ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2024 року Справа №924/209/24

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Мельник О.В.

суддя Олексюк Г.Є.

суддя Гудак А.В.

секретар судового засідання Стафійчук К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "АТОН-ХХІ" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 04.06.2024 (суддя Гладюк Ю.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "АТОН-ХХІ"

до Комунального підприємства "Понінка-Тепломережі Понінківської селищної ради"

про стягнення 523617,40 грн

за участю представників:

позивача - не з`явився,

відповідача - Іваницького А.М.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 04.06.2024 у задоволенні позову відмовлено.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не обґрунтовано позовні вимоги щодо нарахування та стягнення плати за користування предметом лізингу в розмірі 160948,00 грн та штрафу за невиконання обов`язку щодо повернення предмету лізингу в розмірі 362669,40 грн. з огляду на те, що вони є наслідком одностороннього розірвання договору фінансового лізингу ФЛО №079 від 16.08.2021.

Зважаючи на те, що вказаний договір не може бути розірвано, оскільки його строк дії завершився ще 20.12.2022 року на підставі п.2.1., 15.2. договору, суд вважає такі вимоги безпідставними, а тому відмовив у задоволенні позову.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалите нове, яким позовні вимоги задоволити та стягнути з відповідача 160948,00 грн плату за користування предметом лізингу, 362669,40 грн штрафу, 50000,00 грн понесених витрат на професійну правничу допомогу та 19635,65 грн понесених витрат по сплаті судового збору.

Апелянт, зокрема, вказує, що у зв`язку з численними порушеннями лізингоодержувачем в частині належного виконання умов договору лізингу, дізингодавцем надіслано лізингоодержувачу вимогу (повідомлення) про розірвання в односторонньому порядку вказаного договору, а тому договір лізингу припинено в односторонньому порядку згідно вимоги 13.12.2023 року (дата вручення вимоги відповідачу).

При цьому, зобов`язання відповідача в частині повернення предмета лізингу не виконано, з огляду на що настають правові наслідки, передбачені п.10.2.2., 14.8. договору, зокрема, щодо сплати штрафу та лізингових платежів за користування предметом лізингу.

Скаржник звертає увагу, що судом першої інстанції не в повному обсязі враховано положення п.15.2. договору лізингу, оскільки конструкція вказаного пункту передбачає фактичну пролонгацію дії договору лізингу з "протягом строку лізингу" до "до повного виконання сторонами своїх зобов`язань по договору" як господарського договору в цілому, а не окремих його положень та/або окремих зобов`язань. Тобто, якщо між сторонами договору лізингу залишаються будь-які невиконані зобов`язання, договір лізингу (в цілому) продовжує діяти "до повного виконання сторонами своїх зобов`язань по договору".

Відтак зауважує, що як вбачається з матеріалів справи та підтверджується письмовими доказами, станом на день розірвання договору згідно вимоги позивача обов`язки сторін (в тому числі зобов`язання відповідача перед позивачем) не виконані, зокрема, не компенсовано страховий платіж на страхування предмета лізингу згідно вимог ТОВ ЛК "АТОН-ХХІ" від 05.08.2023 та 20.09.2023, а також не виконано в повному обсязі відповідачем грошових зобов`язань за рішеннями Господарського суду Хмельницької області від 09.05.2023 року у справі №924/61/23, від 03.10.2023 року у справі №924/465/23.

Таким чином, вважає, що судом першої інстанції не звернуто уваги на положення договору лізингу щодо строку його дії, як окремо так і в сукупності між собою, зокрема шляхом порівняння частин договору лізингу як між собою, так і зі змістом правочину загалом, а також не враховано, що односторонню відмову від договору слід кваліфікувати як односторонній правочин, який станом на час розгляду справи судом вчинено та жодною із заінтересованих сторін не оскаржується.

У відповідності до ст.263 ГПК України відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому вказує, що оскільки строк дії договору фінансового лізингу ФЛО №079 завершився ще 20.12.2022 року, то відповідно вимога (повідомлення) від 07.12.2023 про розірвання в односторонньому порядку договору фінансового лізингу є безпідставною та необґрунтованою. Як наслідок, вимоги позивача, які останній сформулював в межах позовної заяви та апеляційної скарги, як правові наслідки від розірвання договору фінансового лізингу не підлягають до задоволення, про що суд першої інстанції дійшов вірного висновку.

Відповідач також зазначає, що здійснив відшкодування понесених витрат позивача на страхування предмета лізингу, що підтверджується належним чином засвідченою копією платіжної інструкції №38191683 від 24.04.2024 року на суму 4823,47 грн, тому доводи позивача про відмову відповідача компенсувати страхові платежі на страхування предмета лізингу та погодити витрати на страхування є безпідставними.

Також вважає, що комунальне підприємство як лізингоодержувач виконало у повному обсязі свої зобов`язання перед позивачем за договором, а тому вимоги, які зазначені в апеляційній скарзі є необґрунтовані та не підтверджені належними та достатніми доказами.

З огляду на викладене, просить апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "АТОН-ХХІ" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 04.06.2024 року - без змін.

У судове засідання, призначене на 29.07.2024 року, позивач не забезпечив явку уповноваженого представника, натомість подав заяву про розгляд справи без його участі.

Згідно з ч.12 ст.270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи приписи ст.269, 273 ГПК України про межі та строки перегляду справ в апеляційній інстанції, приймаючи до уваги заяву апелянта про розгляд справи без його участі та той факт, що явка сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалася, колегія суддів визнала за можливе розглядати апеляційну скаргу за відсутності представника позивача.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши апеляційну скаргу в межах вимог та доводів наведених в них, відзив на апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 16.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "АТОН-ХХІ" (лізингодавець) та Комунальним підприємством "Понінка-тепломережі Понінківської селищної ради" (лізингоодержувач) укладено договір фінансового лізингу ФЛО №079 (т.1, а.с.12-25), згідно з п. 1.1 якого лізингодавець зобов`язується набути у власність котел "Ретра 2000-4М" Plus (без пальника Ретра НПС та пелетного бункера) з чавунними колосниками до котла (додатково для ручного режиму (дрова, брикет, вугілля)) 2021 року випуску, (інші індивідуальні ознаки будуть визначені сторонами в акті приймання-передачі предмета лізингу) у Приватного підприємства "Ретра-3М" (продавець), відповідно до встановленої лізингоодержувачем у замовленні (додаток №4) специфікації та передати предмет лізингу в користування лізингоодержувачу на визначений строк за встановлену плату (лізингові платежі) визначену в додатку №2 до договору.

Відповідно до п. 1.3 договору після укладення даного договору лізингодавець приступає до укладення договору поставки (купівлі-продажу) предмета лізингу з продавцем (договір поставки), за умови виконання лізингоодержувачем обов`язку, передбаченого пунктом 3.3 даного договору. Зобов`язання лізингодавця по передачі предмета лізингу лізингоодержувачу можуть виникати лише стосовно тих умов, які передбачені у договорі поставки предмета лізингу, і стосовно того предмета лізингу, який погоджений сторонами у "Замовленні" (додаток № 4).

Предмет лізингу є власністю лізингодавця протягом усього строку дії даного договору (п. 1.5 договору).

За умовами п. 2.1 договору, строк лізингу становить 12 місяців з дня підписання акта приймання-передачі предмета лізингу (додаток № 3).

Відповідно до п. 4.1 договору, строк передачі предмету лізингу складає 60 робочих днів з моменту перерахування лізингоодержувачем попередньої оплати лізингових платежів та надання лізингодавцю повного пакету документів згідно додатку № 5, але в будь-якому разі не раніше отримання лізингодавцем предмету лізингу від продавця (постачальника) та не пізніше 2 календарних днів з дня отримання лізингодавцем предмету лізингу.

У випадку дострокового припинення (розірвання), відмови від договору, лізингоодержувач зобов`язаний повернути лізингодавцеві предмет лізингу у справному стані разом з усіма приналежностями, що призначені для обслуговування і користування предметом лізингу (п. 4.7., п.5.1.7. договору).

Згідно з п. 10.2.2. договору, якщо лізингоодержувач не виконав або невчасно/не належним чином виконав обов`язок по поверненню предмета лізингу у відповідності до умов Розділу 11 цього договору, лізингодавець має право вимагати, а лізингоодержувач зобов`язаний сплатити штраф в розмірі 0,5 відсотків від первинної вартості предмета лізингу за кожний день затримки повернення предмета лізингу, до остаточного повернення.

Пунктом 11.1. договору передбачено, що предмет лізингу підлягає поверненню за умови дострокового розірвання договору за згодою сторін; внаслідок розірвання (відмови) від договору в порядку та на умовах викладених у п.14.2. та 14.6 договору.

За умови настання обставин, передбачених п.11.1 договору, лізингоодержувач зобов`язаний на наступний робочий день після дня закінчення строку лізингу або дня дострокового розірвання договору, повернути предмет лізингу лізингодавцеві у справному стані. Місце передачі є фактичне місцезнаходження лізингодавця, якщо інше не зазначене лізингодавцем.

Пунктом 14.2. договору сторони погодили дострокового розірвання договору на вимогу лізингодавця в односторонньому порядку.

Договір набирає чинності (вважається укладеним) з дня його підписання (п. 15.1 договорів).

Договір діє протягом строку лізингу (п. 2.1 договорів), але у будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань по договору (п. 15.2 договорів).

Відповідно до п.16.1, 16.2 договору протягом усього строку дії цього договору предмет лізингу є власністю лізингодавця. По закінченню строку договору лізингу або за згодою сторін раніше закінчення строку лізингу, за умови належного виконання лізингоодержувачем своїх зобов`язань за цим договором, право власності на предмет лізингу переходить до лізингоодержувача, якщо інше не передбачено договором.

У додатку №1 до договору №079 (т.1, а.с.26) сторони визначили предмет лізингу (котел "Ретра 2000-4М" Plus (без пальника Ретра НПС та пелетного бункера) з чавунними колосниками до котла (додатково для ручного режиму (дрова, брикет, вугілля)) 2021 року випуску), його загальну вартість (1189080,00 грн), строк лізингу (12 місяців), суму лізингових платежів за договором (1255188,00 грн з ПДВ) та її складові.

Додатком № 2 до договору № 079 оформлено графік сплати лізингових платежів (т.1, а.с.27).

На виконання умов договору фінансового лізингу ФЛО №079 між Приватним підприємством "Ретра-3М" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "АТОН-ХХІ" (покупець) укладено договір поставки №159 від 19.08.2021 (т.1, а.с.30-35).

Відповідно до акта приймання-передачі обладнання від 20.12.2021 ТОВ "Лізингова компанія "АТОН-ХХІ" передало, а КП "Понінка-тепломережі Понінківської селищної ради" прийняло котел "Ретра 2000-4М" Plus (т.1, а.с.58).

07.12.2023 лізингодавець надіслав лізингоодержувачу вимогу №07/12/2023-1 про розірвання в односторонньому порядку договору фінансового лізингу ФЛО №079 від 16.08.2021 (т.1, а.с.41-54), у якій зазначалося про підстави розірвання договору лізингу, передбачені п.14.2.1., 14.2.2., 14.2.6., 14.2.8., 14.2.11. договору, та зазначено правові наслідки розірвання договору лізингу; позивач вимагав повернути предмет лізингу та наголошував на наслідки, які настають у випадку неналежного виконання відповідачем обов`язку щодо повернення предмету лізингу.

Однак, вказана вимога залишилась без відповіді та виконання КП "Понінка-тепломережі Понінківської селищної ради", що і стало підставою звернення ТОВ "Лізингова компанія "АТОН-ХХІ" до суду з позовом про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 362669,40 грн за невиконання обов`язку щодо повернення предмету лізингу на підставі п.10.2.2. договору та плати за користування предметом лізингу згідно п.14.8. договору у сумі 160 948,00 грн.

Аналізуючи встановлені обставини справи та надаючи їм оцінку в процесі апеляційного перегляду справи по суті заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно зі ст.509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язання виникають із підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

Відповідно до ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

За змістом положень статей 626, 627 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Правовідносини сторін виникли на підставі договору фінансового лізингу ФЛО №079 від 16.08.2021, який є підставою для виникнення у сторін господарських зобов`язань відповідно до положень ст.173, 174 ГК України та ст.11, 202, 509 ЦК України.

У відповідності до ч.1, 3 ст.806 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у володіння та користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом.

Загальні правові та організаційні засади фінансового лізингу в Україні відповідно до міжнародних стандартів у цій сфері визначає Закон України "Про фінансовий лізинг".

Статтею 1 Закону України "Про фінансовий лізинг" (далі в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) визначено, що договір фінансового лізингу - договір, за яким надаються послуги з фінансового лізингу; фінансовий лізинг - вид правових відносин, за якими лізингодавець зобов`язується відповідно до договору фінансового лізингу на строк та за плату, визначені таким договором, передати лізингоодержувачу у володіння та користування як об`єкт фінансового лізингу майно, що належить лізингодавцю на праві власності та набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем, або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов, та які передбачають наявність хоча б однієї з ознак фінансового лізингу, встановлених цим законом.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, дійшов висновку, що строк дії договору фінансового лізингу ФЛО №079 від 16.08.2021 року закінчився ще 20.12.2023, а тому вказаний договір не може бути розірвано за вимогою лізингодавця та відповідно неможливо застосувати наслідки його розірвання, погоджені сторонами у договорі.

Оцінюючи вказані висновки господарського суду, колегія суддів вважає за необхідне вказати наступне.

Згідно ч. 1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За приписами ст.638 ЦК України, яка кореспондується зі ст.180 ГК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди

Частиною 3 ст.180 ГК України встановлено зобов`язання сторін при укладенні господарського договору у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Відповідно до ст.14 Закону України Про фінансовий лізинг договір фінансового лізингу, зокрема, повинен містити найменування та опис об`єкта фінансового лізингу із зазначенням індивідуальних ознак, що дають змогу його чітко ідентифікувати; строк, на який лізингоодержувачу надається право володіння та користування об`єктом фінансового лізингу; строк передачі об`єкта фінансового лізингу лізингоодержувачу; порядок та графік сплати лізингоодержувачем лізингових платежів.

Таким чином, укладеним є такий правочин (договір), щодо якого сторонами у належній формі досягнуто згоди з усіх істотних умов, зокрема, щодо строку дії договору.

Згідно з ч.1 ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Пунктами 15.1., 15.2. договору передбачено, що договір набирає чинності (вважається укладеним) з дня його підписання. Договір діє протягом строку лізингу (п.2.1 договору - 12 місяців з дня підписання акта приймання-передачі предмета лізингу), але у будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань по договору (п. 15.2 договорів).

Враховуючи принцип свободи договору, який передбачений ст.6, 627 ЦК України та полягає у наданні сторонам права та можливості визначити зміст договору на власний розсуд, приймаючи до уваги підписання договору уповноваженими представниками сторін, скріплення їх підписів печатками підприємств, та аналізуючи вказані пункти договору, вбачається погодження сторонами, що у випадку належного виконання дізингоодержувачем взятих на себе зобов`язань за договором лізингу та виникнення з цих підстав у лізингодавця обов`язку щодо передачі лізингоодержувачу права власності на предмет лізингу "строк дії договору лізингу" не перевищує "строку лізингу", тобто 12 місяців з дня підписання акта приймання-передачі предмета лізингу. У випадку порушення сторонами взятих на себе зобов`язань фактично відбувається пролонгація строку дії договору, а саме з "протягом строку лізингу" до "до повного виконання сторонами своїх зобов`язань по договору".

Статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину та зазначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі судового рішення (відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №916/5073/15).

Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Колегія суддів, враховуючи презумпцію правомірності правочину, встановлену ст.204 ЦК України, яка не спростована жодною стороною, та відповідно відсутність обставин визнання недійсним договору у даній справі, дійшла висновку, що договір фінансового лізингу ФЛО №079 від 16.08.2021 року є таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки сторін господарського зобов`язання, є обов`язковим для виконання сторонами в силу ст. 629 ЦК України та містить в собі погоджені ними умови, на яких сторони домовилися реалізувати свої права та обов`язки.

Отже, у відповідності до пункту 15.2 договору лізингу зазначений договір вважається припиненим (тобто закінчується строк дії):

1) після закінчення строку лізингу (п. 2.1. договору); або

2) з припиненням зобов`язань, які входять до змісту даного договору, у випадку якщо на день закінчення строку лізингу між сторонами існують невиконані зобов`язання.

Водночас, надаючи оцінку підставам закінчення строку дії договору фінансового лізингу у спірних правовідносинах, апеляційний суд враховує наступне.

Як вбачається зі змісту п.4.6. договору лізингу, після приймання предмета лізингу лізингодержувач бере на себе всі права та обов`язки лізингодавця у відносинах з продавцем (виробником), що стосуються гарантійних та сервісних зобов`язань продавця (виробника), постачання запасних частин та вузлів до предмета лізингу.

Апеляційним судом встановлено, що відповідачем не виконано у повному обсязі зобов`язань по договору, зокрема, щодо компенсації страхових платежів на страхування предмета лізингу згідно вимоги лізингодавця від 05.08.2023 року на суму 2080,00 грн (т.1, а.с.55-56), а також вимоги від 20.09.2023 року на суму 2743,47 грн (т.1, а.с.60) з урахуванням п.4.6, 5.1, 5.1.2., 6.3 договору лізингу.

Крім того, відповідачем також порушено зобов`язання щодо сплати лізингових платежів згідно п.3.9 договору фінансового лізингу ФЛО №079 та додатку №2 до договору, що підтверджується рішенням Господарського суду Хмельницької області від 09.05.2023 року (т.1, а.с.164-172) та постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.09.2023 року у справі №924/61/23 (т.1, а.с.180-187), а також рішенням Господарського суду Хмельницької області від 03.10.2023 року у справі №924/465/23 (т.1, а.с.173-179).

Враховуючи встановлені обставини щодо невиконання та неналежного виконання лізингоодержувачем своїх зобов`язань згідно договору, та приймаючи до уваги положення пункту 15.2 договору лізингу, колегія суддів дійшла висновку, що строк дії договору фінансового лізингу не закінчився по завершенню 12 місяців з дати укладення акта приймання-передачі, а саме 20.12.2022, а продовжив свою дію до повного виконання відповідачем своїх зобов`язань.

Відповідно до ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом; у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

За умовами п.14.2. договору на вимогу лізингодавця договір може бути достроково розірваний в односторонньому порядку якщо лізингоодержувач, зокрема, не сплатив лізинговий (авансований платіж) платіж у повному обсязі та прострочення сплати становить більше 30 календарних днів (п.14.2.1.); порушує вимоги, встановлені п.5.1.,5.6.-5.8., 5.12 договору (п.14.2.2.); не повідомив лізингодавця про зміну організаційно-правової форми (реорганізацію), зміну найменування, адреси реєстрації, керівника, контактних даних, тощо (п.14.2.6.); відмовився від компенсації витрат лізингодавця на страхування предмету лізингу (КАСКО, ОСЦПВ, тощо) та/або відмовився лізингодавця погодити розмір витрат на страхування предмета лізингу (14.2.11.); відмовився від сплати комісії на користь лізингодавця згідно п.3.10 цього договору (п.14.2.12.).

На підставі викладеного, 07.12.2023 лізингодавець надіслав лізингоодержувачу вимогу №07/12/2023-1 про розірвання в односторонньому порядку договору фінансового лізингу ФЛО №079 від 16.08.2021 (т.1, а.с.41-54).

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, станом на дату пред`явлення лізингодавцем вимоги зобов`язання щодо сплати страхових платежів, а також рішення Господарського суду Хмельницької області від 03.10.2023 року у справі №924/465/23 про стягнення 157291,05 грн пені за порушення умов договору фінансового лізингу ФЛО №079 від 16.08.2021, лізингодержувачем виконано не було.

Судом враховується, що згідно зі змісту письмових пояснень від 25.07.2024, наданих у відповідь на апеляційну скаргу, відповідач сам же не заперечує зазначені обставини, оскільки вказує, що здійснив відшкодування понесених витрат позивача на страхування предмета лізингу лише 24.04.2024 року.

Доводи відповідача про те, що жодним пунктом договору фінансового лізингу не передбачено строку для компенсації понесених витрат на страхування предмета лізингу не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до ст.530 ЦК України боржник повинен виконати свій обов`язок у 7-денний строк від дня пред`явлення вимоги кредитором. Однак, лізингоодержувачем не було виконано свого обов`язку ні після отримання вимоги від 05.08.2023 року, ні від 20.09.2023 року.

Крім того, доводи відповідача про припинення зобов`язання щодо сплати лізингових платежів шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог у справі №924/61/23 та як наслідок закриття провадження у даній справі, також не приймаються апеляційним судом, оскільки із врахуванням ст.75 ГПК України преюдиціальним фактом є саме встановлення судами в межах вказаної справи неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань згідно умов договору щодо сплати лізингових платежів, що і є підставою для автоматичної пролонгації договору лізингу згідно положень п.15.2. договору.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.03.2024 року у справі №922/1344/23, розірвано може бути лише чинний (такий, що діє на час звернення до суду з позовом та прийняття відповідного судового рішення) договір. В іншому разі буде відсутній предмет спору, яким і виступає у такому разі договір.

Відтак, у відповідності до п.15.2 договору лізингу, строк дії договору фінансового лізингу не закінчився, а саме у зв`язку з неповним виконанням лізингоодержувачем своїх зобов`язань згідно умов договору, а тому ТОВ "Лізингова компанія "АТОН-ХХІ" правомірно в односторонньому порядку звернулось до лізингоодержувача з вимогою дострокового розірвання договору на підставі п.14.2. договору.

Згідно з п.14.6 договору лізингу, відмова від договору (в т.ч. в порядку п.14.2.-14.3. цього договору) є вчиненою з моменту, коли інша сторона довідалася або могла довідатися про таку відмову. Відмова направляється лізингоодержувачу шляхом направлення поштою та/або вручення лізингоодержувачу.

Таким чином, враховуючи отримання відповідачем вимоги про розірвання договору 13.12.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням по вручення поштового відправлення (т.1, а.с.86-88), договір лізингу припинено в односторонньому порядку саме 13.12.2023 року.

Разом з тим, судом встановлено, що будь-яких доказів в підтвердження виконання лізингоодержувачем свого обов`язку, передбаченого п.4.7., 5.1.7. договору, щодо повернення предмета лізингу лізингодавцю, матеріали справи не містять та сторонами не надано.

Згідно п.10.2.2. договору лізингу якщо лізингоодержувач не виконав або невчасно/не належним чином виконав обов`язок по поверненню Предмета лізингу у відповідності до умов Розділу 11 цього договору, лізингодавець має право вимагати, а лізингоодержувач зобов`язаний сплатити штраф в розмірі 0,5 відсотків від первинної вартості Предмета лізингу за кожний день затримки повернення Предмета лізингу, до остаточного повернення.

Крім того, відповідно до п.14.8. договору, лізингу у випадку розірвання договору або відмови від договору та подальшого перебування предмету лізингу у фактичному користуванні (розпорядженні) лізингоодержувача лізинговий платіж буде вважатися платою за користування (оренду) предметом лізингу. У випадку, якщо період фактичного користування предметом лізингу згідно цього пункту знаходиться за межами графіку сплати лізингових платежів (додаток №2) місячною платою за користування (оренду) лізингоодержувачем предметом лізингу буде вважатися розмір кінцевого (останнього) лізингового платежу згідно додатку №2 до цього договору. Оплата за фактичне користування (оренду) предмету лізингу за цим пунктом підлягає сплаті з дня розірвання договору або відмови від договору до дня фактичного повернення предмета лізингу лізингодавцю.

Враховуючи встановлені обставини справи та відповідні положення договору, а також здійснивши перевірку нарахування позивачем, заявлених до стягнення 160948,00 грн плати за користування предметом лізингу, 362669,40 грн штрафу, колегія суддів дійшла висновку про їх обґрунтованість і арифметичну вірність, та як наслідок про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Згідно з ч.3 ст.13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом.

За змістом ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно п.2 ч.1 ст.275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині.

Відповідно до п.1, 3 ч.1 ст.277 ГПК України підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення у відповідній частині є нез`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи.

Оскільки суд першої інстанції не в повній мірі дослідив обставини справи, дійшов помилкового висновку щодо закінчення строку дії договору фінансового лізингу та відповідно неможливості його розірвання в односторонньому порядку за умовами п.14.2. договору із застосуванням наслідків такого розірвання, які передбачені п.10.2.2., 14.8. договору, апеляційний суд дійшов висновку про скасування рішення місцевого господарського суду та прийняття нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Враховуючи приписи ст.129 ГПК України, колегією суддів, з підстав скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги, здійснено перерозподіл судових витрат зі сплати судового збору пропорційно задоволених вимог.

Керуючись ст. 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "АТОН-ХХІ" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 04.06.2024 у справі №924/209/24 задоволити.

2. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 04.06.2024 у справі №924/209/24 скасувати та прийняти нове рішення.

3. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "АТОН-ХХІ" задоволити.

4. Стягнути з Комунального підприємства "Понінка-Тепломережі Понінківської селищної ради" (30511, Хмельницька обл., Полонський р-н, смт.Понінка, вул.Перемоги, буд.51, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "АТОН-ХХІ" (03035, м.Київ, вул.Сурикова, буд.3, офіс 19, ) 523617,40 грн (п`ятсот двадцять три тисячі шістсот сімнадцять гривень сорок копійок), з яких 160948,00 грн (сто шістдесят тисяч дев`ятсот сорок вісім гривень) плати за користування предметом лізингу, 362669,40 грн (триста шістдесят дві тисячі шістсот шістдесят дев`ять гривень сорок копійок) штрафу.

5. Стягнути з Комунального підприємства "Понінка-Тепломережі Понінківської селищної ради" (30511, Хмельницька обл., Полонський р-н, смт.Понінка, вул.Перемоги, буд.51, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "АТОН-ХХІ" (03035, м.Київ, вул.Сурикова, буд.3, офіс 19, ) судовий збір за подання позовної заяви в сумі 7854,26 грн (сім тисяч вісімсот п`ятдесят чотири гривні двадцять шість копійок) та апеляційної скарги в сумі 11781,39 грн (одинадцять тисяч сімсот вісімдесят одну гривню тридцять дев`ять копійок).

6. Господарському суду Хмельницької області видати судові накази.

7. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "01" серпня 2024 р.

Головуючий суддя Мельник О.В.

Суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Гудак А.В.