ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"29" липня 2024 р. м. Вінниця Cправа № 902/581/24

Господарський суд Вінницької області у складі:

головуючий суддя Міліціанов Р.В.,

при секретарі Московчук Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОДІЛЬСЬКЕ ЗЕРНО", вул. Стрілецька, буд. 25, кв. 16 , м. Вінниця, 21007, код - 36474556

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛЮС ГУРМАН", сільрада Івановецька, буд. 1, кім. 7, Барський район, Вінницька область, 23013, код - 42169150

про стягнення 1 333 200,00 грн

В С Т А Н О В И В :

21.05.2024 року до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОДІЛЬСЬКЕ ЗЕРНО" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛЮС ГУРМАН" про стягнення 1 333 200,00 грн за договором купівлі-продажу № 05/10 від 05.10.2022 року.

22.05.2024 року до суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОДІЛЬСЬКЕ ЗЕРНО" надійшла заява (б/н від 21.05.2024 року) (вх.канц. № 01-48/28/24 від 22.05.2024 року) про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать ТОВ "ПЛЮС ГУРМАН" ( код 42169150), які знаходяться на всіх рахунках відповідача в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах та на майно, у межах суми позову 1 333 200,00 грн.

Ухвалою суд від 23.05.2024 року частково задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОДІЛЬСЬКЕ ЗЕРНО" (б/н від 21.05.2024 року) (вх.канц. № 01-48/28/24 від 22.05.2024 року).

Накладено арешт на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "ПЛЮС ГУРМАН" (код - 42169150), які знаходяться на всіх рахунках відповідача в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах та на майно, яке не є об`єктом обтяження та належить Товариству з обмеженою відповідальністю "ПЛЮС ГУРМАН" (код - 42169150), у межах суми позову 1 333 200,00 грн.

Ухвалою суду від 27.05.2024 року відкрито провадження у справі № 902/581/24 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 25.06.2024 року.

12.06.2024 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (б/н від 11.06.2024 року) (вх.канц. № 01-34/6103/24).

21.06.2024 року від представника позивача до суду надійшла заява (б/н від 20.06.2024 року), в якій останній зазначає, про допущену описку в даті договору з урахуванням чого уточнює позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 1 333 200,00 грн заборгованості за договором купівлі-продажу № 05/10 від 05.10.2022 року.

24.06.2024 року до суду від представника позивача надійшли клопотання (б/н від 24.06.2024 року) (вх.канц. № 01-34/6548/24) та (9б/н від 24.06.2024 року) (вх.канц. № 01-34/6549/24) про долучення доказів до матеріалів справи.

25.06.2024 року від представника відповідача до суду надійшло клопотання (б/н від 24.06.2024 року) (вх.канц. № 01-34/6584/24), в якому останній просить суд відкласти судове засідання на іншу дату, в зв`язку з погіршенням стану здоров`я.

В судовому засіданні 25.06.2024 року заяву представника позивача про уточнення позовних вимог (б/н від 20.06.2024 року) судом прийнято до розгляду та долучено до матеріалів справи, як таку що не суперечить приписам ст. 46 ГПК України.

Окрім того, судом прийнято до розгляду подані позивачем докази згідно клопотань (б/н від 24.06.2024 року) (вх.канц. № 01-34/6548/24) та (б/н від 24.06.2024 року) (вх.канц. № 01-34/6549/24).

За результатами проведеного судового засідання 25.06.2024 року судом постановлено протокольну ухвалу про відкладення судового засідання на 09.07.2024 року.

Ухвалою суду від 26.06.2024 року повідомлено учасників справи про дату наступного судового засідання.

03.07.2024 року до суду від представника позивача надійшло клопотання (б/н від 02.07.2024 року) (вх.канц. № 01-34/6907/24) про долучення до матеріалів справи доказів.

08.07.2024 року від представника відповідача до суду надійшло клопотання (б/н від 07.07.2024 року) (вх.канц. № 01-34/7040/24) про долучення до матеріалів справи доказів.

В судовому засіданні 09.07.2024 року судом постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи для судового розгляду по суті на 25.07.2024 року.

26.07.2024 року на електронну адресу суду від представника позивача надійшло клопотання (б/н від 26.07.2024 року) (вх.канц. № 01-34/7545/24) про долучення до матеріалів справи доказів.

29.07.2024 року від представника відповідача до суду надійшла заява (б/н від 29.07.2024 року) (вх.канц. № 01-34/7660/24), в якій останній заперечує проти задоволенні позовних вимог та просить суд проводити судове засідання за відсутності уповноваженого представника ТОВ "ПЛЮС ГУРМАН".

В судовому засіданні 25.07.2024 року судом оголошено перерву до 29.07.2024 року.

В судовому засіданні 29.07.2024 року представники позивача та відповідача правом участі не скористались.

З приводу неявки в судове засідання позивача та відповідача суд зазначає наступне.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").

До того ж організація провадження таким чином, щоб воно було швидким та ефективним, є завданням саме національних судів (див. рішення Суду у справі Білий проти України, no. 14475/03, від 21.10.2010).

Згідно із ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за відсутності позивача та відповідача.

Стислий виклад процесуальних позицій сторін.

Позивач, в якості підстави заявлених позовних вимог, посилається на укладення між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПОДІЛЬСЬКЕ ЗЕРНО" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПЛЮС ГУРМАН" договору купівлі-продажу № 05/10 від 05.10.2022 року.

В зв`язку з неналежним виконанням ТОВ "ПЛЮС ГУРМАН" своїх зобов`язань за договором купівлі-продажу № 05/10 від 05.10.2022 року, в частині повної та своєчасної оплати вартості отриманого товару, утворилась заборгованість в сумі 1 333 200, 00 грн.

Зазначена заборгованість підтверджується рахунком-фактурою №14 від 13.10.2022 року, видатковою накладною № 15 від 14.10.2022 року, товаро-транспортною накладною №18/10 від 14.10.2022, товаро-транспортною накладною №19/10 від 14.10.2022.

З метою захисту своїх прав Товариство з обмеженою відповідальністю "ПОДІЛЬСЬКЕ ЗЕРНО звернулось з позовом до суду про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛЮС ГУРМАН" 1 333 200,00 грн заборгованості (згідно рахунку-фактури №14 від 13.10.2022 року та видаткової накладної №15 від 14.10.2022 року) за договором купівлі-продажу № 05/10 від 05.10.2022 року.

У відзиві на позовну заяву відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову стверджуючи про те, що ніякої реальної поставки товару не відбулось.

Мінеральні добрива які зазначені у видатковій накладній № 15 від 14.10.2022 року (добрива гранульовані комплексні мінеральні NВ.К 16:16:16 у кількості 44 тони) до складських приміщень, які колись належали ТОВ "ПЛЮС ГУРМАН", за адресою селище Бар, вул. Центральна, 50 г не постачались.

Зазначені у товарно - транспортних накладних перевізники ФОП Олійник Богдан Олександрович (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ФОП Гвоздьов Анатолій Миколайович (РНОКПП НОМЕР_2 ) на час нібито перевезення мінеральних добрив, як фізичні особи-підприємці не діяли (т.1, а.с. 72-73).

Із наявних матеріалів справи слідує, що 05.10.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПОДІЛЬСЬКЕ ЗЕРНО" (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПЛЮС ГУРМАН" (Покупець) укладено договір купівлі-продажу № 05/10 (т. 1, а.с. 11 (зворотна сторона) - 12).

Відповідно п. 1 Договору Продавець зобов`язується передати, а Покупець прийняти та своєчасно оплатити мінеральні добрива, засоби захисту рослин та товари технічної групи, в подальшому "товар".

Передача товару здійснюється окремими партіями на підставі прийнятих Продавцем до виконання замовлень Покупця. Кількість товару у кожній конкретній партії вказується у рахунку та видатковій накладній на товар (п. 2 Договору).

Згідно п. 3.1 Договору передача товару за цим Договором здійснюється на умовах ЕХW (Франко склад): Вінницька область, Тульчинський район, село Рахни Лісові, вул. Центральна, 119. Інкотермс 2010.

Передача товару здійснюється Продавцем шляхом передачі товару Покупцю, що є стороною за цим Договором, або особі визначеній Покупцем в якості одержувача (п. 3.2 Договору).

Продавець вважається таким, що виконав передачу товару після прийняття Товару Покупцем і надання йому оригіналів наступних документів: рахунка-фактури, видаткової і товарно-транспортної накладної (п. 3.4 Договору).

За змістом п. 4 Договору ціна товару вказується в рахунках та в накладних на товар. В ціну товару входить вартість упаковки та завантаження на транспортний засіб. Продавець залишає за собою право змінити ціну на товар, стосовно якого не була проведена оплата. Зміна ціни відображається в рахунках, які виставляє Продавець Покупцю на оплату. Загальна ціна Договору складається з усіх сум накладних на товар, який передається заданим Договором окремими партіями протягом терміну його дії.

За товар Покупець розраховується з Продавцем шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Продавця згідно виставлених рахунків. Термін дії рахунку вказується у самому рахунку. У разі, якщо Покупець не здійснив оплату протягом терміну дії даного рахунку, то вартість товару може змінюватися Продавцем та повідомляється Покупцю шляхом виставлення нового рахунку. У разі, якщо Покупець здійснив оплату за товар по рахунку термін дії якого закінчився, то Покупець зобов`язаний буде здійснити доплату Продавцю за товар, вартість якого збільшилась (п. 5 Договору).

Право власності на переданий товар та ризик його випадкової загибелі переходить до Покупця з моменту його передачі згідно з п. 3 даного Договору, що підтверджується відповідними товарними накладними (п. 7 Договору).

Відповідно п. 12 договір складений на 1-й сторінці в двох екземплярах, що мають однакову юридичну силу. До моменту обміну сторін оригіналами Договору факсокопїї завірені печатками мають юридичну силу даного Договору. Термін дії Договору - до " 31 грудня 2022 року.

На виконання умов укладеного договору позивачем поставлено відповідачу товар на суму загальну суму 1 333 200,00 грн, що підтверджується видатковою накладною №15 від 14.10.2022 року, товарно-транспортною накладною №18/10 від 14.10.2022 року; товарно-транспортною накладною №19/10 від 14.10.2022 року (т. 1, а.с.12 (зворотна сторона) - 13).

Доказів погашення заборгованості відповідачем матеріали справи не містять.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог та надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Частинами 1 та 2 ст. 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України) однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В силу ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 662 ЦК України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Згідно положень ч. 1 ст. 692 цього ж кодексу, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Кожна зі сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Варто відзначити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (Постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 року у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 року у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 року у справі №902/761/18, від 04.12.2019 року у справі №917/2101/17).

Позивачем на підтвердження обставин поставки товару та виникнення заборгованості надано вірогідні докази, згідно поставки відповідачу добрив гранульованих комплексних мінеральних на суму 1 333 200,00 грн, позивачем надано рахунок-фактуру №14 від 13.10.2022 року, видаткову накладну №15 від 14.10.2022 року, товарно-транспортну накладну №18/10 від 14.10.2022 року; товаро-транспортну накладну №19/10 від 14.10.2022 року (т. 1, а.с.12 (зворотна сторона) - 14).

При цьому, разом з тим позивачем також передано на адресу відповідачу товар, а саме:

- аміачну селітру (фас. 1000 кг) в кількості 105,00 т на суму 3 281 250,00 грн, що підтверджується рахунком-фактурою №12 від 10.10.2022 року, видатковою накладною №10 від 10.10.2022 року, ТТН №10/10 від 10.10.2022 року, ТТН №11/10 від 10.10.2022 року, видатковою накладною №11 від 11.10.2022 року, ТТН №12/10 від 11.10.2022 року, ТТН №14/10 від 11.10.2022 року, видатковою накладною №12 від 12.10.2022 року, ТТН №15/10 від 12.10.2022 року;

- добрива гранульовані комплексні мінеральні NКК 16:16:16 у кількості 172,00 т на суму 4 788 480,00 грн, що підтверджується рахунком-фактурою №5 від 05.10.2022 року, видатковою накладною №5 від 05.10.2022 року, ТТН №05/1 від 05.10.2022 року, ТТН №06/1 від 05.10.2022 року, ТТН №07/1 від 05.10.2022 року, видатковою накладною №6 від 06.10.2022 року, ТТН №08/10 від 06.10.2022 року, ТТН №09/10 від 06.10.2022 року, ТТН №10/10 від 06.10.2022 року, ТТН №11/11 від 06.10.2022 року (т1, а.с.14 (зворотна сторона) - 23).

Також, до матеріалів справи додано витяги з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ФОП Олійник Богдан Олександрович (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ФОП Гвоздьов Анатолій Миколайович (РНОКПП НОМЕР_2 ), які здійснювали поставку мінеральних добрив (т. 1, а.с. 84-85).

З урахуванням встановлених обставин суд доходить висновку про наявність факту порушення відповідачем прав позивача за захистом яких останній звернувся.

Оцінюючи доводи представника відповідача відносно не передачі товару у дійсності та складення первинних документів виключно з метою формування податкового кредиту, суд зауважує наступне.

У п.п. 1-3 ч. 1 ст. 237 ГПК України, передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

Принцип "процесуальної рівності сторін" передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (Рішення ЄСПЛ від 27.10.1993 у справі "Dombo V. v. The Netherlands").

Згідно ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

За приписами ст. 9 зазначеного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

При цьому, відповідно до ч.8 зазначеної статті відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.

Відповідно до п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704, яке встановлює порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності, установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів. Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень; господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно ч.2 ст.3 зазначеного Закону бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Частина 6 ст.8 Закону передбачає, що керівник підприємства зобов`язаний створити необхідні умови для правильного ведення бухгалтерського обліку, забезпечити неухильне виконання всіма підрозділами, службами та працівниками, причетними до бухгалтерського обліку, правомірних вимог бухгалтера щодо дотримання порядку оформлення та подання до обліку первинних документів.

Згідно Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 р. N 88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 р. за N 168/704, яке встановлює порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської та іншої звітності, що ґрунтується на даних бухгалтерського обліку, підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету, господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення (п.1.2).

Відповідно до п. 2.13 Положення керівник підприємства, установи забезпечує фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій, що були проведені, у первинних документах та виконання всіма підрозділами, службами і працівниками правомірних вимог головного бухгалтера або особи, яка забезпечує ведення бухгалтерського обліку підприємства, щодо порядку оформлення та подання для обліку відомостей і документів.

Крім того, відповідно до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Мінтрансу України від 14.10.1997 р. N 363 (зі змінами та доповненнями) та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 20.02.1998 р. за N 128/2568, товарно-транспортна накладна - це єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

При цьому, первинна транспортна документація відноситься до первинних документів, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік.

Суд констатує, що матеріали справи містять видаткові та товарно-транспортні накладі, оформлення яких відповідає вимогам законодавства, котрі містять підписи уповноважених осіб, а також відтиски печаток сторін, в тому числі ТОВ "ПЛЮС ГУРМАН".

Відповідачем не надано доказів протиправного використання печатки товариства, її викрадення або протиправного заволодіння третіми особами.

Печатка відноситься до даних, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні відповідних правовідносин, тому, встановивши наявність відбитку печатки на первинних документах, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про те, що позивач має нести відповідальність за законність використання його печатки, зокрема, при нанесенні її відбитків на договорах, актах, розрахункових документах (Постанова КГС ВС від 24 лютого 2021 року у справі № 926/2308/19).

Тобто, факт поставлення печатки товариства є одним із доказів, котрий підтверджує схвалення правочинів.

Настання передбачених статтею 241 ЦК України наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів та ін.).

Наведене стосується й тих випадків, коли правочин вчинений не представником юридичної особи з перевищенням повноважень, а особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення даного правочину. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/11079/17, від 02.04.2019 у справі № 904/2178/18, від 19.06.2019 у справі № 904/9795/16 та від 01.10.2019 у справі № 910/8287/18.

Крім того, сторонами підписано Акт звіряння взаємних розрахунків за 2022 рік, чим підтверджено виникнення заборгованості, а також здійснення поставок за іншими партіями товару.

Акт звіряння може доказом підтвердження обставин наявності заборгованості, її розміру, визнання боржником такої заборгованості за умови, що інформація, відображена акті, підтверджена первинними містить підписи уповноважених його підписання осіб.

Акти звіряння розрахунків (чи заборгованості) складаються підписуються контрагентів підтверджують остаточні розрахунки сторін певну.

Відповідно ч. 8 ст. 8 Закону України « бухгалтерський облік фінансову звітність Україні», головний бухгалтер, зокрема, організує контроль за відображенням рахунках бухгалтерського обліку всіх господарських операцій.

Підписання акту звіряння, у якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою боржника, та підтвердження наявності первинними свідчить визнання боржником (правові висновки Постанови КГС ВС від від 25 2020 924/233/18).

Посилаючись на нездійснення перевезення товарів відповідачем не надано доказів визнання договору недійсним, спростування майнових дій керівника, підроблення документів, не подано клопотань про призначення експертиз на предмет підпису документів не уповноваженими особами.

Обставини ймовірного ухилення від сплати податків або штучного формування податкового кредиту спростовано наданими позивачем доказами, зокрема Витягами з реєстру платників єдиного податку станом на 05.10.2022 та 01.08.2023 рр., що охоплює період поставки товару.

Відповідний товар придбано позивачем у ТОВ "ТСР СПЕШЛ ТРЕЙЛЕРС УКРАЇНА" згідно Договору поставки №4 від 03.05.2022 року та накладної №7 від 10.05.2022 року, що є достатніми доказами переходу права власності у розумінні ст. 664 ЦК України.

Відповідачем не надано належних доказів, які могли б враховуватись судом щодо вчинення злочину з дотриманням вимог ч. 6 ст. 75 ГПК України.

Господарський суд при розгляді спору не виконує функції органу податкового контролю або правоохоронного органу, лише перевіряє належне оформлення первинних документів, недоліків під час складення ких не встановлено. Встановлення істотних обставин, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, може стати підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обствинами.

Виходячи з викладеного, оцінивши надані докази у сукупності на предмет їх допустимості та вірогідності, суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача 1 333 200,00 грн заборгованості за договором купівлі-продажу № 05/10 від 05.10.2022 року (згідно рахунку-фактури №14 від 13.10.2022 року та видаткової накладної №15 від 14.10.2022 року) правомірною та обґрунтованою, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Виходячи з підпунктів 2.1, 2.2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовних заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2024 року становить 3 028,00 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Товариством з обмеженою відповідальністю "ПОДІЛЬСЬКЕ ЗЕРНО" позовну заяву (б/н від 25.05.2024 року) разом з додатками зареєстровано в електронній формі через систему "Електронний Суд" та сплачено судовий збір в сумі 15 998,40 грн (1 333 200,00 грн * 1,5%) х 0,8).

З урахуванням викладеного витрати зі сплати судового збору в сумі 15 998,40 грн, а також понесені судові витрати за розгляд заяви про вжиття заходів забезпечення позову в сумі 1 211,20 грн (за ставкою 0,8) підлягають віднесенню на відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України.

Позивач згідно вимог ст. 7 Закону України "Про судовий збір" має право звернутися до суду з клопотання про повернення надмірно сплаченого судового збору а розгляд заяви про вжиття заходів забезпечення позову в сумі 302,80 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 3, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 86, 91, 113, 118, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛЮС ГУРМАН" (сільрада Івановецька, буд. 1, кім. 7, Барський район, Вінницька область, 23013, код - 42169150) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОДІЛЬСЬКЕ ЗЕРНО" (вул. Стрілецька, буд. 25, кв. 16 , м. Вінниця, 21007, код - 36474556) 1 333 200,00 грн - заборгованості за Договором купівлі-продажу № 05/10 від 05.10.2022 року та 15 998,40 грн - судових витрат зі сплати судового збору за подачу позову, 1 211, 20 грн - судових витрат за розгляд заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Роз`яснити, що заходи забезпечення позову, вжиті Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 23.05.2024 року у справі №902/581/24 продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

5. Примірник судового рішення протягом двох днів з дня складання направити сторонам до електронних кабінетів у системі ЄСІТС та на електронні адреси, за їх відсутності - рекомендованим листом, з повідомлення про вручення поштового відправлення: позивачу - , відповідачу - , представнику позивача Задарко Ю. М. - ІНФОРМАЦІЯ_1 , представнику відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_2

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Повний текст судового рішення складено 01 серпня 2024 р.

Суддя Міліціанов Р.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - ТОВ "ПОДІЛЬСЬКЕ ЗЕРНО" (вул. Стрілецька, буд. 25, кв. 16 , м. Вінниця, 21007)

3 - ТОВ "ПЛЮС ГУРМАН" (сільрада Івановецька, буд. 1, кім. 7, Барський район, Вінницька область, 23013)