ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" липня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/1673/24

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Босової Ю.С.

За участю представників сторін:

Від позивача: Поліщук П.А. на підставі довіреності;

Від відповідача: не з`явився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства "Укргазбанк" до фізичної особи-підприємця Бондаренко Дмитра Вікторовича про стягнення 41 169,87 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство акціонерний банк „Укргазбанк" (далі по тексту - ПАТ АБ „Укргазбанк") звернулось до господарського суду з позовною заявою до фізичної особи-підприємця Бондаренко Дмитра Вікторовича (далі по тексту - Бондаренко Д.М. ) про стягнення заборгованості у розмірі 41 169,87 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 32 000,00 грн., заборгованості за процентами у розмірі 3 060,67 грн., заборгованості по події припинення у розмірі 6 109,20 грн. Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором від 10.02.2021.

Ухвалою суду від 07.05.2024 дана справа була призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників судового процесу.

Бондаренко Д.М. згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та Єдиного державного демографічного реєстру зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Проте, направлені на адресу місця реєстрації відповідача ухвали суду були повернуті з відмітками про відсутність адресата за вказаною адресою.

Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

З огляду на викладене, господарський суд доходить висновку про належне повідомлення Бондаренка Д.М. про розгляд судом даного спору. Оскільки відповідачем не було надано суду відзиву на позов, справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення представника позивача, господарський суд встановив наступне.

10.02.2021 між ПАТ АБ „Укргазбанк" (Банк) та Бондаренко Д.М. (Позичальник) було укладено договір про приєднання до Правил надання кредиту на умовах овердрафту №214/2021/WO-02, відповідно до преамбули якого Позичальник в повному обсязі акцептує Правила надання кредиту на умовах овердрафту в АБ «Укргазбанк», з якими Позичальник ознайомився, погоджується та зобов`язується їх виконувати.

Згідно з п. п. 1-3 кредитного договору №214/2021/WO-02 від 10.02.2021 ліміт овердрафту встановлюється в розмірі 32 000,00 грн. Овердрафт надається за поточним рахунком Позичальника у національній валюті, відкритим згідно з договором комплексного банківського обслуговування суб`єктів господарювання від 12.10.2020 Ліміт овердрафту встановлюється з « 10» лютого 2021 року по « 09» лютого 2022 року (включно).

Відповідно до п. п. 4, 5 кредитного договору №214/2021/WO-02 від 10.02.2021 за користування овердрафтом в межах строку кредитування, визначеного п. 3 цього договору про приєднання, Позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитними коштами, виходячи із встановленої Банком базової процентної ставки, у розмірі 20,3% процентів річних, в національній валюті. За користування кредитними коштами, що не повернуті в строки/терміни, передбачені договором про надання кредиту на умовах овердрафту (прострочена заборгованість) процентна ставка встановлюється в розмірі 30,3 % (тридцять цілих три десятих) процентів річних.

Згідно з п. 9 кредитного договору №214/2021/WO-02 від 10.02.2021 інші умови надання кредитних коштів не передбачені цим договором про приєднання регулюються положеннями Правил надання кредиту на умовах овердрафту в АБ «Укргазбанк».

У додатку №1 до договору про приєднання №214/2021/WO-02 від 10.02.2021 викладено тарифи за наданні Банком тих або інших банківських послуг.

До позовної заяви АБ «Укргазбанк» також надано Правила надання кредиту на умовах овердрафту в АБ «Укргазбанк», затверджені рішенням кредитної ради №137/5 від 10.07.2018.

На підтвердження факту видачі Бондаренку Д.М. кредитних коштів та наявності у відповідача заборгованості АБ «Укргазбанк» було надано суду виписку за період з 10.02.2021 по 08.08.2022, згідно якої прострочення за виданим згідно договору №214/2021/WO-02 від 10.02.2021 кредитом становить 32 000,00 грн.

18.08.2021 АБ «Укргазбанк» звернулось до Бондаренка Д.М. з листом-вимогою №172/32217/2021 про дострокове погашення всієї суми заборгованості у 30-денний строк від дня пред`явлення вимоги у розмірі 34 501,29 грн., з яких 32 000,00 грн. - заборгованість за кредитом, 2 501,29 грн. - заборгованість за процентами, нарахованими з 01.04.2021 по 17.08.2021. Вказана вимога була вручена відповідачу у відділенні поштового зв`язку 25.08.2021.

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.

Так, згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст. 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому за правилами статті 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 („Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої якості.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Водночас вимогами ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Господарським судом під час вирішення даного спору було встановлено, що АБ „Укргазбанк" на виконання договору №214/2021/WO-02 від 10.02.2021 кредитувало рахунок Бондаренка Д.М. шляхом сплати розрахункових документів останнього понад залишок коштів на його поточному рахунку, що підтверджується випискою за період з 10.02.2021 по 08.08.2022, згідно якої залишок заборгованості становить 32 00,00 грн.

Предметом заявленого у межах даної справи позову є вимоги АБ „Укргазбанк" до Бондаренка Д.М. , зокрема, про стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 32 000,00 грн. та заборгованості за процентами у розмірі 3 060,67 грн., які були нараховані до 17.09.2021.

18.08.2021 АБ «Укргазбанк» було реалізовано право на дострокове повернення заборгованості за кредитним договором згідно з листом-вимогою №172/32217/2021, яка була вручена відповідачу 25.08.2021.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 по справі № 910/4518/16 дійшла висновку, що сторони, уклавши кредитний договір, мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно "користуватися кредитом", натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за "користування кредитом") за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу. Разом з цим зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України. Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за "користування кредитом" поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. Велика Палата Верховного Суду зауважує, що зазначене благо виникає у позичальника саме внаслідок укладення кредитного договору. Невиконання зобов`язання з повернення кредиту не може бути підставою для отримання позичальником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, а отже - і для виникнення зобов`язання зі сплати процентів відповідно до статті 1048 ЦК України. За таких обставин надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця.

З викладених обставин господарський суд, перевіривши здійснений Банком розрахунок процентів за користування кредитом, які були нараховані до 17.09.2021, тобто протягом місячного строку від дня пред`явлення листа-вимоги №172/32217/2021 від 18.08.2021, дійшов висновку про обґрунтованість заявленого у цій частині позову та наявність правових підстав для присудження до стягнення з Бондаренка Д.М. заборгованості за тілом кредиту у розмірі 32 000,00 грн. та заборгованості за процентами у розмірі 3 060,67 грн.

АБ «Укргазбанк» також заявлено до стягнення заборгованість по події припинення у розмірі 6 109,20 грн. Суд зазначає, що по тексту позовної заяви відсутнє правове обґрунтування для стягнення заявлених коштів. При цьому, у судовому засіданні 17.08.2024 представник позивача не зміг надати пояснень щодо заявлених Банком позовних вимог у названій частині.

Суд зазначає, що фактично вказана сума була розрахована шляхом нарахування 40% річних на суму боргу за тілом кредиту та за процентами протягом періоду з 18.09.2021 до 23.02.2022.

Господарський суд зазначає, що право на нарахування будь-якої заборгованості по події припинення після закінчення строку кредитування договором №214/2021/WO-02 від 10.02.2021 не передбачено.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019р. у справі N 342/180/17 (провадження N 14-131цс19) дійшла висновку, що підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг не може вважатись договором приєднання у випадку відсутності у такій анкеті домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, а також відсутності підтверджень конкретних запропонованих Умов та правил банківських послуг.

Крім того, Верховним Судом у постанові від 17.07.2020р. по справі №910/8189/19 було наголошено наступне:

- визначальним для укладення договору приєднання є не безпосередньо вид чи характеристика умов, щодо яких сторони досягли згоди та уклали договір, а саме встановлення обставин про додержання письмової форми для цих умов, після чого їх можна буде розцінювати як невід`ємну складову змісту договору та стверджувати про узгодженість дій та волевиявлення учасників цивільних правовідносин й відповідність певним стандартам поведінки;

- умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі всім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 Цивільного кодексу України можна вважати, що другий контрагент лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений;

- умови та правила надання банківських послуг, розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua), належним доказом бути не можуть, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування;

- враховуючи, що позивач вимоги про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання з підстав та у розмірах, встановлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 Цивільного кодексу України не заявляв, позовні вимоги аргументовані умовами кредитного договору з посиланням на Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, Велика Палата Верховного Суду скасувала рішення судів попередніх інстанцій в частині стягнення заборгованості за процентами за користування чужими коштами та пені за порушення умов кредитного договору, та відмовила у цій частині у задоволенні позову.

При цьому, Верховним Судом у постанові від 17.07.2020р. по справі №910/8189/19 було відхилено висновки АТ КБ "Приватбанк" про наявність у юридичної особи в силу свого правового статусу можливості усвідомлювати значення та наслідки своїх дій, а, отже, про відсутність підстав для застосування висновку по справі № 342/180/17-ц. Так, Верховний Суд дійшов висновку, що під час вирішення спору слід виходити з наданого Великою Палатою Верховного Суду тлумачення норми права, а не суб`єктного складу сторін спору.

З огляду на вищевикладене, господарський суд доходить висновку про відсутність підстав для аналізу або оцінки Правил надання кредиту на умовах овердрафту в АБ «Укргазбанк» на предмет наявності у Правилах права Банку нараховувати заборгованість по події припинення, оскільки докази ознайомлення Позичальника зі змістом Правил відсутні, а, отже, такі Правила не є частиною кредитного договору.

Наведене має наслідком необхідність відмови у задоволенні заявлених АБ «Укргазбанк» позовних вимогах в частині стягнення заборгованості по події припинення у розмірі 6 109,20 грн.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України особа, не звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання у разі відсутності у боржника необхідних коштів. Крім того, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку щодо необхідності часткового задоволення заявлених публічним акціонерним товариством акціонерний банк "Укргазбанк" до фізичної особи-підприємця Бондаренка Дмитра Вікторовича позовних вимог шляхом присудження до стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 32 000,00 грн., заборгованості за процентами у розмірі 3 060,67 грн. В іншій частині позову необхідно відмовити.

Судові витрати зі сплати судового збору покладаються судом на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 236 - 238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Бондаренка Дмитра Вікторовича / АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ; дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 / на користь публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" /03087, м. Київ, вул. Єреванська 1; ідентифікаційний код 23697280/ заборгованість за кредитом у розмірі 32 000,00 грн. /тридцять дві тисячі грн. 00 коп./, заборгованість за процентами у розмірі 3 060,67 грн. /три тисячі шістдесят грн. 67 коп./, судовий збір у розмірі 2578,67 грн. /дві тисячі п`ятсот сімдесят вісім грн. 67 коп./.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення складено 26 липня 2024 р.

Суддя С.П. Желєзна