31.07.2024Справа № 910/3199/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., при секретарі судового засідання Семенові В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім АВ" про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім АВ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТСЛ Україна" про відшкодування 501 443,57 грн., за участю представників: позивача - не з`явився, відповідача - не з`явився,
Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.07.2024 року позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТСЛ Україна" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім АВ" майнову шкоду у розмірі 442 614,75 грн. вартості ремонтних та відновлювальних робіт автомобіля, 1 188,00 грн. вартості складення калькуляції та здійснення дефектовки автомобіля та 6 657,04 грн. судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

В позовній заяві позивач зазначив, що розмір витрат на правничу допомогу буде заявлений протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

22.07.2024 року позивач подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл судового витрат, в якому просив стягнути 25 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.07.2024 року призначено судове засідання для ухвалення додаткового рішення у справі на 31.07.2024 року.

При розгляді заяви позивача про стягнення витрат на правничу допомогу судом враховується таке.

За змістом частини 1, 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас, за змістом частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу адвоката позивачем надано належним чином засвідчені копії Договору №11-11/22 про надання правової допомоги від 11.11.2022 року, Акта приймання-передачі надання послуг від 18.07.2024 року до Договору №11-11/22 про надання правової допомоги від 11.11.2022 року. Як встановлено судом, розмір гонорару адвоката в межах даної справи є фіксованим та складає 25 000,00 грн, згідно з пунктом 4.3. Договору №11-11/22 про надання правової допомоги від 11.11.2022 року.

Відповідно до положень статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Судом враховано, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю; суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Частиною шостою статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що докази на підтвердження розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката було надіслано на адресу відповідача.

Втім, відповідач у встановленому процесуальним законом порядку клопотання про зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката не подав.

Суму витрат на правничу допомогу, суд вважає адекватною та співмірною зі ступенем складності справи, ціною позову та значенням справи для сторін, обсягом виконаних адвокатом робіт для надання правничої допомоги, тому приходить висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім АВ" щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 25 000,00 грн. підлягає задоволенню, а вказані витрати - покладаються на відповідача відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку із задоволенням позову.

Керуючись статтями 86, 129, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім АВ" про ухвалення додаткового рішення у справі задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТСЛ Україна" (02091, місто Київ, вулиця Тростянецька, будинок 49; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім АВ" (52500, Дніпропетровська область, місто Синельникове, вулиця Каштанова, будинок 18-В, кімната 9; ) 25 000 (двадцять п`ять тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правову допомогу.

Після вступу додаткового рішення в законну силу видати наказ.

Додаткове рішення набирає законної сили та підлягає оскарженню у строк і порядку, які визначені статтею 241 та розділом ІV ГПК України.

Повний текст додаткового рішення складено 05.08.2024.

Суддя С.О. Чебикіна