УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

06.08.2024Справа № 910/9116/24

Суддя Господарського суду міста Києва Селівон А.М., розглянувши

позовну заяву гр. ОСОБА_1 АДРЕСА_1

до Закритого акціонерного товариства «БІЗНЕС ЕКВІПМЕНТС ЛІМІТЕД» («BUSINESS EQUIPMENTS LIMITED») 71-75, Шелтон Стріт, Ковент-Гарден, Лондон, Англія

про звернення стягнення на предмет застави

ВСТАНОВИВ:

Гр. ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Закритого акціонерного товариства «БІЗНЕС ЕКВІПМЕНТС ЛІМІТЕД» («BUSINESS EQUIPMENTS LIMITED»), Англія про звернення стягнення на предмет застави, а саме частку у розмірі 100% у статутному капіталі ТОВ "Бізнес Еквіпментс Україна" номінальною вартістю 12 000 000,00 грн. шляхом передачі такої частки у власність позивача як заставодержателя за Договором застави частки учасника у статутному капіталі товариства від 01.03.2024 року в рахунок погашення заборгованості гр. ОСОБА_2 в розмірі 20 000 000,00 грн. перед позивачем за Договором позики від 02.01.2023 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на той факт, що ним набуто право звернення стягнення на предмет застави за Договором застави частки учасника у статутному капіталі товариства від 01.03.2024 року, укладеним між позивачем, гр. ОСОБА_2 як позичальником та ЗАТ «БІЗНЕС ЕКВІПМЕНТС ЛІМІТЕД» («BUSINESS EQUIPMENTS LIMITED»), Англія як заставодавцем в забезпечення виконання зобов`язань позичальника за укладеним Договором позики від 02.01.2023 року, умови якого порушено останнім.

Суд зазначає, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя, від 14.05.1981 № R (81) 7: "В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати" (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України, що має беззаперечно виконуватись сторонами в разі необхідності реалізації цього права.

Правові засади справляння, розмір ставок судового збору та порядок його сплати регулюються Законом України "Про судовий збір" від 08.06.2011 року №3674-VI.

Згідно статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У відповідності до п.п. 1 та п.п. 2 п. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" з 1 січня 2024 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 3028,00 грн.

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, у тому числі з використанням електронного платіжного засобу або за допомогою платіжних пристроїв.

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором (аналогічна позиція викладені в ухвалі Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №905/1057/18, постанові від 13.02.2020 у справі № 910/4557/18).

Суд зазначає, що позовною вимогою майнового характеру є вимога, яка підлягає вартісній оцінці. Крім того, вимога майнового характеру характеризується тим, що впливає на склад майна позивача в сторону збільшення (відповідно до правової позиції, викладеної у рішенні Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі "Щокін проти України").

Нормами статті 163 ГПК України встановлено, що ціна позову визначається, зокрема, у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Як вбачається зі змісту поданої позивачем позовної заяви та встановлено судом, предметом даного позову є майнові вимоги про звернення стягнення на предмет застави номінальною вартістю 12 000 000,00 грн., тобто звернувшись до суду через систему "Електронний суд" в липні 2024 року із позовом з вимогами майнового характеру позивач з урахуванням розміру заявлених вимог мав сплатити судовий збір в сумі 180 000,00 грн.

Проте, при дослідженні судом матеріалів позовної заяви встановлено, що позивачем жодних доказів сплати судового збору суду не надано.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (ч. 2 ст. 174 ГПК України).

За наведених обставин, оскільки подана позивачем позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне залишити її без руху та надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків.

Суд звертає увагу позивача, що відповідно до ч. 4 ст. 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Окремо суд наголошує, що однією з засад господарського судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами (п. 11 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України).

Одночасно застосовуючи при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Згідно з п. 5 ч. 5 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їх обов`язків.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Згідно частин 1, 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства.

Наразі, під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами тощо.

Господарський процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка сторони в господарському судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

Пунктом 2 частини 2 статті 43 Господарського процесуального кодексу України визначено, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема, подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Поряд із цим судом встановлено згідно даних системи "Діловодство спеціалізованого суду", що позивач попередньо звертався до Господарського суду міста Києва з двома аналогічними за суб`єктним складом, позовними вимогами та підставами позовними заявами до Закритого акціонерного товариства «Бізнес Еквіпментс Лімітед, Англія, м. Лондон про звернення стягнення на предмет застави вартістю 12 000 000,00 грн., а саме:

- 02.05.2024 року, за наслідками якого ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.05.2024 року у справі № 910/5434/24 (суддя Полякова К.В.) позовну заяву залишено без руху згідно ст. 174 ГПК України у зв`язку з ненаданням доказів сплати судового збору та надано строк на усунення її недоліків; ухвалою від 04.06.2024 року заяву гр. ОСОБА_1 про повернення позовної заяви задоволено та повернуто останню на підставі пункту 3 частини 5 статті 174 ГПК України;

- 27.05.2024 року, за наслідками якого ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.06.2024 року (суддя Морозов С.М.) позовну заяву залишено без руху згідно ст. 174 ГПК України у зв`язку з ненаданням доказів сплати судового збору та встановлено строк на усунення її недоліків; ухвалою від 15.07.2024 року позовну заяву гр. ОСОБА_1 повернуто без розгляду на підставі частини 4 статті 174 ГПК України, оскільки позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом (ч. 4 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України).

В контексті вищенаведеного судом наголошується позивачеві на неприпустимості зловживання ним як позивачем та учасником справ процесуальними правами, визначеними ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, як такими діями, що не відповідають завданням господарського судочинства.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 162, 164, 172, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву гр. ОСОБА_1 без руху.

2. Встановити гр. ОСОБА_1 строк на усунення недоліків позовної заяви - 10 (десять) днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Встановити гр. ОСОБА_1 спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- подання до суду належних та допустимих доказів на підтвердження сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі (з відміткою банку про виконання).

Надати суду докази направлення копій вказаних доказів відповідачу.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя А.М.Селівон