ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"17" червня 2024 р. м. Київ Справа № 911/899/22 (911/1842/23)

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Янюк О.С. за участю секретаря судового засідання Марунич Л.А. розглянувши у судовому засіданні клопотання ОСОБА_1

про скасування заходів забезпечення позову у справі

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Софія буд груп»

до 1) ОСОБА_2

2) ОСОБА_3

3) ОСОБА_1

про визнання правочинів недійсними та витребування майна з чужого незаконного володіння

у межах справи №911/899/22

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Софія буд груп» (07854, Київська обл., Бородянський р-н, смт. Немішаєве, вул. Біохімічна, буд. 1, ідентифікаційний код 40544482)

У судовому засіданні беруть участь учасники справи відповідно до протоколу судового засідання від 17.06.2024

УСТАНОВИВ:

1. У провадженні Господарського суду Київської області (далі - суд) перебуває справа №911/899/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Софія буд груп» (далі - ТОВ «Софія буд груп», позивач) на стадії судової процедури - ліквідація банкрута, яку на підставі постанови суду від 20.04.2023 здійснює арбітражний керуючий Козловська Діана Валеріївна (свідоцтво №484 від 15.03.2023, далі - ліквідатор).

2. 16.06.2023, у порядку ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - Кодекс), до суду звернулась ліквідатор із позовною заявою №01-34/381 від 16.06.2023 (вх. №1591/23) до ОСОБА_4 (далі - відповідач-1), ОСОБА_3 (далі - відповідач-2), ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , відповідач-3), в якій просить на підставі ст.42 Кодексу:

1) визнати недійсними договори купівлі-продажу майнових прав на нежитлові приміщення, укладені 30.07.2021 між боржником та відповідачем-1, а саме: №312-нжп468, №312-нжп470, №312-нжп471, №312-нжп476, №312-нжп478, №312-нжп487, №312-нжп484, №312-нжп489, №312-нжп491, №312-нжп492, №312-нжп493, №312-нжп494;

2) витребувати з чужого незаконного володіння, зокрема, відповідача-3 на користь ТОВ «Софія буд груп» нежитлове приміщення, №470, під`їзд № 2, цокольний поверх, загальною площею 33,2кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №080, адреса: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 22.06.2023 (з урахуванням ухвали суду від 17.07.2023), за заявою ліквідатора, вжиті заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно та заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав, зокрема, Міністерству юстиції України, його територіальним органам, Департаменту державної реєстрації, нотаріусам та іншим органам, які виконують функції реєстрації, вчиняти будь-які дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації прав власності та інших речових прав, а також будь-які дії (в тому числі правочини) щодо відчуження, передачі у володіння, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інші) щодо об`єктів нерухомого майна, перелік якого наведений у п.2 позовних вимог

Рішенням суду від 30.05.2024 вищевказана позовна заява задоволена частково - визнано недійсними відповідні договори, а в іншій частині позов залишено без задоволення.

3. 07.06.2024 через електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» представник відповідача-3 Лихота Оксана Володимирівна подала клопотання (вх. №4431 від 10.06.2024) про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду від 22.06.2023. Заяву обґрунтовує ч.9 ст. 145 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та зазначає, що позовні вимоги в частині витребування нерухомого майна, яке належить відповідачу-3, залишенні судом без задоволення, а тому наявні підстави для скасування відповідного забезпечення. Вказує, що скасування заходів забезпечення позову не вплине на виконання рішення суду в частині немайнових вимог. Водночас, наявний арешт перешкоджає розпорядженню та користуванню майном, яке перебуває у володінні ОСОБА_1

16.06.2024 через електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» ліквідатором подані заперечення на клопотання (вх.№6445/24 від 17.06.2024) про скасування заходів забезпечення позову в яких, із посиланням на ч.ч.7, 9 ст.145, ст.ст. 241, 256 ГПК України, зазначає, зокрема, що рішення суду не набрало законної сили. Вважає, що у разі часткового задоволення позову, заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили. Крім того, ухвала суду від 22.06.2023 не обмежує права ОСОБА_1 на використання нею відповідного приміщення.

4.Ухвалою суду від 11.06.2024 призначено судове засідання з розгляду зазначеного клопотання на 17.06.2024.

У судове засідання ліквідатор не з`явився, проте подала суду клопотання від 16.06.2024 (вх.6459/24 від 17.06.2024) про проведення судового засідання без її участі, яке суд на підставі ст.42ГПК України визнав за можливе задовольнити.

У судове засідання представники відповідача-1 та -2 також не з`явився, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце судового засідання інформувались своєчасно та у порядку визначеному ч. 5 ст.242 ГПК України. Водночас, явка вказаних осіб обов`язковою судом не визнавалась, а тому ураховуючи положення ст. 42ГПК України суд визнав за можливе провести судове засідання без їх участі.

5. Розглянувши клопотання та наявні матеріали справи суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 145 ГПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Отже, забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Водночас, ч.ч.9,10 ст.145 ГПК України визначено, що у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.В такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Згідно із ч.1ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст. 256 ГПК України).

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.2 ст.241 ГПК України).

Із матеріалів справи вбачається, що 30.05.2024 судом ухвалено та у порядку ч.1 ст.240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Так, судом вирішено позовну заяву в частині витребування нерухомого майна, зокрема, від ОСОБА_1 , залишити без задоволення. Водночас, під час проголошення рішення судом не було вирішено питання щодо скасування заходів забезпечення позову, у зв`язку з чим відповідач-3 звернувся із відповідним клопотанням до суду.

Проте, зазначене клопотання суд вважає передчасним, оскільки як на день звернення так і на день його розгляду рішення суду не набрало законної сили, а тому підстав для скасування забезпечення позову,у зв`язку із відмовою у задоволенні позову у відповідній частині, на даний час немає.

Крім того, суд вважає помилковим посилання відповідача-3 на те, що арешт та наявність відповідної заборони перешкоджає, зокрема, користуванню нерухомим майном, оскільки відповідне право ухвалою суду від 22.06.2023 не обмежувалось.

Інших обставин та доказів на їх підтвердження, які б вказували на необхідність скасування заходів забезпечення позову відповідачем-3 у своєму клопотанні не наведено.

6. Водночас, суд не погоджується із твердженням позивача, що у разі часткового задоволення позову заходи забезпечення позову, у даному випадку, продовжують діяти протягом 90 днів з дня набрання рішенням законної сили (ч.7 ст.145 ГПК України) з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГПУ України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Як зазначалось вище забезпечення позову допускається якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Із змісту позовної заяви та ухвали суду від 22.06.2023 убачається, що позов забезпечено в частині витребування майна від відповідачів -2,-3 (п.2 позовних вимог), а тому саме результат розгляду зазначеної вимоги у подальшому впливає на умови скасування відповідного забезпечення.

Ураховуючи зазначене та те, що судом вживались відповідні заходи для забезпечення позовних вимог саме в частині витребування спірного майна, у задоволенні яких було відмовлено, то в даному випадку підлягають застосуванню ч. 9, а не ч.7 ст.145 ГПК України.

7. Додатково суд зазначає, що відповідно до ч.6 ст.145 ГПК України відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 2, 7 Кодексу, ст.ст. 12, 145, 234-235, 240-241, 256 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 від 09.06.2024 (вх. №6149/24 від 10.06.2024) про скасування заходів забезпечення позову - залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 ГПК України, ухвала набрала законної сили 17.06.2024 та згідно ст. 255 ГПК України може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом 10 днів у порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Суддя О.С. Янюк

Ухвалу підписано 05.08.2024.