ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"30" липня 2024 р. Cправа №902/345/24

Господарський суд Вінницької області у складі головуючої судді Нешик О.С., при секретарі судового засідання Шаравській Н.Л., за відсутності представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Селянського (фермерського) господарства Наумчук І.К., с.Білашки Вінницького району Вінницької області,

до Погребищенської міської ради, м.Погребище Вінницького району Вінницької області

про визнання права постійного користування земельною ділянкою

ВСТАНОВИВ:

Процесуальні дії у справі, стислий виклад позицій сторін.

До Господарського суду Вінницької області звернулось Селянське (фермерське) господарство Наумчук І.К. з позовом до Погребищенської міської ради про визнання права постійного користування земельною ділянкою площею 9,396 га з кадастровим номером :03:002:0032, що розташована на території с.Білашки Вінницького району Вінницької області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в травні 1995 ОСОБА_1 був виданий державний акт на право постійного користування землею площею 20,00 га на території Білашківської сільської ради Погребищенського району Вінницької області на підставі рішення 4 сесії Погребищенської районної ради народних депутатів Погребищенського району Вінницької області 22 скликання від 20.05.1995. 14.06.2022 було створено Селянське (фермерське) господарство Наумчук І.К., яке, в силу вимог закону, набуло прав та обов`язків користувача земельної ділянки площею 20,00 га на території Білашківської сільської ради Погребищенського району Вінницької області. У зв`язку зі смертю засновника фермерського господарства (ІНФОРМАЦІЯ_3) його спадкоємець, ОСОБА_2 , звернулась до державного нотаріуса для прийняття спадщини, водночас державним нотаріусом відмовлено їй у вчиненні відповідних нотаріальних дій з посиланням на відсутність правових підстав для переходу права постійного користування до спадкоємця. Як стверджує позивач, частина масиву земельної ділянки площею 20,00 га була передана іншим особам на відповідних правах та станом на сьогодні у постійному користуванні позивача (згідно акту на право постійного користування землею) залишилось 9,396 га (в рамках сформованої земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0032).

Ухвалою суду від 04.04.2024 відкрито провадження у справі №902/345/24, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 09.05.2024.

11.04.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву б/н від 11.04.2024 (а.с.42-44), в якому відповідач пояснив, що Погребищенська міська рада є розпорядником земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0032. Відповідно до графічних матеріалів, наявних в проекті відведення земельної ділянки ОСОБА_1 для ведення селянського (фермерського) господарства з земель запасу Білашківської сільської ради народних депутатів Погребищенського району Вінницької області, - земельна ділянка площею 9,396 га з кадастровим номером :03:002:0032 має приналежність до земельної ділянки, що перебуває в постійному користуванні ОСОБА_1 згідно державного акту на право постійного користування землею.

За наслідками розгляду справи, 09.05.2024, судом постановлена ухвала про закриття підготовчого провадження та призначення справи №902/345/24 до судового розгляду по суті 13.06.2024.

Ухвалою суду від 05.06.2024 судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 09.07.2024.

Враховуючи першу неявку представника позивача в судове засідання, 09.07.2024, підстави якої судом визнані поважними, ухвалою суду від 09.07.2024 розгляд справи відкладено 30.07.2024.

На визначену судом дату, 30.07.2024, сторони не з`явились, хоча про дату, час та місце його проведення були повідомлені належним чином, що підтверджується відтиском штемпелю вихідної кореспонденції суду про надіслання ухвали від 09.07.2024 на адреси електронної пошти представника позивача та відповідача (а.с.62), а також до їх електронних кабінетів в підсистемі ЄСІТС.

Заявою від 30.07.2024 представник позивача Тиховський М.О. просив розгляд справи здійснити без його участі.

Враховуючи неявку представників сторін, відповідно до ч.4 ст.240 ГПК України, 30.07.2024, судом підписано вступну та резолютивну частини рішення без його проголошення.

Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин.

20.05.1995 на підставі рішення 4 сесії Погребищенської районної ради народних депутатів Погребищенського району Вінницької області 22 скликання гр. ОСОБА_1 видано державний акт на право постійного користування землею площею 20,00 га на території Білашківської сільської ради Погребищенського району Вінницької області (а.с.12).

Відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підтверджується, що 14.06.2002 зареєстровано Селянське (фермерське) господарство Наумчук І.К. (а.с.13-16).

Відповідно до п.2.2 статуту Селянського (фермерського) господарства НаумчукІ.К., зареєстрованого рішенням Погребищенської районної державної адміністрації №157 від 14.06.2002 (а.с.17-22) (надалі за текстом - Статут), членами господарства на момент його створення були ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

За умовами п.3.1 Статуту метою діяльності господарства є здійснення господарської діяльності з метою отримання прибутку.

Відповідно до п.4.1 господарство є юридичної особою, має розрахункові, валютні та інші рахунки в установах банку, круглу печатку та кутовий штамп зі своїм найменуванням, фірмовий товарний знаки.

Згідно з п.5.1 Статуту у власності можуть бути жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, птиця, бджолосім`ї, посіви та посадки сільськогосподарських культур на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція та доходи від її реалізації, транспортні засоби, переробні цехи та лінії, кошти, акції, інші цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення для ведення господарства і заняття підсобними промислами.

За умовами п.6.1 Статуту до земель господарства належать, зокрема землі, передані господарству у приватну власність, у користування, що посвідчено відповідно державними актами на право приватної власності на землю та постійного користування землею, виданими на ім`я засновника, членів господарства.

ІНФОРМАЦІЯ_3 член Селянського (фермерського) господарства Наумчук І.К. - ОСОБА_1 помер (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 05.11.2012 (а.с.23)).

Наказом №21 від 07.03.2014 (а.с.24) головою Селянського (фермерського) господарства Наумчук І.К. призначено ОСОБА_2 .

Постановою державного нотаріуса Погребищенської державної нотаріальної контори Вінницької області Швець О.В. №438/02-31 від 29.09.2021 (а.с.25) ОСОБА_2 було відмовлено у видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 20,00 га, що розташована на території с.Білашки Білашківської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, в зв`язку з тим, що заявником пред`явлений документ з порушенням чинного законодавства та який не посвідчував право власності ОСОБА_1 на вищевказану земельну ділянку.

Листом Відділу №2 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №322/14-24 від 13.03.2024 (а.с.29) повідомлено, що відповідно до графічних матеріалів, наявних в проекті відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 для ведення селянського (фермерського) господарства з земель запасу Білашківської сільської ради народних депутатів Погребищенського району Вінницької області, розробленого Інститутом землеустрою, земельна ділянка площею 9,396 га, кадастровий номер :03:002:0032 має приналежність до земельної ділянки, яка перебуває в постійному користуванні ОСОБА_1 згідно державного акту на право постійного користування землею.

Листом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №0-2-0.2-1828/2-24 від 28.02.2024 (а.с.26) повідомлено, що відповідно до наявної інформації в місцевому фонді документації відділу №2 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області в Земельнокадастровій книзі підприємств, організацій, установ (Розділ V. Присадибні землі особистого користування), наявний запис №10, а саме:

- прізвище, ім`я, по батькові землекористувача - ОСОБА_1;

- місцезнаходження земельної ділянки - с.Білашки;

- всього земель га - 20;

- підстава для надання землі у користування - 20.05.1995 4 сесія 22 скликання.

Відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підтверджується, що земельна ділянка площею 9,396 га з кадастровим номером :03:002:0032 перебуває в комунальній власності Погребищенської міської ради.

Норми права, які застосував суд, оцінка доказів та висновки щодо порушення, невизнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Предметом позову у цій справі є матеріально-правова вимога про визнання права постійного користування земельною ділянкою площею 9,396 га з кадастровим номером :03:002:0032, що розташована на території с.Білашки Вінницького району Вінницької області.

Вирішуючи даний спір по суті, суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права (ч.2 ст.16 ЦК України).

За правилами ч.2, 3 ст.152 Земельного кодексу України №2768-III від 25.10.2001 власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема шляхом визнання прав.

Положеннями ст.7 Земельного кодексу України №561-XII від 18.12.1990 (в редакції - чинній станом на момент видачі державного акту на право постійного користування землею) визначено, що користування землею може бути постійним або тимчасовим. Постійним визнається землекористування без заздалегідь установленого строку. У постійне користування земля надається Радами народних депутатів із земель, що перебувають у державній власності, зокрема громадянам України для ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства.

Відповідно до ст.51 Земельного кодексу України №561-XII від 18.12.1990 (в редакції - чинній станом на момент видачі державного акту на право постійного користування землею) громадяни, які виявили бажання вести селянське (фермерське) господарство (включаючи й тих, хто переїздить з іншої місцевості), для одержання земельної ділянки у власність або користування подають до сільської, селищної, міської, районної Ради народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки заяву, яку підписує голова створюваного селянського (фермерського) господарства.

Для ведення селянського (фермерського) господарства можуть передаватися у приватну власність або надаватися у користування земельні ділянки, розмір яких не повинен перевищувати 50 гектарів сільськогосподарських угідь і 100 гектарів усіх земель. Конкретні розміри земельних ділянок громадян, які ведуть селянське (фермерське) господарство, у межах норм, установлених частиною першою цієї статті, визначають сільські, селищні, міські, районні Ради народних депутатів диференційовано, з урахуванням регіональних особливостей, спеціалізації та можливостей обробітку наданих земель переважно членами селянського (фермерського) господарства (ст.52 Земельного кодексу України №561-XII від 18.12.1990 (в редакції - чинній станом на момент видачі державного акту на право постійного користування землею).

Судом встановлено, що 20.05.1995 гр. ОСОБА_1 виданий державний акт на право постійного користування землею площею 20,00 га на території Білашківської сільської ради Погребищенського району Вінницької області (а.с.12).

Надалі, 14.06.2002, зареєстровано Селянське (фермерське) господарство Наумчук

І.К. (а.с.13-16), членом якого згідно зі Статутом був гр. ОСОБА_1 .

Станом на 14.06.2002 правовідносини зі створення та діяльності селянських (фермерських) господарств в Україні було врегульовано Законом України "Про селянське (фермерське) господарство" №2009-XII від 20.12.1991.

З огляду на ч.1 ст.2 Закону України "Про селянське (фермерське) господарство" №2009-XII від 20.12.1991 (в редакції - чинній станом на момент створення СФГ Наумчук І.К.) селянське (фермерське) господарство є формою підприємництва громадян України, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією.

За правилами ч.1 ст.5 Закону України "Про селянське (фермерське) господарство" №2009-XII від 20.12.1991 (в редакції - чинній станом на момент створення СФГ Наумчук І.К.) громадяни, які виявили бажання вести селянське (фермерське) господарство (включаючи тих, хто переїздить з іншої місцевості), для одержання земельної ділянки у власність або користування, в тому числі в оренду, подають до районної, міської, в адміністративному підпорядкуванні якої є район, Ради народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки заяву, підписану головою створюваного селянського (фермерського) господарства.

Відповідно до ст.9 Закону України "Про селянське (фермерське) господарство" №2009-XII від 20.12.1991 (в редакції - чинній станом на момент створення СФГ Наумчук І.К.) після одержання Державного акта на право приватної власності на землю, Державного акта на право постійного користування землею або укладення договору на тимчасове користування землею, в тому числі на умовах оренди, селянське (фермерське) господарство підлягає у 30-денний термін державній реєстрації у Раді народних депутатів, що передала у власність чи надала у користування земельну ділянку. Для державної реєстрації селянського (фермерського) господарства до відповідної Ради народних депутатів подається заява, статут, якщо це необхідно для створюваної організаційної форми підприємництва, список осіб, які виявили бажання створити його (із зазначенням прізвища, імені та по батькові голови), і документ про внесення плати за державну реєстрацію. За державну реєстрацію справляється плата, розмір якої встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Ухвалюючи дане рішення суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.04.2024 у справі №911/1708/18 (911/450/22): "Після відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання Державного акта на право приватної власності на землю, Державного акта на право постійного користування або укладання договору на тимчасове користування землею, в тому числі на умовах оренди, та державної реєстрації селянське (фермерське) господарство набуває статусу юридичної особи, одержує печатку із своїм найменуванням і адресою, відкриває поточні та вкладні (депозитні) рахунки в установах банку і вступає у відносини з підприємствами, установами та організаціями, визнається державними органами та органами місцевого самоврядування як самостійний товаровиробник при плануванні економічного і соціального розвитку регіону."

Передбачені законом особливості надання фізичній особі земельної ділянки для ведення селянського (фермерського) господарства підтверджують те, що таку ділянку можна було безоплатно отримати лише для створення відповідного господарства, після чого її використання можливе було тільки для ведення селянського (фермерського) господарства, тобто для вироблення, переробки та реалізації товарної сільськогосподарської продукції (ч.1 ст.2 Закону України №2009-XII від 20.12.1991). Таку діяльність здійснює саме селянське (фермерське) господарство, а не його засновник. Отже, після набуття засновником селянського (фермерського) господарства права постійного користування земельною ділянкою для ведення такого господарства та проведення державної реєстрації останнього постійним користувачем зазначеної ділянки стає селянське (фермерське) господарство (такий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі №179/1043/16-ц).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 20.03.2019 у справі №615/2197/15-ц надала такі висновки щодо застосування норм права: "...з моменту державної реєстрації селянського (фермерського) господарства (фермерського господарства) та набуття ним прав юридичної особи таке господарство на основі норм права набуває як правомочності володіння і користування, так і юридичні обов`язки щодо використання земельної ділянки. У відносинах, а також спорах з іншими суб`єктами, голова фермерського господарства, якому була передана у власність, постійне користування чи оренду земельна ділянка, виступає не як самостійна фізична особа, власник, користувач чи орендар земельної ділянки, а як представник (голова, керівник) фермерського господарства. У таких правовідносинах їх суб`єктом є не фізична особа - голова чи керівник фермерського господарства, а фермерське господарство як юридична особа."

Відтак, одержання громадянином - засновником правовстановлюючого документа на право власності чи користування земельною ділянкою для ведення СФГ є необхідною передумовою державної реєстрації та набуття СФГ правосуб`єктності як юридичної особи. Підставою припинення права користування земельною ділянкою, яка була отримана громадянином для ведення СФГ і подальшої державної реєстрації СФГ як юридичної особи, виступає припинення діяльності відповідного фермерського господарства.

Отже, у разі смерті громадянина - засновника СФГ відповідні правомочності та юридичні обов`язки щодо використання земельної ділянки, яка була надана засновнику саме для ведення фермерського господарства, зберігаються за цією юридичною особою до часу припинення діяльності фермерського господарства у встановленому порядку (така правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.07.2022 у справі №922/2448/21).

У постанові від 05.11.2019 в справі №906/392/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що право постійного землекористування є безстроковим і може бути припинене лише з підстав, передбачених у ст.141 Земельного кодексу України, перелік яких є вичерпним.

Як зазначає Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.06.2020 у справі №922/989/18, підставою для припинення права постійного користування земельною ділянкою, наданою громадянину для ведення фермерського господарства, є припинення діяльності такої юридичної особи як селянське (фермерське) господарство (фермерське господарство). У земельному законодавстві така підстава припинення права постійного користування фермерським господарством земельною ділянкою свого засновника, як смерть громадянина - засновника селянського фермерського господарства відсутня. Адже правове становище селянського (фермерського) господарства як юридичної особи та суб`єкта господарювання, в тому числі його майнова основа, повинні залишатися стабільними незалежно від припинення участі в його діяльності засновника такого господарства як в силу об`єктивних причин (смерті, хвороби тощо), так і на підставі вільного волевиявлення при виході зі складу фермерського господарства. У разі смерті громадянина - засновника селянського (фермерського) господарства відповідні правомочності та юридичні обов`язки щодо використання земельної ділянки, яка була надана засновнику саме для ведення фермерського господарства, зберігаються за цією юридичною особою до часу припинення діяльності фермерського господарства у встановленому порядку. Отже, право постійного користування земельною ділянкою, набуте у встановленому порядку до 01.01.2002, не втрачається ані через зміни у земельному законодавстві, ані через смерть засновника (аналогічні правові висновки містяться, у тому числі і в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.04.2023 у справі №912/2831/21).

За наведених обставин суд доходить висновку, що з моменту державної реєстрації Селянського (фермерського) господарства Наумчук І.К. (14.06.2002), згадане набуло прав та обов`язків постійного користувача земельної ділянки площею 20,00 га на території Білашківської сільської ради Погребищенського району Вінницької області та після смерті члена такого селянського (фермерського) господарства відповідні права та обов`язки стосовно земельної ділянки залишились за позивачем.

Положеннями п.10 розділу VII Закону України "Про державний земельний кадастр" №3613-VI від 07.07.2011 визначено, що документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними.

Також рішенням Конституційного Суду України №5-рп/2005 від 22.09.2005 визначено, що раніше видані державні акти на право приватної власності на землю, державні акти на право власності на землю та державні акти на право постійного користування землею залишаються чинними і підлягають заміні в разі добровільного звернення громадян або юридичних осіб.

Водночас судом встановлено, що надана за державним актом на право постійного користування земельна ділянка площею 20,00 га сформованою не була, а в подальшому з цього земельного масиву іншим особам передавались сформовані земельні ділянки.

Матеріалами справи підтверджується наявність сформованої земельної ділянки площею 9,396 га з кадастровим номером :03:002:0032, яка, після передання іншим особам земельних ділянок, залишилась в межах земельної ділянки, наданої в постійне користування за державним актом на право постійного користування землею (а.с.29).

Суд зауважує, що державний акт лише посвідчує наявність в особи права власності на земельну ділянку або право користування земельною ділянкою, але не встановлює та не змінює його та не має самостійного юридичного значення (схожі висновки наведено у постанові Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №469/1044/17).

За наведених обставин суд доходить висновку про наявність у Селянського (фермерського) господарства Наумчук І.К. права постійного користування земельною ділянкою площею 9,396 га з кадастровим номером :03:002:0032, яка була сформована в межах земельної ділянки, наданої в постійне користування за державним актом на право постійного користування землею, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Положення ст. 76, 77 ГПК України передбачають, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, оцінивши подані докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Щодо судових витрат.

За правилами ст.129 ГПК України на Погребищенську міську раду покладається судовий збір в сумі 3028,00 грн.

Керуючись ст.7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати за Селянським (фермерським) господарством Наумчук І.К. (с.Білашки, Погребищенський р-н, Вінницька обл., 22215; ідентифікаційний код: 20082715) право постійного користування на земельну ділянку площею 9,396 га з кадастровим номером :03:002:0032, що розташована на території с.Білашки Вінницького району Вінницької області.

3. Стягнути з Погребищенської міської ради (вул.Хмельницького Б., буд.110, м.Погребище, Вінницький р-н, Вінницька обл., 22200; ідентифікаційний код: 03772654) на користь Селянського (фермерського) господарства Наумчук І.К. (с.Білашки, Погребищенський р-н, Вінницька обл., 22215; ідентифікаційний код: 20082715) 3028,00 грн відшкодування витрат зі сплати судового збору.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Повний текст судового рішення направити згідно переліку.

6. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 256, 257 ГПК України).

7. Повне рішення складено 01 серпня 2024 р.

Суддя Нешик О.С.

кількість прим. рішення:

1 - до справи;

2 - Селянському (фермерському) господарству Наумчук І.К. - в електронній формі до електронного кабінету в підсистемі ЄСІТС;

3, 4 - представнику Селянського (фермерського) господарства Наумчук І.К. адвокату Тиховському М.О.- в електронній формі до електронного кабінету в підсистемі ЄСІТС та на адресу електронної пошти ( ІНФОРМАЦІЯ_2 );

5, 6 - Погребищенській міській раді - в електронній формі до електронного кабінету в підсистемі ЄСІТС та на адресу електронної пошти ()