ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

31.07.2024 м. Івано-ФранківськСправа № 909/500/24

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Горпинюка І.Є., за участі секретаря судового засідання Феденько Н.М., учасників справи: представників позивача Белей О.Б., Угриновського І.З., представника відповідача Савчука Р.Р. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження клопотання представника відповідача Савчука Р.Р., викладене у відзиві на позовну заяву від 18.06.2024 та поясненнях від 12.07.2024 про закриття провадження у справі № 909/500/24 за позовом Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго" до фізичної особи-підприємця Калинчука Романа Олексійовича про стягнення 41 320,92 грн,

ВСТАНОВИВ:

Державне міське підприємство "Івано-Франківськтеплокомуненерго" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до фізичної особи-підприємця Калинчука Романа Олексійовича про стягнення 41 320,92 грн, з яких: 34 929,28 грн - основний борг, 1700,56 грн - пеня, 1 178,30 грн - три проценти річних, 3 512,78 грн - інфляційні втрати.

03.06.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 909/500/24; ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами; встановив сторонам строки на подання суду відзиву, відповіді на відзив, заперечення та обґрунтованого клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін у разі наявності заперечень проти розгляду справи без повідомлення (виклику) сторін.

19.06.2024 до суду, від представника ФОП Калинчука Романа Олексійовича - адвоката Савчука Романа Романовича, через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи "Електронний суд", надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 10085/24 від 19.06.2024), в якому відповідач просить суд:

- закрити провадження в даній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України, оскільки дана справу не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства;

- у випадку продовження розгляду справи здійснювати розгляд справи з повідомленням сторін;

- відмовити в задоволенні позову ДМП "Івано-Франківськтеплокомуненерго" до ФОП Калинчука Р. О. про стягнення заборгованості в повному обсязі.

Ухвалою від 20.06.2024 суд вирішив клопотання відповідача в частині закриття провадження у справі розглянути в судовому засіданні по розгляду справи по суті.

25.06.2024 до суду від позивача надійшли пояснення від 24.06.2024 (вх. № 10490/24 від 25.06.2024) щодо доводів відповідача про закриття провадження у справі, у якому позивач заперечує проти закриття провадження у справі.

15.07.2024 до суду від представника відповідача Савчука Р.Р. надійшли пояснення по справі від 12.07.2024 (вх. № 11496/24 від 15.07.2024), у яких також заявлено клопотання про закриття провадження у справі, оскільки дана справа, на думку представника відповідача, не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, а належить до цивільної юрисдикції.

В судовому засіданні з розгляду справи по суті представник відповідача Савчук Р.Р. підтримав клопотання про закриття провадження у справі з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву від 18.06.2024 та поясненнях від 12.07.2024. Представник відповідача Белей О.Б. заперечила проти задоволення клопотання з підстав, які викладені у поясненнях позивача від 24.06.2024 (вх. № 10490/24 від 25.06.2024).

В обґрунтування клопотання про закриття провадження у справі представник відповідача Савчук Р.Р. навів наступні доводи: спір між ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» та Калинчуком Р.О. не пов`язаний із здійсненням господарської діяльності відповідача; Калинчук Р.О. діяв у відносинах із позивачем як фізична особа, а не як суб`єкт господарювання - фізична особа-підприємець, що підтверджується долученими позивачем до матеріалів справи письмовими доказами, зокрема рахунками-фактурами, реєстрами рахунків та актів виконаних робіт, реєстрами рекомендованих поштових відправлень, згідно із якими позивач зазначає, що платник/споживач є фізична особа (а не фізична особа-підприємець) Калинчук Роман Олексійович , хоча в таких ж реєстрах окремі споживачі/платники іменують фізичними особами-підприємцями; будь-яких доказів того, що Калинчук Р. О. виступає у відносинах із ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» як фізична-особа підприємець позивач на надав; нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою м. Івано-Франківськ, бульвар Північний, 10/4 , належить на праві приватної власності Калинчуку Р. О. як фізичній особі.

Позивач в заперечення клопотання про закриття провадження у справі покликається на те, що: відповідач є власником нежитлового приміщення, і послуги постачання теплової енергії надаються саме до нежитлового приміщення, які споживач використовує з метою здійснення підприємницької діяльності, яку ФОП Калинчук Р.О. здійснює за такими видами: надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (основний); діяльність у сфері права; рахунки на оплату надавались за місцем надання послуг: бульвар Північний, 10/4, м. Івано-Франківськ . Відповідач також покликається на ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07.12.2023 по справі № 344/23105/23 та від 10.05.2024 по справі № 344/8870/24, у яких суди дійшли висновку про підсудність господарським судам справ щодо оплати фізичною особою-підприємцем послуг теплопостачання, наданих у нежитлове приміщення, що використовується для здійснення підприємницької діяльності.

При вирішенні клопотання суд виходить з такого.

Відповідно до статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна та суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК України. Так, за частиною першою цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Відповідно до положень частини другої цієї ж статті право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

Отже, ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин, наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом, відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

З огляду на положення частини першої статті 20 ГПК України а також статей 4, 45 цього Кодексу для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду конкретної справи має значення суб`єктний склад саме сторін правочину та наявність спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності.

Звертаючись із цим позовом, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення, який є публічним договором приєднання, а також нараховані на заборгованість інфляційні втрати, 3% річних та пеня. У суму заборгованості входить і сума абонентської плати.

Заборгованість позивач нарахував за період з січня 2022 року по квітень 2024 року.

При цьому постачання теплової енергії для потреб опалення здійснювалось для обігріву місць загального користування багатоквартирного житлового будинку, в якому знаходиться належне відповідачу торгово-офісне приміщення площею 75 м.кв. на бульварі Північному, 10/4 в м. Івано-Франківську .

З наявної в матеріалах справи копії акта обстеження нежитлового (комерційного) приміщення в житловому будинку за адресою Північний бульвар, 10 в м. Івано-Франківську , слідує, що у квартирі № 4 , яка переведена в нежитлове приміщення знаходиться відділення поштового зв`язку ТОВ "Нова пошта".

Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував, що дійсно в належному Калинчуку Р.О. торгово-офісному приміщенні 10/4 на бульварі Північному в м. Івано-Франківськ розташоване відділення зв`язку "Нової пошти", і це приміщення відповідач здає в оренду для розміщення відділення зв`язку "Нової пошти". З відповідей представника відповідача на питання суду також слідує, що дохід, який відповідач отримує від здачі в оренду згаданого приміщення він оподатковує за правилами оподаткування фізичної особи-підприємця.

З наявних в матеріалах справи інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (відповідь на безкоштовний запит, Відповідь № 620150 від 31.05.2024), слідує, що Калинчук Роман Олексійович зареєстрований фізичною особою підприємцем з 17.02.2021, основним видом його діяльності є надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

Отже відповідач використовував торгово-офісне приміщення, щодо якого виникла спірна заборгованість з оплати послуг постачання теплової енергії, у своїй підприємницькій діяльності, а саме здавав на умовах оренди, як фізична особа-підприємець.

Аналіз змісту та підстав поданого позову свідчить про те, що спір між сторонами виник щодо виконання господарського договору, яким було опосередковано зобов`язальні правовідносини сторін спору з постачання теплової енергії до торгово-офісних приміщень, які відповідач використовує у підприємницькій діяльності.

Відповідно до статті 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Згідно із частиною першою статті 128 ГК України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

За частиною першою статті 173 ГК України зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або відмовитися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, є господарським зобов`язанням.

За положеннями статті 51 ЦК України до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Відповідно до статті 52 ЦК України ФОП відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Отже, позивач, звертаючись до господарського суду, обґрунтовано визначив належність спору до господарської юрисдикції відповідно до суб`єктного складу (сторонами спору є юридична особа та фізична особа-підприємець) та змісту правовідносин сторін як таких, що виникли з господарського договору.

Доводи відповідача, що рахунки на оплату послуг позивач формував на ім`я фізичної особи, а не фізичної особи-підприємця, у даному випадку не спростовують наведених вище висновків суду, що спірні правовідносини між сторонами за своїм характером є господарськими.

Виходячи з наведеного суд відмовляє в задоволенні клопотання представника відповідача Савчука Р.Р. про закриття провадження у справі.

У відповідності до частини другої статті 232 ГПК України, процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Дата складення повного судового рішення: 05.08.2024.

Керуючись статтями 4, 20, 45, 234, 235, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача Савчука Р.Р., викладеного у відзиві на позовну заяву від 18.06.2024 та поясненнях від 12.07.2024 про закриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя І.Є. Горпинюк