ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30 липня 2024 року Справа № 903/426/24

за позовом Фермерського господарства "Халаїм"

до відповідача: Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства імені Івана Франка

про стягнення 812 981,25 грн.

Суддя Шум М.С.

Секретар судового засідання Сосновська Ю.П.

Представник сторін:

від позивача: н/з.

від відповідача: Овчарук А.О.

встановив: на адресу Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява Фермерського господарства "Халаїм" до Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства імені Івана Франка про стягнення 812 981,25 грн., з яких: 774 400,00 грн. основного боргу, 25 106,72 грн. інфляційних втрат, 13 474,53 грн. 3% річних та судових витрат по справі, що складаються з судового збору в розмірі 12 194,72 грн. та 30 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Позовна заява обґрунтована неналежним виконанням відповідачем взятих на себе згідно договору №03/07/23-2 від 03.07.2023 оренди транспортних засобів та самохідних машин чи механізмів з екіпажем зобов`язань.

Ухвалою суду від 01.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 28 травня 2024 року на 12:20 год

Ухвалами суду від 10.05.2024 та 21.05.2024 постановлено розгляд справи проводити в режимі відеоконференції.

20.05.2024 від Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства імені Івана Франка надійшов відзив на позовну заяву.

В судовому засіданні 28.05.2024 представник Фермерського господарства "Халаїм" в режимі відеоконференції не вийшов на зв`язок з судом у зв`язку із технічними проблемами (відсутність звукового сигналу та відео), з`єднання з представником позивача за допомогою програмного забезпечення "EasyCon" не відбулось.

Ухвалою суду від 28.05.2024 розгляд справи відкладено на 18.06.2024 на 12:50 год.

Суд протокольною ухвалою від 18.06.2024 закрив підготовче провадження, розгляд справи по суті призначив на 16.07.2024 на 10:00 год.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Шума М.С. з 02.07.2024 по 22.07.2024 судове засідання по справі №903/426/24, що призначено на 16.07.2024, не відбулося.

Ухвалою суду від 23.07.2024 справу призначено до розгляду на 30 липня 2024 року на 12:30 год.

Ухвалою суду від 23.07.2024 постановлено розгляд справи здійснювати в режимі відеоконференції.

Представник відповідача в судовому засіданні 30.07.2024 щодо задоволення судом позовних вимог надав заперечення, вважає їх такими, що не підлягають до задоволення.

Позивач уповноваженого представника в судове засідання 30.07.2024 не направив, додаткових заяв, пояснень, клопотань суду не надав.

Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Неявка в судове засідання представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки відповідач належним чином шляхом доставки ухвали суду від 23.07.2024 до електронного кабінету був повідомлений про судовий розгляд, а тому на підставі статті 202 Господарського процесуального кодексу України спір було вирішено судом за відсутності представника позивача за наявними матеріалами.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання та подання витребуваних судом документів, принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України, статтями 13, 14, 74 ГПК України суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи по суті за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, господарський суд,-

встановив:

03.07.2023 між Приватно-орендним сільськогосподарським підприємством ім. Івана Франка (відповідач,орендар) та фермерським господарством «Халаїм» (позивач,орендодавець) було укладено договір №03/07/23-2 оренди транспортних засобів та самохідних машин чи механізмів з екіпажем .

Відповідно до умов п.1.1 Договору, у порядку та на умовах, визначених цим Договором, Орендодавець зобов`язується передати Орендареві в строкове платне користування транспорті засоби та самохідні машини чи механізми (далі- Техніка), а Орендар зобов`язується нрийняти Техніку Орендодавця та сплачувати Орендодавцеві орендну плату за її використання.

Згідно з п. 3.1 Договору сторони погодили, що техніка повинна бути передана Орендодавцем та прийнята Орендарем в термін до 15 липня 2023 року або в інший термін, додатково погоджений Сторонами. Передача Техніки здійснюється за місцезнаходженням Орендаря на умовах «DDP- склад Орендаря або інше місце в межах України, додатково вказане Орендарем» згідно «Інкотермс-2010».

Згідно п.3.2. Договору, передача Техніки в оренду здійснюється Сторонами за Актом приймання-передачі.

Відповідно до п.5.1. Договору, Орендна плата за Договором обчислюється виходячи з загальної вартосі і наданих послуг на підставі акту виконаних робіт/послуг, та становить 1800,00 (одна тисяча вісімсот) гривень з ПДВ за 1 га обсягу виконаних робіт/послуг сільськогосподарською технікою з екіпажем (згідно даних GPS обладнання, яке буде встановлено Орендарем на Техніку).

Пунктом 5.3. Договору сторони погодили, що виплата орендної плати проводиться протягом 14 (чотирнадцяти) банківських днів після підписання Акту приймання - передачі повернення техніки від Орендаря Орендодавцю. Орендар має право достроково сплатити орендну плату на користь Орендодавця. Орендар має право здійснити попередню оплату, яка здійснюється на підставі виставленого Орендодавцем рахунку

Відповідно до додатку №1 до Договору оренди №03/07/23-1 від 03.07.2023 сторонами було визначено перелік техніки, що передається в оренду з екіпажем.

19.07.2023 Сторонами було складено Акт №1 приймання-передачі до Договору оренди №03/07/23-1 від 03.07.2023 оренди транспортних засобів та самохідних машин чи механізмів з екіпажем відповідно до якого, ПОСП ім. Івана Франка прийняло, а ФГ «Халаїм» передало в оренду (строкове платне користування) комбайн CLASS Lexion 560, дпз. 35721 ВИ, 2010 року випуску.

31.08.2023 Сторонами було складено акт №2 приймання-передачі до Договору оренди №03/07/23-1 від 03.07.2023, відповідно до якого ПОСП ім. Івана Франка передало, а ФГ «Халаїм» прийняло з оренди комбайн CLASS Lexion 560. днз. НОМЕР_1 , 2010 року випуску.

Згідно Акту №1 здачі - приймання виконаних робіт (послуг) згідно до Договору оренди транспортних засобів та самохідних машин чи механізмів з екіпажем №03/07/23-2 від 03.07.2023, ціна робіт (послуг) склала - 824 400,00 грн.

13.11.2023 Приватно-орендне сільськогосподарське підприємство імені Івана Франка на рахунок ФГ "Халаїм" здійснило оплату в сумі 50 000,00 грн.

Частиною 2 ст. 193 ГК України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

З метою мирного врегулювання спору, 23.02.2024 позивач надіслав на адресу відповідача претензію щодо сплати заборгованості за договором на суму 774 400,00 грн., що підтверджується фіскальним чеком, описом вкладення та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Претензія була залишена відповідачем без задоволення.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ст. 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України ).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 599 ЦК України вказує на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до 1 ч. ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 статті 598 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Аналогічна норма закріплена також у ч. 1 ст. 759 ЦК України, відповідно до якої за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ч.ч. 1, 5 ст. 762 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 763 ЦК України, договір найму укладається на строк, встановлений договором.

На день розгляду спору заборгованість відповідача за надані позивачем послуги становить 774 400,00 грн. підтверджена матеріалами справи, є підставною та підлягає до стягнення.

Щодо стягнення з відповідача 13 474,53 грн. 3% річних та 25 106,72 грн. інфляційних втрат за період з 21.09.2023 по 19.04.2024 , суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд здійснивши власний розрахунок, дійшов висновку, що нараховані позивачем 13 474,53 грн. 3% річних та 25 106,72 грн. інфляційні втрати арифметично правильні, підставні та підлягають до стягнення з відповідача на підставі ст. 625 ЦК України.

Беручи до уваги наявні в матеріалах справи докази, господарський суд, оцінюючи за своїм переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, а саме з Відповідача на користь Позивача слід стягнути 812 981,25 грн. заборгованості, з яких 774 400,00 грн. основного боргу, 25 106,72 грн. інфляційних втрат та 13 474,53грн. 3% річних.

Відповідно до ч. 1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на

які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору в сумі 12 194,72 грн . відповідно до ст.ст. 129-130 ГПК України слід віднести на нього.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 232, 237, 238, 241, 247- 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

вирішив:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім. Івана Франка (45726, Волинська область, Горохівський район, село Губин Перший, ) на користь Фермерського господарства "Халаїм" (66110, Одеська обл., Балтський район, с. Піщана, вул. Центральна, 21/9, ) 812 981,25 грн. заборгованості, з яких 774 400,00 грн. основного боргу, 25 106,72 грн. інфляційних втрат, 13 474,53грн. 3% річних та 12 194,72 грн. витрат по сплаті судового збору

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст рішення складено

05.08.2024

Суддя М. С. Шум