цивільного кодексу України залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння, оскільки ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26.11.2019 у справі № 914/3224/16.

6.13. Так, у пункті 58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2022 у справі № 461/12525/15-ц зроблено висновок, що розглядаючи справи щодо застосування положень статті 388 Цивільного кодексу України у поєднанні з положеннями статті 1 Першого Протоколу до Конвенції, суди повинні самостійно, з урахуванням усіх встановлених обставин справи дійти висновку про наявність підстав для втручання у мирне володіння майном особи, що набула це майно за відплатним договором, виходячи з принципів мирного володіння майном (постанова Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 488/6211/14-ц), а також надати оцінку тягаря, покладеного на цю особу таким втручанням. Такими обставинами можуть бути, зокрема, підстави та процедури набуття майна добросовісним набувачем, порівняльна вартість цього майна з майновим станом особи, спрямованість волевиявлення учасників правовідносин та їх фактичні наміри щодо цього майна тощо».

6.14. Як встановлено судами попередніх інстанцій, на підставі рішення Господарського суду Одеської області у справі № 916/2209/21 встановлено факт вибуття м`ясомолочного комплексу із володіння ПрАТ "ОДЕСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ" не з його волі, у зв`язку із чим суди, на підставі оцінених ними доказів, а також обставин переходу права на спірне майно після прийняття судових рішень у справі № 916/2209/21, дійшли обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для витребування з володіння ТОВ "АГРОТОРГ ЛТД" на користь ПрАТ "ОДЕСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ" м`ясомолочного комплексу, що знаходиться за адресою: Одеська область, Любашівський район, смт. Любашівка, вул. Заводська, буд. 20.

6.15. При цьому, щодо доводів Скаржника про неврахування судами попередніх інстанцій правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду у справах № 910/9464/22 від 28.02.2024, № 910/16140/21 від 17.01.2024, № 922/3537/17 від 23.10.2019, № 922/2416/17 від 15.06.2021, № 925/1351/19 від 02.11.2021, № 914/2618/16 від 06.07.2022 щодо належності дослідження судами обставини добросовісності/недобросовісності набувача майна, як правової передумови для витребування майна у добросовісного набувача, Суд зазначає таке.

6.16. Що хоча з мотивувальних частин рішень судів попередніх інстанцій не вбачається що судами робився висновок щодо правового статусу ТОВ "ГЛОБАЛ ОЙЛ ЛОГІСТИК" як добросовісного набувача (в контексті застосування приписів статей 387 - 388 Цивільного кодексу України), однак суди дійшли висновку про наявність правових підстав для витребування спірного майна, при цьому відмовивши у задоволенні зустрічної позовної вимоги Відповідача-1 про визнання його добросовісним набувачем.

Водночас, Суд звертає увагу на те, що за приписами статті 388 Цивільного кодексу України статус добросовісного набувача гарантує неможливість витребування власником у нього спірного майна придбаного за відплатним договором у особи, яка не мала права його відчужувати, крім випадків, які прямо передбачені цією статтею. Зокрема, до них належить і такий випадок, коли майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі.

6.17. З огляду на встановлені судами обставини, не надання відповідної правової кваліфікації добросовісності набуття майна не свідчить про неправильне застосування судами статей 387 - 388 Цивільного кодексу України, та, як наслідок, неврахування судами правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду у справах № 910/9464/22 від 28.02.2024, № 910/16140/21 від 17.01.2024, № 922/3537/17 від 23.10.2019, № 922/2416/17 від 15.06.2021, № 925/1351/19 від 02.11.2021, № 914/2618/16 від 06.07.2022, оскільки, за встановлених обставин вибуття спірного майна поза волею його власника, не виключає можливості його витребування навіть у добросовісного набувача.

6.18. Витребування власником свого майна із чужого незаконного володіння здійснюється шляхом подання до суду віндикаційного позову. Позивачем у віндикаційному позові може бути власник майна, а відповідачем - особа, яка незаконно володіє майном, тобто заволоділа ним без достатньої правової підстави.

6.20. У спорі між особою, яка вважає себе власником спірного майна, та особою, яка вважає себе законним володільцем (користувачем) спірного майна, сторонами спору є особи, які претендують на спірне майно.

6.21. Колегія суддів погоджується з висновками господарських судів попередніх інстанцій про те, що судовими рішеннями у справі № 916/2209/21 встановлено обставини вибуття м`ясомолочного комплексу із володіння ПрАТ "ОДЕСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ" поза волею власника, що в свою чергу, свідчить про безпідставність набуття права власності на спірне майно ТОВ "ГЛОБАЛ ОЙЛ ЛОГІСТИК".

6.22. Ураховуючи доведеність обставини набуття права власності на спірне майно ТОВ "ГЛОБАЛ ОЙЛ ЛОГІСТИК" чітке розмежування його правового статусу як добросовісного чи недобросовісного набувача при розгляді питання наявності передумов для витребування майна мало б вирішальне значення за відсутності умов, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 388 Цивільного кодексу України або за наявності умов, передбачених частиною другою цієї ж статті: 1) спірне майно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень, або 2) спірне майно було продане такому набувачеві на електронному аукціоні у порядку, встановленому для приватизації державного та комунального майна.

6.23. Таким чином, відсутність висновку суду щодо правового статусу ТОВ "ГЛОБАЛ ОЙЛ ЛОГІСТИК" як добросовісного набувача в контексті застосування приписів статей 387- 388 Цивільного кодексу України не спростовує правильності висновків апеляційного господарського суду щодо задоволення позовної вимоги законного власника про витребування майна.

Проте зазначене не вплинуло на законність та обґрунтованість судового рішення, доводи Скаржника ТОВ "ГЛОБАЛ ОЙЛ ЛОГІСТИК" в цій частині не знайшли свого підтвердження, а скасування з цих підстав судових рішень та направлення справи на новий розгляд за таких умов буде фактично надмірним формалізмом, що не відповідає меті господарського судочинства, спрямованої на швидке відновлення порушених прав особи.

6.24. З огляду на вищевикладене, доводи Скаржника щодо незастосування судами попередніх інстанцій правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду у справах № 910/9464/22 від 28.02.2024, № 910/16140/21 від 17.01.2024, № 922/3537/17 від 23.10.2019, № 922/2416/17 від 15.06.2021, № 925/1351/19 від 02.11.2021, № 914/2618/16 від 06.07.2022 не підтверджують неправильне застосування судами приписів статей 387- 388 Цивільного кодексу України.

6.25. Одночасно Суд враховує, що власник із дотриманням правил статей 387 -388 Цивільного кодексу України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння кінцевого набувача. Для такого витребування не потрібно заявляти вимоги про визнання незаконними та недійсними рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, рішень, записів про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за незаконним володільцем, самої державної реєстрації цього права, договорів, інших правочинів щодо спірного майна, і тим більше документів (свідоцтв, державних актів тощо), що посвідчують відповідне право.

Такі вимоги є неналежними, зокрема неефективними, способами захисту права власника. Їхнє задоволення не відновить володіння позивачем його майном. Тому не допускається відмова у віндикаційному позові, наприклад, із тих мотивів, що договір, рішення органу влади, певний документ, відомості чи запис про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно не визнані незаконними, або що позивач їх не оскаржив.

Подібні правові висновки є усталеними та містяться, зокрема, але не виключно, у численних постановах Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц (пункти 99-100), від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16 (пункти 86, 94, 147), від 05.12.2018 у справі № 522/2202/15-ц (пункти 73-76), від 21.08.2019 у справі № 911/3681/17 (пункти 38-39), від 22.01.2020 у справі № 910/1809/18 (пункт 34), від 11.02.2020 у справі № 922/614/19 (пункт 50), від 30.06.2020 у справі № 19/028-10/13 (пункт 10.29), від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 (пункти 71, 76), від 22.06.2021 у справі № 334/3161/17 (пункти 55-57), від 14.09.2021 у справі № 359/5719/17 (пункти 120-121, 123-124), від 16.09.2021 у справі № 910/2861/18 (пункти 101, 103), від 05.10.2021 у справі № 910/18647/19 (пункти 9.32-9.33, 9.38), від 09.11.2021 у справі № 466/8649/16-ц (пункти 86-87), від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц (пункти 148-151, 153-154, 167-168), від 06.07.2022 у справі № 914/2618/16 (пункти 39, 42-44, 50), від 21.09.2022 у справі № 908/976/19 (пункти 5.27, 5.36, 5.44, 5.46, 5.69, 6.5), від 28.09.2022 у справі № 483/448/20 (пункти 9.65-9.66), від 15.02.2023 у справі № 910/18214/19 (пункт 9.47)).

6.26. Задовольняючі позовні вимоги про визнання недійсним та скасування рішень державного реєстратора суди виходили з того, що із сформованої 29.05.2023 за запитом суду першої інстанції інформаційної довідки № з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що 13.04.2023 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Падалко Р.О. зареєстровано за ТОВ "ГЛОБАЛ ОЙЛ ЛОГІСТИК" на підставі укладеного 13.04.2023 із ТОВ "АГРОТОРГ ЛТД" договору купівлі-продажу право власності на об`єкт нерухомого майна із реєстраційним номером 233, розташованим за адресою: Одеська обл., Подільський р., смт. Любашівка, вул. Заводська, буд. 20, загальною площею 5794,9 кв.м.

При цьому зазначено, що 11.05.2023 речове право погашено (об`єкт нерухомого майна закрито) Державним реєстратором на підставі поділу об`єкту майна. Аналогічна інформація відображена у витягах наданих ПрАТ "ОДЕСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ" та ТОВ "ГЛОБАЛ ОЙЛ ЛОГІСТИК".

6.27. За приписами пункту 1 частини першої статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Отже, набуття особою володіння нерухомим майном полягає у внесенні запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за цією особою, а функцією державної реєстрації права власності є оголошення належності нерухомого майна певній особі (особам). Близькі за змістом висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256 цс 18, пункти 95, 96), від 30.06.2020 р. у справі № 19/028-10/13 (провадження № 12-158гс19, пункт 10.29).

6.28. У такий спосіб, внесення державним реєстратором до реєстру запису про право власності є офіційним підтвердженням існування юридичного факту права власності відповідно до підстав, передбачених положеннями чинного законодавства, але такий факт не створюється реєстраційною дією реєстратора.

6.29. Водночас суди попередніх інстанцій встановили, що на час розгляду справи №916/2027/23 право власності на об`єкт нерухомого майна (молочно-м`ясний комплекс) із реєстраційним номером 233, розташованим за адресою: Одеська обл., Подільський р., смт. Любашівка, вул. Заводська, буд. 20, на момент звернення з позовом у справі №916/2027/23 не було зареєстровано за ТОВ "ГЛОБАЛ ОЙЛ ЛОГІСТИК", яке набуло таке право після винесення судових рішень у справі № 916/2027/23, а тому Позивач не міг звернутися до ТОВ "ГЛОБАЛ ОЙЛ ЛОГІСТИК" з вимогою про витребування спірного майна від нього. Водночас подальші дії Відповідачів унеможливили задоволення віндикаційного позову без задоволення і позовних вимог про скасування рішень державного реєстратора про реєстрацію права власності на новостворені об`єкти утворені шляхом поділу спірного об`єкту нерухомого майна, оскільки в даному випадку фактично було створено дублюючу (фантомну) реєстрацію щодо об`єкту нерухомого майна стосовно якого вже задоволено судом у іншій справі позовні вимоги про його витребування з метою ускладнення виконання судового рішення.

6.30. Відповідно до представленого ПрАТ "ОДЕСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ" витягу № 670, сформованого 18.05.2023 за допомогою додатку "Реєстр нерухомості", Державним реєстратором 11.05.2023 зареєстровано за ТОВ "ГЛОБАЛ ОЙЛ ЛОГІСТИК":

- право власності на об`єкт нерухомого майна (молочно-м`ясний комплекс) із реєстраційним номером 120, розташованим за адресою: Одеська обл., Подільський р. (Котовський р-н), смт. Любашівка (селище міського типу Любашівка), вулиця Заводська (вулиця Заводська), будинок 20. Підставою для реєстрації зазначено виданий 10.05.2023 технічний паспорт та довідку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна. Окрім того, 17.05.2023 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Єгоровою М.Є. внесено записи про іпотеку № 50301913 та про обтяження № 50301763 на підставі укладеного 17.05.2023 між ТОВ "ГЛОБАЛ ОЙЛ ЛОГІСТИК" як Іпотекодавцем та ТОВ "НВП "ПРОДАГРОКОМ" як Іпотекодержателем Іпотечним договором;

- право власності на об`єкт нерухомого майна (м`ясо-молочний комплекс) із реєстраційним номером 120, розташованим за адресою: Одеська обл., Подільський р-н (Котовський р-н), смт. Любашівка (селище міського типу Любашівка), вулиця Заводська (вулиця Заводська), будинок 20А. Підставою для реєстрації зазначено виданий 10.05.2023 технічний паспорт та довідку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна. Окрім того, 17.05.2023 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Єгоровою М.Є. внесено записи про іпотеку № 50301575 та про обтяження № 50301312 на підставі укладеного 17.05.2023 між ТОВ "ГЛОБАЛ ОЙЛ ЛОГІСТИК" як Іпотекодавцем та ТОВ "НВП "ПРОДАГРОКОМ" як Іпотекодержателем Іпотечним договором.

6.31. Господарські суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що дії ТОВ "ГЛОБАЛ ОЙЛ ЛОГІСТИК" щодо поділу об`єкту нерухомого майна (молочно-м`ясний комплекс) із реєстраційним номером 233, розташованим за адресою: Одеська обл., Подільський р., смт. Любашівка, вул. Заводська, буд. 20, загальною площею 5794,9 кв.м на два окремі об`єкти та реєстрація за собою права власності на них фактично перешкоджають власнику даного майна реалізувати рішення суду у справі № 916/2209/21 та повернути у володіння власне нерухоме майно, зареєструвавши за собою право власності на нього.

6.32. Абзацом 1 частини третьої статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

6.33. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними (абзац 2 частини 3 статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

6.34. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними (абзац 3 частини 3 статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

6.35. Отже, у розумінні положень наведеної норми у чинній редакції, наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав.

6.36. При цьому з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

6.37. Верховний Суд у постанові від 10.11.2021 у справі № 910/8060/19 вказав, що під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

6.38. Під ефективністю судового захисту розуміється спроможність судового рішення (за наслідками його виконання) призвести до усунення невизначеності у праві позивача та відновити права та законні інтереси особи, на захист яких було подано відповідний позов.

6.39. Поняття ефективний засіб передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому ефективний засіб це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними (рішення Європейського суду з прав людини від 31.07.2003 у справі Дорани проти Ірландії (Doran v. Ireland)).

6.40. Ефективність означає як попередження стверджуваного порушення чи його продовження, так і надання відповідного відшкодування за будь-яке порушення, яке вже відбулося (рішення ЄСПЛ від 26.10.2000 у справі Кудла проти Польщі (Kudla v. Poland)).

6.41. У рішенні Європейського суду з прав людини від 05.04.2005 у справі Афанасьєв проти України зазначено, що засіб захисту, що вимагається, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

6.42. Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003).

6.43. Ураховуючи те, що спірне майно було безпідставно відчужене ТОВ "АГРОТОРГ ЛТД" на користь ТОВ "ГЛОБАЛ ОЙЛ ЛОГІСТИК" суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що є обґрунтованими та правомірними і позовні вимоги ПрАТ "ОДЕСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ" про скасування рішень Державного реєстратора від 11.05.2023 № 67559053 про реєстрацію об`єкту нерухомого майна із реєстраційним номером 120 та від 11.05.2023 № 67556396 про реєстрацію об`єкту нерухомого майна із реєстраційним номером 120.

При цьому суди виходили з того, що задоволення даних вимог, за встановлених обставин справи, в тому числі, щодо дій пов`язаних із державною реєстрацією нових об`єктів нерухомого майна з відмінними характеристиками після штучного поділу спірного об`єкту нерухомого майна за № 233 забезпечить можливість ПрАТ "ОДЕСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ" витребувати спірне майно та повернути у своє володіння об`єкт нерухомого майна (молочно-м`ясний комплекс) із реєстраційним номером 233, розташованим за адресою: Одеська обл., Подільський р., смт. Любашівка, вул. Заводська, буд. 20, загальною площею 5794,9 кв.м.

6.44. Колегія суддів погоджується з такими висновками судів оскільки застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Спосіб захисту порушеного права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду.

Зазначена правова позиція є універсальною та усталеною у судовій практиці. Зокрема, на це неодноразово звертала увагу Велика Палата Верховного Суду у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 04.06.2019 у справі № 916/3156/17, від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц, від 13.10.2020 у справі № 369/10789/14-ц, від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц, від 02.02.2021 у справі № 925/642/19, від 15.06. 2021 у справі № 922/2416/17, від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19, від 26.10.2021 у справі № 766/20797/18, від 14.12.2021 у справі № 643/21744/19, від 11.01.2022 у справі № 904/1448/20, від 22.02.2022 у справі № 761/36873/18, від 13.02.2024 у справі № 910/2592/19, від 10.04.2024 у справі № 760/20948/16-ц тощо.

6.45. Стосовно зустрічної позовної вимоги про визнання добросовісним набувачем суд касаційної інстанції також погоджується з позицією судів попередніх інстанцій щодо його безпідставності, за встановлених обставин справи, оскільки вона фактично є вимогою про встановлення фактів та не може бути самостійним предметом розгляду в господарському суді, через те що до його повноважень не належить встановлення фактів, що мають юридичне значення. Зазначені обставини підлягають встановленню у межах вирішення конкретного юридичного спору.

При цьому, Суд враховує позицію Великої Палати Верховного Суду про те, що вимога щодо встановлення певних фактів не може бути самостійним предметом розгляду в господарському суді, оскільки до повноважень останнього не належить встановлення фактів, що мають юридичне значення. Господарські суди порушують провадження у справах за позовами, в основі яких правова вимога - спір про право, що виникає з матеріальних правовідносин.

Захист майнового чи немайнового права чи законного інтересу відбувається шляхом прийняття судом рішення про примусове виконання відповідачем певних дій або зобов`язання утриматись від їх вчинення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16).

6.46. Щодо посилання скаржника на неврахування правового висновку, викладеного в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26.02.2014 №6-24881св13 Суд зазначає, що за приписами статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставою касаційного оскарження є неврахування висновку саме Верховного Суду. Водночас, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ не відповідають таким критеріям.

6.47. Суд також оцінює критично і доводи Скаржника щодо неповного та неналежного дослідження судами обставин реалізації ним інвентаризації спірного майна, за результатами якої ним здійснено поділ об`єкту нерухомого майна.

Правова конструкція статей 317, 388 Цивільного кодексу України не містить обмежень щодо неможливості витребування майна законним власником з огляду на зміну конфігурації спірного об`єкта нерухомості незаконним володільцем, а отже зазначені доводи не мають безпосереднього зв`язку з предметом доказування у даній справі та не впливають на правильність висновків господарських судів.

Крім того, Суд враховує те, що судами встановлено, що зазначені дії відбувались вже після вирішення судового спору у іншій справі стосовно спірного майна, що в свою чергу сторонами не заперечувалось.

6.48. Щодо доводів скаржника про неврахування правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду у справах № 916/1031/19 від 08.10.2020, № 641/3851/16-ц від 21.02.2018, № 943/12557/16-ц від 23.01.2019, № 562/2260/15-ц від 31.01.2019 про неврахування обставин перебування нерухомого майна в іпотеці та чинності відповідних правовідносин суд касаційної інстанції зазначає таке.

6.49. Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи. Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де схожі предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (такий правовий висновок викладено у пункті 60 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 696/1693/15-ц).

6.50. При цьому на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то у такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими (такий правовий висновок наведено у пункті 39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19).

6.51. Вказуючи на відповідні постанови Скаржник фактично посилається на неврахування судами сформульованого в зазначених постановах висновку щодо застосування положень статті 204 Цивільного кодексу України, а саме ухвалення судом рішення про припинення договору іпотеки чи визнання його недійсним, яке згодом було скасоване, не спростовує презумпції правомірності правочину, і такий договір іпотеки (права й обов`язки сторін) залишається чинним з моменту його первинної реєстрації в Державному реєстрі іпотек.

6.52. Водночас, у даній справі, виходячи з предмету та підстав позову, позиції сторін протягом розгляду справи, судами попередніх інстанцій взагалі не здійснювався розгляд спору щодо відносин іпотеки, а в наведених Скаржником постановах Верховного Суду не міститься висновку щодо застосування норм 387, 388 Цивільного кодексу України, якими регулюються спірні правовідносини в цій справі. При цьому скаржник жодним чином не обґрунтував, як викладений у наведених постановах висновок щодо застосування статті 204 Цивільного кодексу України може вплинути на вирішення цього господарського спору та спростувати висновки судів попередніх інстанцій про наявність підстав для часткового задоволення позову.

6.53. У контексті наведеного відсутні підстави для висновку про подібність спірних правовідносин у справі, що розглядається, та справах № 916/1031/19, № 641/3851/16-ц, № 643/12557/16-ц, № 562/2260/15-ц на постанови Верховного Суду в яких посилається скаржник на обґрунтування наявності підстави касаційного оскарження ухвалених у справі судових рішень.

6.54. Щодо аргументів скаржника неправильне застосування судами попередніх інстанцій положень статей 15, 16 Цивільного кодексу України, статті 5 Господарського процесуального кодексу України, а саме неврахування правових висновків, які містяться у постановах Верховного Суду України від 18.01.2017 у справі № 6-2723цс16 та від 17.02.2016 у справі № 6-2407цс15 щодо взаємовиключності одночасного подання особою віндикаційного та негаторного позову колегія суддів зазначає таке.

6.55. Статтею 4 Господарського процесуального кодексу України передбачено право юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, фізичних осіб, які не є підприємцями, державних органів, органів місцевого самоврядування на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

6.56. Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частини перша, друга статті 5 Господарського процесуального кодексу України).

6.57. За змістом статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

6.58. Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав. Під захистом легітимного інтересу розуміється відновлення можливості досягнення прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом.

6.59. Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

6.60. При цьому позивач самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюється судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.

6.61. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

6.62. Таким чином, з огляду на положення процесуального закону суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладених в позові вимог.

6.63. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право позивача підлягає захисту обраним ним способом.

6.64. Водночас обрання позивачем неналежного та неефективного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові. Такі висновки наведено, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19, від 02.02.2021 у справі № 925/642/19, від 22.06.2021 у справі № 200/606/18, від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц.

6.65. Водночас питання належності та ефективності обраного позивачем способу захисту порушеного права або законного інтересу підлягає вирішенню судами після повного встановлення усіх фактичних обставин справи, а також після з`ясування того, чи існує у позивача право або законний інтерес та чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем (близька за змістом правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 17.06.2020 у справі №922/2529/19).

6.66. Аналізуючи матеріали справи, зокрема обраний первісним позивачем спосіб захисту, суди попередніх інстанцій встановили його належність та відповідність статтям 15, 16 Цивільного кодексу України, статті 5 Господарського процесуального кодексу України.

6.67. При зверненні з касаційною скаргою ТОВ "ГЛОБАЛ ОЙЛ ЛОГІСТИК" заперечує законність такої правової позиції та вказує про обрання позивачем неналежного способу захисту та неврахування судами попередніх інстанцій правових висновків, викладених у постанові № 6-2723цс16 від 18.01.2017 щодо взаємовиключності одночасного подання особою віндикаційного та негаторного позову суд касаційної інстанції зазначає таке.

6.68. Суд касаційної інстанції не погоджується з такою правовою позицією скаржника ураховуючи таке.

6.69. Положення частини другої статті 16 Цивільного кодексу України передбачають такі способи захисту порушеного права як визнання права, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, зміна чи припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

6.70. У постанові Верховного Суду України від 18.01.2017 у справі № 6-2723цс16 зазначено, що положення частини першої статті 216 Цивільного кодексу України не можуть застосовуватись як підстави позову про повернення переданого на виконання недійсного правочину майна, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. Положення статті 388 Цивільного кодексу України можуть застосовуватись як підстави позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, і було відчужене третій особі за умови, що між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин. Таким чином, одночасне пред`явлення віндикаційного позову про витребування майна із чужого незаконного володіння (позову власника, позбавленого володіння майном, про витребування майна від його володільця) та негаторного позову про визнання правочину недійсним із застосування реституції (позову про захист права від порушень, не пов`язаних з позбавлення володіння), тобто одночасне застосування статей 216 і 338 Цивільного кодексу України, є помилковим, оскільки віндикаційний і негаторний позови вважаються взаємовиключними.

6.71. У постанові Верховного Суду України від 30.11.2016 у справі № 6-2069цс16 зроблено висновок, що реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 Цивільного кодексу України) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв`язку із цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред`явлена тільки стороні недійсного правочину. Норма частини першої статті 216 Цивільного кодексу України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданного на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо вічуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. Права особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають захисту шляхом задоволення позову до набувача з використання правового механізму, установленого статями 215, 216 Цивільного кодексу України. Такий спосіб захисту можливий лише шляхом подання віндикаційного позову, якщо для цього існують підстави, передбачені статтею 388 Цивільного кодексу України, які дають право витребувати в набувача це майно.

6.72. Колегія суддів приймає до уваги, що у справі первісний Позивач, заявляючи про витребування майна з незаконного володіння, посилався саме на положення статті 388 Цивільного кодексу України, а не статей 215, 216 Цивільного кодексу України, суди встановили вибуття майна після вирішення судового спору у іншій справі, при цьому господарський суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що вимога Позивача про повернення об`єкту нерухомого майна колегією суддів вважається тотожною вимозі про витребування майна (віндикаційному позову) щодо м`ясомолочного комплекса, що знаходиться за адресою: Одеська обл., Любашівський р., смт. Любашівка, вулиця Заводська, будинок 20, загальною площею 5794,9 кв. м від ТОВ "ГЛОБАЛ ОЙЛ ЛОГІСТИК" до власника ПрАТ "ОДЕСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ".

6.73. При цьому, слід зазначити, що вимоги процесуального законодавства не містять заборони щодо можливості звернення особи з різними за своїм правовим змістом предметами позову, за умови їх пов`язаності обставинами спору та метою судового захисту, а їх сумісний розгляд не підлягає дослідженню судом в рамках обрання стороною лише одного способу захисту.

6.74. З огляду на викладене, оскаржені судові рішення не суперечать висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду України від 18.01.2017 у справі № 6-2723цс16.

6.75. Стосовно доводів Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ ОЙЛ ЛОГІСТИК" про неправильне застосування судами статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України при вирішення питання про накладення арешту колегія суддів зазначає таке.

6.76. Питання правомірності застосування судами статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України при вирішення питання про накладення арешту виступало предметом касаційного оскарження постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.09.2023 та ухвали Господарського суду Одеської області від 29.05.2023 у справі № 916/2027/23.

6.77. За наслідками розгляду касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ ОЙЛ ЛОГІСТИК" Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду на підставі постанови від 30.05.2024 у справі №916/2027/23 постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.09.2023 та ухвалу Господарського суду Одеської області від 29.05.2023 у справі № 916/2027/23 залишено без змін.

6.78. З огляду на викладене, колегія суддів не надає повторну правову оцінку даному аргументу скаржника.

6.79. Не знайшли свого підтвердження також і аргументи скаржника щодо неправильного застосування судами вимог процесуального законодавства, а саме помилкового прийняття судом першої інстанції заяви позивача про зміну предмету позову.

6.80. Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 15.10.2020 по справі № 922/2575/19 викладено наступний правовий висновок: «відповідно до частини 3 статті 46 Господарського процесуального кодексу України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

6.81. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

6.82. Слід зазначити, що правові підстави позову - це зазначена у позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

6.83. Отже зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

6.84. Не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

6.85. Аналогічні висновки Верховного Суду щодо застосування частини 3 статті 46 Господарського процесуального кодексу викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 924/1473/15.

6.86. Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

6.87. Предмет позову кореспондує із способами захисту права, які визначені, зокрема у статті 16 Цивільного кодексу України, статті 20 Господарського кодексу України, а відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

6.88. Необхідність у зміні предмету позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.

6.89. Зміна предмету позову можлива, зокрема у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

6.90. Заява позивача про зміну предмету або підстав позову, можна вважати новим позовом у разі, якщо в ній зазначена самостійна матеріально-правова вимога (або вимоги) та одночасно в її обґрунтування наведені інші обставини (фактичні підстави) і норми права (юридичні підстави), які не були визначені позивачем первісно підставою позову та які у своїй сукупності дають особі право на звернення до суду з позовними вимогами.

6.91. Пред`являючи заяву про зміну предмету позову ПрАТ "ОДЕСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ" доповнено позовні вимоги новими, у той же час підстави позову зазначено аналогічним у позовній заяві.

6.92. Ураховуючи викладене, судом першої інстанції законно прийнято до розгляду заяву позивача про зміну предмету позову, а висновки суду апеляційної інстанції у відповідній частині є правомірними.

7. Висновки Верховного Суду

7.1. Відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

7.2. Відповідно до частин першої та другої статті 300 Господарського процесуально кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

7.3. За змістом пункту 1 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

7.4. Згідно з частиною першою статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

7.5. За таких обставин колегія суддів вважає, що оскаржувані судові рішення у справі прийнято із додержанням норм процесуального права, тому підстав для їх скасування не вбачається.

8. Розподіл судових витрат

8.1. Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України необхідно покласти на заявника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України Верховний Суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ ОЙЛ ЛОГІСТИК" залишити без задоволення.

2. Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.05.2024 та рішення Господарського суду Одеської області від 30.01.2024 у справі №916/2027/23 залишити без змін.

3. Поновити дію постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.05.2024 та рішення Господарського суду Одеської області від 30.01.2024 у справі №916/2027/23.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Зуєв

Судді І. Берднік

І. Міщенко