ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30 липня 2024 року Справа № 903/335/24

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця"

до відповідача: Військова частина НОМЕР_1

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "МКГ РЕЙЛ"

про стягнення 695 962,61 грн.

Суддя Шум М.С.

Секретар судового засідання Сосновська Ю.П.

Представники сторін:

від позивача: Гуменюк І.П.

від відповідача: Деребон В.А.

встановив: Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" звернулося до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить суд стягнути 695 962,61 грн. заборгованості та витрат по сплаті судового збору.

Ухвалою суду від 12.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 07.05.2024. Залучено до участі в справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "МКГ РЕЙЛ" (01133, вул. Євгена Коновальця, 36Д офіс 45 "З", ).

25.04.2024 на адресу суду від Військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення 695 962,61 грн. відмовити повністю.

30.04.2024 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 07.05.2024 розгляд справи в підготовчому засіданні відкладено на 04.06.2024.

03.06.2024 на адресу суду від Військової частина НОМЕР_1 надійшли додаткові пояснень у справі.

Суд протокольною ухвалою від 04.06.2024 приєднав до матеріалів справи додаткові пояснення у справі Військової частини НОМЕР_1 .

Судом надано сторонам можливість повідомити про всі обставини справи та надати усі докази в їх обґрунтування, а відтак дотримано принцип змагальності, який є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

На підставі ст.ст. 182, 185 195, 234 ГПК України, господарський суд протокольною ухвалою від 04.06.2024 закрив підготовче провадження, розгляд справи по суті призначив на 25.06.2024.

Ухвалою суду від 04.06.2024 справу призначено до розгляду по суті на 25.06.2024.

У зв`язку з перебуванням судді Шума М. С. у відпустці та на лікарняному судове засідання по справі № 903/335/24, що призначене на 25.06.2024, не відбулося, про що повідомлені сторони по справі.

Ухвалою суду від 23.07.2024 повідомлено сторін про призначення до розгляду справи по суті на 30.07.2024.

Позиція позивача - Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця"

15 та 17 червня 2023 року зі станції Рені Одеської залізниці Товариство обмеженою відповідальністю «МГК РЕЙЛ» згідно з СМГС накладних №41730884 (8 вагонів) та №41745068 (8 вагонів) було відправлено вагони з вантажем (мовою оригіналу) авіаційне паливо. Отримувач - ТОВ «МГК РЕЙЛ», станція призначення - Одеса-Застава 1 Одеської залізниці.

26 вересня 2023 ТОВ «МГК РЕЙЛ» звернулося до Департаменту комерційної роботи АТ «Укрзалізниця» з проханням переадресувати відправлення за накладними №№41730884,41745068 на станцію Луцьк Львівської залізниці, отримувач - Військова частина НОМЕР_1 .

01 жовтня 2023 вагони у кількості 16 штук прибули на станцію Луцьк на адресу Відповідача.

Дані вагони затримано на станції з вини Відповідача в очікуванні подачі під вантажні операції, вагони простоюють на коліях станції в очікуванні розкредитування перевізних документів. Дану обставину зафіксовано актом загальної форми №1373 від 01.10.2023 (початок затримки 16:30 год.). Відповідно до п.3 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.02 №3342, акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності. Акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, але не менше як двома особами. Акт загальної форми підписано у тому числі й представник Відповідача.

04.10.2023 перевізні документи №41730284 та №41745068 розкредитовано Відповідачем та у графі 36 проставлено відмітку про отримання вантажу. Працівниками залізниці складено акт загальної форми №1407 про закінчення затримки вагонів №№74128786, 6. 73948044, 75079350, 73731218 (04.10.2023 19:30) та акт загальної форми №1417 про закінчення затримки вагонів №№74952334, 75079558, 73977472, 72323207, 74938838, 73992364, 73950552, 74166315, 74950148, 75079384 (05.10.2023 15:00).

Надалі вивантаження проводилося на під`їзній колії вантажоодержувача Військова частина НОМЕР_1 на умовах згідно з договором про подачу забирання вагонів від 11.08.2021 №Л/ДН-3/21/263/м/п.

Вагони №№ 73731218, 73948044, 74088246. 74128786, 079350 подано під вивантаження 04.10.2023 о 19:30 год. (пам`ятка про подавання вагонів №2) вагони №№ 73950552, 74166315, 74950148, 74952334, 75079384, 75079558 подано під вивантаження 06.10.2023 о 14:00 год. (пам`ятка про подавання вагонів №3); вагони №№72323207, 73977472, 73992364, 74938838 подано під вивантаження 06.10.2023 о 19:10 год. (пам`ятка про подавання вагонів №4). Пам`ятки про подавання вагонами підписано представником вантажоодержувача.

Таким чином з моменту видачі вагонів перевезення вантажів є закінченим.

Після отримання повідомлень про закінчення вантажних операцій з вагонами від відповідального працівника Військової частини НОМЕР_2 станцією оформлено пам`ятки про забирання вагонів: №№ 74128786. 74088246, 74734146, 73948044, 75079350, 73731218 (пам`ятка про забирання №2 о 14:30 год. 05.10.2023); №№ 73950552, 74166315, 74950148, 74952334, 75079384, 75079558 (пам`ятка про забирання №3 о 18:50 год. 06.10.2023); №№72323207, 73977472, 73992364, 74938838 (пам`ятка про забирання №4 о 10:30 год. 07.10.2023). Пам`ятки підписано представниками вантажоодержувача.

Усі платежі та збори, які були нараховані станцією Луцьк після прибуття вантажу на адресу Відповідача включено у накопичувальні картки №№100529, 10100530, відомості плати за користування вагонами №№07100004, 09100008, відомості плати за подавання, забирання та маневрову роботу №№05100003, 05100002, 07100005, 07100006, 09100007. Таким чином загальна сума нарахованої заборгованості по станції Луцьк становить 695 962,61 грн. з ПДВ.

Позивачем долучено розрахунок стягуваної суми, яка складається (а. с. 55-60):

- збір за повідомлення в сумі 20 грн. 40 коп.;

- збір за подачу-забирання в сумі 49 759 грн. 32 коп.;

- плата за маневрову роботу в сумі 9 022 грн. 20 коп.;

- плата за користування вагонами в сумі 404 499 грн. 60 коп.;

- збір за зберігання вагонів в сумі 71 337 грн. 60 коп.;

- плата за охорону вантажу в сумі 161 323 грн. 49 коп.

Позивач зазначає, що нараховані по станції призначення платежі вантажоодержувачем не сплачено через відсутність коштів на його особовому рахунку, а також визначення платником ТОВ «МГК РЕЙЛ». Проте, відповідно до наказів про переадресування наданого гарантійного листа, ТОВ «МГК РЕЙЛ» виступав платником по платежах, які нараховано по прибуттю на станцію Луцьк. Інші платежі, які нараховано на станції Луцьк з вини вантажоодержувача через несвоєчасне прийняття та вивантаження вантажу, а також наданих послуг, пов`язаних з видачею вантажу у відповідності до норм матеріального права покладаються на вантажоодержувача Військову частину НОМЕР_1 .

Правовим обґрунтуванням позовних вимог зазначено Статуту залізниці України, Правила користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України №113 від 25.02.1999, наказ Міністерства транспорту України від 20.01.1997 №18 «Про охорону і супроводження вантажів, що перевозяться залізничним транспортом України».

Позиція відповідача - Військової частини НОМЕР_1

Військова частина НОМЕР_1 у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України, директивами Міністра оборони та начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України, іншими правовими актами.

Вивчивши матеріали справи, які були надані Позивачем, та з`ясувавши обставини наведених фактів щодо затримки вагонів належних Позивачу відповідач повідомляє, що військова частина НОМЕР_1 не являється прибутковим суб`єктом господарювання та розпорядником коштів, які надходять на її рахунки за певними програмами на здійснення розрахунків відповідно.

Також відповідач звертає увагу на той факт, що відповідно до статуту ПАТ «Українська залізниця», затвердженого ПКМУ №735 від 02.09.2015, ст.6 метою діяльності Позивача є задоволення потреб держави (оборона, захист суверенітету та незалежності держави - основна форма діяльності Відповідача), а не стягнення штрафних санкцій з Відповідача, який фінансується виключно з державного бюджету. Відповідно до ст. 27 Статуту єдиним акціонером товариства є держава в особі Кабінету Міністрів України, який і є розпорядником державних коштів, як орган виконавчої влади та змушений приймати рішення щодо додаткового фінансування Відповідача в особі Міністерства оборони України, у разі виникнення додаткових фінансових зобов`язань, в той час коли в Міністерстві оборони України не вистачає коштів на необхідне для ведення переможної війни з агресором російською федерацією.

16.03.2023 між Міністерством Оборони України (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "МГК РЕЙЛ" було укладено Договір про постачання для державних потреб нафти і дистиляторів (09130000-9) (авіаційний гас), для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) №286/1/23/10 від 16.03.2023.

Відповідно до додатків 12.2 додаткових угод №1 та №3 до укладеного договору авіаційне паливо повинно було поступити на склад отримувача (п.5.1 договору) до 30.09.2023, але рухомий склад вагонів до ст. «Луцьк» Позивачем був доставлений 01.10.2023 та останній ініціював вимушену затримку, посилаючись на заборгованість постачальника, що неприпустимо в умовах воєнного стану, враховуючи призначення вантажу.

В даному випадку Позивач зловживаючи своїм монопольним правом (п.п.2 та 7 ст. 7 Статуту «Укрзалізниці» надання доступу до інфраструктури залізничного транспорту та надання послуг локомотивної тяги), порушив правила доброчесності під час виконання зобов`язань щодо поставки товару одержувачу.

Також відповідач просить суд звернути увагу щодо зловживання процесуальним правом Позивачем, а саме подання позову рівно через шість місяців з моменту коли йому стало відомо про порушені його права з метою уникнення зустрічних позовів, а також порушення ч.1 ст.19 ГПК України, тобто жодними своїми діями позивач не намагався здійснити досудове врегулювання спору.

Так, Позивач подав рухомий склад вагонів для розвантаження лише після наданої письмової гарантії ТзОВ "МГК РЕЙЛ" щодо здійснення оплати по заборгованості, відповідно до ПАМ`ЯТКИ №2 про подавання вагонів перші вагони (шість штук відповідно до спроможності розвантажувального пункту) були подані 04.10.2923 о 19 год. 30 хв. розвантаження відповідно до договору почалось 05.10.2023 близько 08 год. після прибуття представника ТзОВ "МГК РЕЙЛ" та було закінчено близько 14 год. 30 хв. Вимушена затримка сталась до 14 год. 06.10.2023 відповідно ПАМ`ЯТКИ №3 з вини Позивача, так як на балансі

військової частини відсутні локомотиви для маневрування, відповідно прибирання вагонів після розвантаження було здійснено Позивачем разом з подачею наступних шести вагонів, які були розвантажені близько 19 год. 06.10.2023 та відповідно до ПАМ`ЯТКИ №4 наступні чотири вагони було подано о 19 год. 19 хв. 06.10.2023 разом з прибиранням попередніх шести.

Відтак, якщо Позивач не подав би локомотив для маневрування взагалі, то б військова частина НОМЕР_1 до цього часу не могла б його розвантажити.

Підсумовуючи вищезазначене Відповідач просить суд визнати факти, наведені Позивачем щодо вини затримки вагонів Відповідачем, як неналежні докази у справі, які можуть довести або спростувати навмисні дії та вину Відповідача, враховуючи монопольне володіння правами Позивача щодо здійснення подачі, прибирання та маневрування рухомого складу вагонів.

Окрім того, Відповідач являється лише отримувачем вантажу у господарських відносинах між Міністерством Оборони України та ТзОВ "МГК РЕЙЛ" та відповідно до пункту 5.1. Розділу V договору Товар постачається на умовах DDP до складу Замовника, відповідно до Міжнародних правил по тлумаченню термінів «Інкотермс» у редакції 2010 року згідно з встановленими нормами відвантаження у тарі та упаковці, яка забезпечує його збереження під час транспортування, вантажно-розвантажувальних робіт та збереження в межах термінів установлених діючими технічними умовами.

Згідно пункту 5.3. Розділу V договору витрати на вантажно-розвантажувальні роботи, транспортні витрати по доставці Товару до одержувачів Замовника включені у загальну вартість Товару.

Відповідно до пункту 11.2. Розділу ХІ договору Постачальник заявляє та підтверджує, у випадку виникнення з боку третіх осіб та/або українських державних (контролюючих) органів будь-яких вимог, претензій, протестів тощо стосовно Товару (його належного оформлення Постачальником, сплати ним всіх необхідних платежів стосовно Товару тощо) та/або поставки Товару за цим Договором, Постачальник зобов`язується усунути (вирішити) такі вимоги, претензії, протести своїми силами та за свій рахунок, без залучення Замовника до таких процесів, а тому відповідно ст.48 ГПК України відповідач просить визнати військову частину НОМЕР_1 неналежним Відповідачем, відмовити в задоволенні позову Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення з Військової частини НОМЕР_1 заборгованості у сумі 695 962, 61 коп. в повному обсязі.

Відповідачем надано суду Заяву свідка ОСОБА_1 щодо обставин справи, в яких свідок зазначає про те, що військова частина є лише отримувачем вантажу у господарських відносинах між Міністерством оборони України та Товариством з обмеженою відповідальністю «МГК РЕЙЛ» та регулювання правовідносин згідно з умовами відповідного договору поставки та перевезення. Відтак, військова частина є неналежним відповідачем у справі; видача вантажу перевізником військовій частині не відбулася ні документальна, ні фактична через наявність заборгованості замовником - ТОВ «МГК РЕЙЛ» перед залізницею; прострочення термінів доставки (подавання засобами залізниці) вантажу одержувачу - в/ч НОМЕР_1 ; відсутність вини в/ч НОМЕР_1 , оскільки усі затримки були здійснені або з вини Перевізника, який не надав вчасно локомотив та не подавав вагони (власних локомотивів військова частина НОМЕР_1 немає), або з вини Замовника (ТОВ «МГК РЕЙЛ»), оскільки останній зобов`язався взяти на себе усі ризики, пов`язані з доставкою палива.

Згідно з дорученням від 06.03.2023 в/ч НОМЕР_1 в особі командира уповноважує ОСОБА_1 на станції Луцьк Львівської області, серед іншого, отримувати і відправляти вантажі.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю. Представник відповідача у позові просив відмовити.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши позицію представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

встановив:

01.02.2023 між ТОВ «МГК-РЕЙЛ» та АТ «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» укладено договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом у редакції, що оприлюднена 27.01.2023 (https://uz-cargo.uz.gov.ua/contracts/nova-redaktsiia-dohovoru-pro-nadannia-posluh-z-orhanizatsii-perevezen-vantazhiv-zaliznychnym-transportom-vid-27012023).

Відповідно до п. 1.1 договору предметом Договору є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах Перевізника, вагонах залізниць інших держав та / або вагонах Замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг (далі - послуги) і проведення розрахунків за ці послуги.

Перевезення - послуга, в процесі надання якої Перевізник зобов`язується доставити довірений Замовником вантаж до п. призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а Замовник зобов`язується оплатити послуги у передбаченому Договором порядку. Перевезення оформлюється накладною відповідно до Договору, Статуту залізниць України, , Збірника Тарифів та Коефіцієнтів, що застосовуються до тарифів Збірника тарифів, Правил перевезення вантажів, СМГС (п. 1.3 договору).

Пунктами 2.1.4, 2.1.5 договору встановлено обов`язок третьої особи (ТОВ «МГК-РЕЙЛ») сплачувати послуги Перевізника та інші платежі, належні Перевізнику за Договором з сум внесеної передоплати за кодом платника.

Самостійно визначати розмір попередньої оплати та періодичність її внесення на підставі діючих тарифів та умов Договору, при цьому зобов`язаний враховувати обсяг запланованих перевезень, вагонообіг, строк перебування вагону за межами України та інших послуг Перевізника.

Відшкодовувати Перевізнику витрати, пов`язані із затримками вагонів, контейнерів і вантажів з причин, що не залежать від Перевізника, які виникли на станціях залізниць України, зокрема з наступних причин: неправильне оформлення відправниками перевізних документів; недодання до накладної документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил чи невірне їх оформлення; перевірка вантажів (маси вантажу) митними та іншими державними органами контролю; недотримання технічних умов розміщення та кріплення вантажів; недостатність грошових коштів та закриття коду платника; інші причини. Оплата вказаних послуг здійснюється шляхом списання з сум внесеної передоплати за кодом платника

А пунктом 2.2.1 договору передбачено, що ТОВ «МГК-РЕЙЛ» має право на власний розсуд укладати договори з третіми особами (вантажовідправниками, вантажоодержувачами, платниками, експедиторами, митними брокерами, особами, що володіють транспортними засобами, портовими операторами та іншими) відповідаючи за їх дії або бездіяльність, перед Перевізником як за власні, а також виступати платником в інтересах третіх осіб за Договором.

Відповідно до п. 3.4, 3.4.3, 3.4.4 договору ТОВ «МГК-РЕЙЛ» зобов`язаний сплачувати у визначеному Договором розмірі плату за користування вагонами Перевізника: під час виконання вантажних операцій на місцях загального користування; переданих Замовнику на місцях незагального користування; затриманих на станціях в очікуванні подавання під вантажні або інші операції, з причин, які залежать від Замовника; затриманих під час перевезення з інших причин, що не залежать від Перевізника (далі - плата за користування власними вагонами Перевізника).

Моментом початку відліку часу для нарахування плати за користування власними вагонами Перевізника, визначеної в п. 3.4. Договору, є момент передачі Замовнику власних вагонів Перевізника або початку затримки відповідно до Правил користування вагонами.

Облік часу користування, з метою визначення розміру плати за користування власними вагонами Перевізника у випадках вказаних в п. 3.4. Договору, здійснюється відповідно до Правил користування вагонами. Застосування плати за користування власними вагонами Перевізника в частині, що не визначена Договором, здійснюється відповідно до Правил користування вагонами.

Загальний час, за який нараховується та сплачується Замовником плата за користування власними вагонами Перевізника, включає час перебування вагонів у безпосередньому розпорядженні Замовника та час затримки вагонів з його вини в очікуванні подавання під вантажні або інші операції на станціях призначення і на підходах до них.

Також плата за користування власними вагонами Перевізника нараховується та сплачується Замовником у випадку їх затримки під час перевезення з причин, що не залежать від Перевізника. В таких випадках кількість годин затримки обліковується окремо по кожній станції затримки на підставі актів загальної форми ГУ-23.

Відповідно до п. 5.1 договору у випадку відсутності або недостатності на особовому рахунку Замовника коштів, у розмірі необхідному для оплати провізних та інших платежів, додаткових послуг, Перевізник має право припинити надання послуг за Договором, у т.ч., приймання, видачу вантажів та надання додаткових послуг згідно ст. 62 Статуту залізниць України з одночасним віднесенням відповідальності на Замовника за затримку вагонів і контейнерів та зберігання вантажу. При наявності заборгованості Перевізник має право, відповідно до ст. 51, 62 Статуту залізниць України затримати видачу вантажу, що надійшов, і

реалізувати його для покриття заборгованості.

Судом також встановлено, що 16.03.2023 між Міністерством оборони України (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «МГК РЕЙЛ» (Постачальник) укладено договір №286/1/23/10 про постачання для державних потреб нафти і дистилятів для техніки спеціального призначення (за кошти державного бюджету).

Відповідно до п. 1.1, 5.3 цього договору постачальник зобовязується постачити у 2023 році нафту та дистиляти (авіаційний гас) для потреб Міністерства оборони України згідно з Специфікацією, а Замовник - забезпечити приймання товару та його оплату в асортименті, кількості, у строки і за цінами згідно з Специфікацією (у Специфікації зазначено товар, оплата за перевезення якого є предметом спору).

Витрати на вантажно-розвантажувальні роботи, транспортні витрати по доставці товару до одержувачів Замовника включені у загальну вартість товару.

Судом також встановлено, що згідно із залізничними накладними №41720284, та 17 червня 2023 року АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ» прийнято до перевезення вантаж - вагони залізничні з вантажем «паливо для реактивних двигунів» на станції Рені Одеської залізниці (16 цистерн).

Станція призначення - Одеса-Застава Одеської залізниці.

Згідно з листом ТОВ «МГК РЕЙЛ» від 26.09.2023 №26-09/23-2 проведено переадресацію зазначеного вантажу (16 цистерн) на станцію Луцьк Львівської залізниці та змінено отримувача вантажу в/ч НОМЕР_1 .

Вантаж 01.10.2023 у кількості 16 цистерн за зазначеними перевізними документами доставлено на станцію Луцьк, що підтверджується календарні штампи на долучених до матеріалів справи накладних.

04.10.2023 перевізні документи №41720284 та №41745068 розкредитовано в/ч НОМЕР_1 та проставлено відмітку про отримання вантажу.

В свою чергу, працівниками залізниці складено Акти загальної форми про закінчення затримки вагонів.

Між АТ «Укрзалізниця» та Військовою частиною НОМЕР_1 11.08.2021 укладено договір Л/ДН-3/21/263/м/п про подачу та забирання вагонів при станції Луцьк регіональної філії Львівська залізниця згідно з умовами якого відбувалося вивантаження товару 04.10.2024 та 06.10.2023 на підїзній колії вантажоодержувача.

Предметом спору по даній справі є стягнення з Військової частини НОМЕР_1 , як одержувача вантажу, коштів в сумі 695 962,61 грн. з ПДВ, а саме:

- збір за повідомлення в сумі 20 грн. 40 коп.;

- збір за подачу-забирання в сумі 49 759 грн. 32 коп.;

- плата за маневрову роботу в сумі 9 022 грн. 20 коп.;

- плата за користування вагонами в сумі 404 499 грн. 60 коп.;

- збір за зберігання вагонів в сумі 71 337 грн. 60 коп.;

- плата за охорону вантажу в сумі 161 323 грн. 49 коп.

Нараховані суми позивач обґрунтовує затримкою вагонів на станції з вини Відповідача в очікуванні подачі під вантажні операції, вагони простоюють на коліях станції в очікуванні розкредитування перевізних документів.

Правовим обґрунтуванням позовних вимог зазначено Статуту залізниці України, Правила користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України №113 від 25.02.1999, наказ Міністерства транспорту України від 20.01.1997 №18 «Про охорону і супроводження вантажів, що перевозяться залізничним транспортом України».

В свою чергу, відповідач - в/ч НОМЕР_1 зазначає про необґрунтованість позовних вимог з огляду на таке:

- військова частина є лише отримувачем вантажу у господарських відносинах між Міністерством оборони України та Товариством з обмеженою відповідальністю «МГК РЕЙЛ» та регулювання правовідносин згідно з умовами відповідного договору поставки та перевезення. Відтак, військова частина є неналежним відповідачем у справі.

- видача вантажу перевізником військовій частині не відбулася ні документальна, ні фактична через наявність заборгованості замовником - ТОВ «МГК РЕЙЛ» перед залізницею;

- прострочення термінів доставки (подавання засобами залізниці) вантажу одержувачу - в/ч НОМЕР_1 ;

- відсутність вини в/ч НОМЕР_1 , оскільки усі затримки були здійснені або з вини Перевізника, який не надав вчасно локомотив та не подавав вагони (власних локомотивів військова частина НОМЕР_1 немає), або з вини Замовника (ТОВ «МГК РЕЙЛ»), оскільки останній зобов`язався взяти на себе усі ризики, пов`язані з доставкою палива.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Отже, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Належним відповідачем є особа, яка є суб`єктом матеріального правовідношення, тобто особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги, захистивши порушене право чи інтерес позивача.

За конкретних обставин справи, суд дійшов висновку, що позивач звернувся із відповідною позовною заявою про стягнення коштів до неналежного відповідача, що є самостійною підставою для відмови у позові.

Договір про постачання для державних потреб нафти і дистилятів для техніки спеціального призначення укладено між Міністерством оборони України (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «МГК РЕЙЛ» (Постачальник) з відповідними умовами.

Договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом укладено між ТОВ «МГК-РЕЙЛ» та АТ «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» з відповідними умовами та зобов`язаннями, в тому числі, і щодо плати за користування вагонами Перевізника: під час виконання вантажних операцій на місцях загального користування; переданих Замовнику на місцях незагального користування; затриманих на станціях в очікуванні подавання під вантажні або інші операції, з причин, які залежать від Замовника; затриманих під час перевезення з інших причин, що не залежать від Перевізника

Згідно з листом ТОВ «МГК РЕЙЛ» від 03.10.2023 №03-10/23-9, що адресований начальнику станції Луцьк Львівської залізниці компанія ТОВ «МГК РЕЙЛ» гарантує оплату тарифу, додаткових зборів, а також належних платежів по прибуттю з коду 8238521 по станції Луцьк Львівської залізниці за вагони з вантажем паливо авіаційне, що прибули на адресу в/ч НОМЕР_1

Згідно з накладними №41730284 та №41745068 відправником та особою, яка здійснює сплату перевізних платежів є ТОВ «МГК РЕЙЛ».

Згідно з відомостями плати за користування вагонами код та найменування платника 8238521 ТОВ «МГК РЕЙЛ».

Згідно з Актами загальної форми №1417, №1428, 1430, 1460, 1461, 1462 вагони простоюють на коліях станції в очікуванні розкредитування перевізних документів. Надано гарантійний лист №03-10/23-9 ТОВ «МГК РЕЙЛ».

Враховуючи викладене, спірні правовідносини виникли між позивачем та третьою особою, а відтак в/ч НОМЕР_1 є неналежним відповідачем у даній справі.

Оскільки пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову, суд не досліджує обставин підтвердження чи спростування наявності порушених прав АТ «Укрзалізниця» у відповідних фактичних підставах позову щодо затримки вагонів залізниці під час вивантаження товару.

Частиною 1 ст. 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 ЦК України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

В силу положень ст. ст. 73 ГПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1, 3 ст. 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч.1 ст. 77 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

Беручи до уваги наявні в матеріалах справи пояснення та докази сторін, господарський суд, оцінюючи за своїм переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку про відмову в позові з підстав пред`явлення позову до неналежного відповідача.

Враховуючи приписи щодо покладення судового збору на учасників судового процесу в залежності від результату вирішення спору, сплачений позивачем судовий збір в силу ст.129 ГПК України, слід залишити за ним.

Керуючись ст. ст. 74, 86, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд України,

вирішив:

У позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Дата складення повного

судового рішення

05.08.2024

Суддя М. С. Шум