ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30.07.2024 Справа № 914/1896/22

За заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «ФХ Сервіс», с.Вислобоки,

про: роз`яснення суду від 12.04.2023

у справі №914/1896/22

за позовом: Заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України

позивача -2 Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях

до відповідача 1 Державного підприємства Міністерства оборони України «Західвійськбуд»

до відповідача 2 Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Вольво Україна»

до відповідача 3 Товариства з обмеженою відповідальністю «ФХ Сервіс»

про визнання недійсною угоди, повернення майна,

Суддя Козак І.Б.

при секретарі Г.Гелеш

Представники:

Від заявника/відповідача 3 (ТОВ «ФХ Сервіс»): не з`явився,

Від прокуратури: не з`явився,

Від позивача 1 (МОУ): не з`явився,

Від позивача 2 (РВ ФДМУ): не з`явився,

Від відповідача 1 (ДП «Західвійськбуд»): не з`явився,

Від відповідача 2 (ТОВ з іі «Вольво Україна»): не з`явився.

ПРОЦЕС.

На розгляді Господарського суду Львівської області подано позов Заступник керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях до Державного підприємства Міністерства оборони України «Західвійськбуд», Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Вольво Україна» та Товариства з обмеженою відповідальністю далі «ФХ Сервіс» про визнання недійсною додаткової угоди б/н від 01.08.2016 до договору оренди нерухомого майна від 28.10.1998 та повернення майна.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 12.04.2023 у справі №914/1896/22 позовні вимоги задоволено частково: визнано недійсною додаткову угоду від 01.08.2016 до договору оренди нерухомого майна від 28.10.1998, укладеного між Державним підприємством Міністерства оборони України «Західвійськбуд», Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Вольво Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФХ Сервіс»; за рахунок відповідачів Спеціалізованій прокуратурі у сфері оборони Західного регіону відшкодовано судовий збір; в задоволенні позову заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, поданого в інтересах Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях про визнання недійсною додаткової угоди від 01.08.2016 відмовлено. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 20.07.2023 та постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 26.09.2023 у цій справі залишено без змін рішення суду І інстанції.

22.07.2024 Товариством з обмеженою відповідальністю «ФХ Сервіс» подано заяву про роз`яснення рішення суду від 12.04.2023.

У зв`язку у перебуванням у відпустці судді Т.РИМА, заяву передано на розгляд судді І.КОЗАК.

Ухвалою суду від 24.07.2024 заяву призначено до розгляду в судовому засіданні на 30.07.2024.

Позиція відповідача 3 (заявника).

У судове засідання 30.07.2024 представник відповідача 3 (заявника) не з`явився. Вимоги за заявою обгрунтовує такими обставинами. у зв`язку із набранням законної сили рішенням Господарського суду Львівської області від 12.04.2023 у справі № 914/1896/22, яким визнано недійсною додаткову угоду від 01.08.2016 до договору оренди нерухомого майна від 28.10.1998, виникла невизначеність у правовідносинах між ДП Міністерства оборони України «Західвійськбуд», ТОВ з іноземними інвестиціями «Вольво Україна» та ТОВ «ФХ СЕРВІС» щодо чинності та дії договору суборенди № 7 від 28 грудня 2015 року, яким ТОВ з іноземними інвестиціями «Вольво Україна» передало в суборенду ТОВ «ФХ СЕРВІС» предмет оренди, у зв`язку з цим постає питання щодо належного виконання рішення Господарського суду Львівської області від 12.04.2023 у справі № 914/1896/22.

Згідно з Актом приймання-передачі до Додаткової угоди від 01.08.2016 року до Договору оренди нерухомого майна б/н від 28.10.1998 року, ТОВ з іі «Вольво У країна» передав, а ТОВ «ФХ СЕРВІС» прийняв індивідуально визначене державне нерухоме майно, а саме: частини ремонтно - механічної майстерні, загальною площею 643,6 кв.м та виробничої площадки перед ремонтно - механічною майстернею, заг. Площею 4655 кв.м за адресою: Львівська обл., Жовківський р-н, с. Малехів, вул. Київська, 18 (вул. Лесі Українки 45).

При цьому, ще до підписання вищезазначеного акта, вказане нерухоме майно вже перебувало у користуванні ТОВ «ФХ СЕРВІС».

Державне підприємство Міністерства оборони України «ЗАХІДВІЙСЬКБУД» в своєму листі вих. № 137 від 18 червня 2024 року зазначає, що орендні відносини щодо вищевизначеного нерухомого майна регулюються договором оренди б/н від 28.10.1998, де сторонами договору є: ДП МОУ «Західвійськбуд» (орендодавець) та ТОВ з іі «Вольво Україна» (орендар). З метою уникнення незаконного перебування (користування) державного нерухомого майна у третіх осіб, ДП МОУ «Західвійськбуд» просить негайно організувати прийом - передачу вищезазначеного майна та надати Акт приймання-передачі від ТОВ «ФХ СЕРВІС» до ТОВ з іі «Вольво Україна» індивідуально визначеного державного нерухомого майна, а саме: частину приміщення ремонтно - механічної майстерні загальною площею 643,6 кв.м та виробничу площадку перед ремонтно - механічною майстернею загальною площею 4655 кв.м, розташовані за адресою: Львівська область, Львівський р-н, с. Малехів, вул. Київська, 18.

Заявник стверджує, що наслідок прийняття рішення Господарським судом Львівської області від 12.04.2023 у справі № 914/1896/22, яким визнано недійсною додаткову угоду від 01.08.2016 до договору оренди нерухомого майна від 28.10.1998, виникає необхідність у наданні Судом роз`яснення щодо належного та законного повернення державного нерухомого майна від ТОВ «ФХ СЕРВІС» до ТОВ з іі «Вольво Україна», як орендаря відповідного майна за договором оренди б/н від 28.10.1998, оскільки між учасниками цих правовідносин виникло різне бачення щодо реалізації цього судового рішення.

ТОВ «ФХ СЕРВІС» вже зверталося до суду зі заявою про роз`яснення цього рішення, але з інших підстав.

Звернув увагу на те, що судове рішення без його роз`яснення фактично перешкоджає використанню вказаних орендованих приміщень в інтересах держави у вигляді підтримки її обороноздатності, оскільки за останні 2,5 роки в Україну для ЗСУ поставлено більше 500 одиниць техніки Renault Trucks та Volvo Trucks. Гарантійний ремонт автомобілів здійснюється ТОВ «ФХ СЕРВІС», що оплачує завод виробник, окрім того на безкоштовній основі ТОВ «ФХ СЕРВІС» здійснює ремонт техніки ЗСУ та ДСНС.

У заяві ставить два питання суду для роз`яснення:

1 - В чому саме полягає ефективність захисту прав та інтересів держави України внаслідок прийняття судового рішення;

2 - Чи має право ТОВ «ФХ СЕРВІС» укладати та підписувати акт-приймання передачі до ТОВ з іі «Вольво Україна» індивідуально визначеного державного нерухомого майна, а саме частину приміщення ремонтно-механічної майстерні загальною площею 643,6 кв.м. та виробничу площадку перед ремонтно-механічною майстернею загальною площею 4655 кв.м., розташовані за адресою: Львівська область, Львівський р-н, с.Малехів, вул. Київська, 18?

30.07.2024 заявник надіслав на адресу суду заяву про відкладення судового засідання (вх.№19192/24), мотивуючи заяву перебуванням адвоката ТОВ «ФХ Сервіс» С.БОХАНА у відпустці, а іншого адвоката І.ОСКОЛКОВА зайнятим у іншому судовому засіданні в цей же час.

Розглянувши клопотання заявника про відкладення розгляду заяви на іншу дату, суд відмовляє у його задоволенні. При цьому суд керується ч. 3 ст.245 ГПК України (наслідки неявки учасників справи в судове засідання з розяснення рішення суду) і додатково звертає увагу заявника на законодавче обмеження розгляду цієї заяви судом (10 днів з дня її надходження).

Позиція прокурора.

У судове засідання 30.07.2024 прокурор не з`явився, пояснення на заяву не подавав.

Позиція позивачів 1 та 2.

У судове засідання 30.07.2024 позивачі 1 та 2 не з`явився, пояснення на заяву не подавали.

Позиція відповідачів 1 та 2.

У судове засідання 30.07.2024 відповідачі 1 та 2 не з`явився, пояснення на заяву не подавали.

Обставини справи.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 12.04.2023 у справі №914/1896/22 позовні вимоги задоволено частково: визнано недійсною додаткову угоду від 01.08.2016 до договору оренди нерухомого майна від 28.10.1998, укладеного між Державним підприємством Міністерства оборони України «Західвійськбуд», Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Вольво Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФХ Сервіс»; за рахунок відповідачів Спеціалізованій прокуратурі у сфері оборони Західного регіону відшкодовано судовий збір; в задоволенні позову заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, поданого в інтересах Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях про визнання недійсною додаткової угоди від 01.08.2016 відмовлено. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 20.07.2023 та постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 26.09.2023 у цій справі залишено без змін рішення суду І інстанції.

Листом №137 від 18.06.2024 Державне підприємство Міністерства оборони України «ЗАХІДВІЙСЬКБУД» звернулося до ТОВ з іі «Вольво Україна» та ТОВ «ФХ СЕРВІС» і зазначає, що орендні відносини щодо вищевизначеного нерухомого майна регулюються договором оренди б/н від 28.10.1998, де сторонами договору є: ДП МОУ «Західвійськбуд» (орендодавець) та ТОВ з іі «Вольво Україна» (орендар). З метою уникнення незаконного перебування (користування) державного нерухомого майна у третіх осіб, ДП МОУ «Західвійськбуд» просить негайно організувати прийом - передачу вищезазначеного майна та надати Акт приймання-передачі від ТОВ «ФХ СЕРВІС» до ТОВ з іі «Вольво Україна» індивідуально визначеного державного нерухомого майна, а саме: частину приміщення ремонтно - механічної майстерні загальною площею 643,6 кв.м та виробничу площадку перед ремонтно - механічною майстернею загальною площею 4655 кв.м, розташовані за адресою: Львівська область, Львівський р-н, с. Малехів, вул. Київська, 18.

Відповіді на цей лист заявник не подав.

Оцінка суду.

Згідно з частиною 1 статті 245 Господарського процесуального кодексу України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено (частина 4 статті 245 ГПК України).

Роз`яснюючи судове рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

Отже, роз`яснення судового рішення спрямоване на його викладення у більш зрозумілій формі та здійснюється господарським судом без зміни його змісту та в межах тих питань, які були предметом судового розгляду.

Для задоволення заяви про роз`яснення рішення необхідним є встановлення факту виникнення у особи труднощів з розумінням прийнятого рішення суду, а також залишення судом без змін суті рішення.

Частиною другою статті 245 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

З аналізу вказаної норми вбачається, що роз`ясненню підлягають не всі судові рішення, а лише ті, які підлягають виконанню, порядок здійснення якого визначено Законом України «Про виконавче провадження», що відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, наведеній в ухвалах від 10.07.2018 у справі № 461/1930/16-ц, від 03.09.2018 у справі № 638/11634/17 (К/9901/4439/17), від 18.06.2019 у справі № 903/922/17, від 09.07.2018 у справі № 911/2050/16, від 06.10.2020 у справі № 233/3676/19.

З матеріалів справи вбачається, що 12.04.2023 Господарським судом Львівської області було ухвалено рішення (залишено без змін постановами апеляційної та касаційної інстанцій) яким, зокрема, визнано недійсною додаткову угоду від 01.08.2016 до договору оренди нерухомого майна від 28.10.1998.

Аналізуючи заяву відповідача-3, суд зазначає, що така стосується роз`яснення судового рішення саме в частині визнання додаткової угоди недійсною. Водночас, варто зауважити, що у вказаній заяві відповідач-3 фактично просить роз`яснити наслідки ухваленого рішення, а не роз`яснити його зміст.

Так, питання №1 (В чому саме полягає ефективність захисту прав та інтересів держави України внаслідок прийняття судового рішення) стосується тлумачення мети господарського судочинства, визначеного у ст.2 ГПК України: «ефективність захисту прав та інтересів держави внаслідок прийняття судового рішення», а не роз`яснення рішення суду в частині його складного розуміння сторонами спору.

Щодо питання №2 (Чи має право ТОВ «ФХ СЕРВІС» укладати та підписувати акт-приймання передачі до ТОВ з іі «Вольво Україна» індивідуально визначеного державного нерухомого майна, а саме частину приміщення ремонтно-механічної майстерні загальною площею 643,6 кв.м. та виробничу площадку перед ремонтно-механічною майстернею загальною площею 4655 кв.м., розташовані за адресою: Львівська область, Львівський р-н, с.Малехів, вул. Київська, 18?), то питання складання акту приймання-передачі (повернення) спірного майна між ТОВ з іі «Вольво Україна» та ТОВ «ФХ СЕРВІС» не було предметом судового розгляду у цій справі.

Звертаючись з позовом у справі №914/1896/22, прокурор заявляв дві позовні вимоги: про визнання недійсною додаткової угоди та про повернення майна. Розгляд справи здійснювався відповідно до ст.5 ГПК України в межах заявлених двох позовних вимог. У задоволенні позовної вимоги про повернення майна судом відмовлено. Рішення суду в частині визнання додаткової угоди недійсною не підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження»; на виконання рішення у цій частині не видається виконавчий документ. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Підсумовуючи все наведене, суд відмовляє у задоволенні цієї заяви повністю.

Керуючись статтями 5, 234, 245 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ФХ Сервіс» про роз`яснення рішення суду від 12.04.2023 у справі №914/1896/22 відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку розділу ІV ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://court.gov.ua/fair/sud5015, а також у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою - http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст ухвали складено та підписано 02.08.2024.

Суддя Козак І.Б.