ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2024м. ХарківСправа № 922/976/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Тонкій Є.М.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Державна екологічна інспекція у Харківській області вул. Бакуліна, 6,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61165
до Борівське комунальне водопровідно-каналізаційне підприємство вул. Миру, 76,Борова,Борівський район, Харківська область,63801
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - Пивоварова О.М.( в порядку самопредставництва)

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Державна екологічна інспекція у Харківській області звернулась до Господарського суду Харківської області із позовною заявою до Борівського комунального водопровідно-каналізаційного підприємства, в якій просить суд:

Стягнути з БОРІВСЬКОГО КОМУНАЛЬНОГО ВОДОПРОВІДНО-КАНАЛІЗАЦІЙНОГО ПІДПРИЄМСТВА (БОРІВСЬКЕ КВКП) () адреса: 63801, Харківська обл., Борівський р-н, смт Борова, вул. Миру, 76, на користь держави на р/р UA0020589, отримувач ГУК Харківської області/СТГ Борова, банк отримувач - Казначейство України (ЕАП), , МФО 899998, символ звітності 331 для зарахування по коду бюджетної кваліфікації 24062100 "Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності", в розмірі 283 396,32 грн. (двісті вісімдесят три тисячі триста дев`яносто шість гривень тридцять дві копійки).

Стягнути з БОРІВСЬКОГО КОМУНАЛЬНОГО ВОДОПРОВІДНО-КАНАЛІЗАЦІЙНОГО ПІДПРИЄМСТВА (БОРІВСЬКЕ КВКП) () адреса: 63801, Харківська обл., Борівський р-н, смт Борова, вул. Миру, 76, на користь Державної екологічної інспекції у Харківській області 8, Р/р UA0081164, Державна казначейська служба України м. Київ МФО 820172, судовий збір в розмірі 4 250,95 грн. (чотири тисячі двісті п`ятдесят гривень дев`яносто п`ять копійок).

Позов обґрунтовано з посиланням на здійснення відповідачем самовільного користування надрами (підземні води), а саме - забору води зі свердловин без спеціального дозволу на користування надрами, що є порушенням ст. 19, 21 (в редакції від 26.08.2021) Кодексу України про надра.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.03.2024, позовну заяву Державної екологічної інспекції у Харківській області (вх. № 976/24) залишено без руху.

Встановлено Державній екологічній інспекції у Харківській області спосіб усунення недоліків шляхом надання до суду:

- відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету сторін;

- обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються чи оспорюються.

04.04.2024 від представника Державної екологічної інспекції у Харківській області надійшла заява про усунення недоліків, в якій представник позивача, зокрема, повідомив про те що, позивач та представник позивача має зареєстрований Електронний кабінет в підсистемі Електронний суд ЄСІТС, відомості щодо наявності у відповідача електронного кабінету у Інспекції відсутні, крім того позивачем надані пояснення щодо розрахунку заявлених збитків.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 05.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/976/24. Справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Розпочато підготовче провадження і призначено підготовче засідання 30.04.2024 о 11:30.

В судовому засіданні 30.04.2024 постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання до 28.05.2024 о 11:30 год.

В порядку ст.ст. 120-121 ГПК України сторони повідомлені про наступне судове засідання ухвалами від 28.05.2024.

Відповідачем до суду був поданий відзив на позовну заяву (Документ сформований в системі Електронний суд 10.05.2024), в якому він проти позову заперечує та просить суд відмовити у його задоволенні.В обґрунтування заперечень відповідач вказує на те, що Борівське комунальне водопровідно каналізаційне підприємство видобуває підземні води з чотирьох різних одиночних водозаборів (один одиночний водозабір знаходиться у резерві) , які знаходяться у межах різних земельних ділянок, які перебувають у його користуванні, а тому якщо врахувати що згідно форми №2 ТП -водгосп (річна) за 2020 рік забір води з підземних джерел склав 124,1 тис куб. м. і, а за три квартали 2021року 92,539 тис. куб.м. води, та поділити цю суму на чотири працюючих водозаборів - отримаємо, що обсяг видобування підземних вод із кожного з водозаборів у 2020 році становив 85 куб.м. на добу, а у 2021 році 84 куб. м. на добу, що не перевищує 300 метрів кубічних на добу, а тому відповідно дозвіл на користування надрами отримувати не потрібно.

Як вказує представник відповідача у відзиві, у Борівського комунального водопровідно-каналізаційного підприємства є спеціальний дозвіл на користування надрами від 27.03.2018року № 241/ХР/49д-18, виданий Державним агентством водних ресурсів України, терміном дії до 01.03.2023року та продовжений на час військового стану.

Відтак, як вказує представник відповідача лише, якби підприємство відповідача видобувало підземні води в обсягах, що перевищують 300 куб. м на добу, з кожного з водозаборів в межах окремих земельних ділянок, потрібно було отримати спеціальний дозвіл на користування надрами.

Позивачем до суду була подана відповідь на відзив на позовну заяву (Документ сформований в системі Електронний суд 20.05.2024), в якій представник позивача, зокрема, вказує на те, що відповідач здійснює самовільне користування надрами (підземні води), а саме забір води зі свердловин без спеціального дозволу на користування надрами, що є порушенням ст. ст. 19, 21(в редакції від 26.08.2021) Кодексу України про надра.

За результатами перевірки господарської діяльності Відповідача, Інспекцією складено акт проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог природоохоронного законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів № 1095/12-01/04-04 від 29.11.2021, який підписано і отримано особисто головним інженером Богдановим С.П. із зауваженнями, на момент складання позовної заяви жодних зауважень та заперечень, окрім викладених у акті перевірки, стосовно виявлених і зафіксованих в акті порушень, на адресу Інспекції не надходило.

В судовому засіданні 28.05.2024 постановлено протокольну ухвалу про продовження підготовчого провадження на 30 днів та відкладення підготовчого засідання на 28.06.2024 о 12:00 год.

В порядку ст.ст. 120-121 ГПК України сторони повідомлені про наступне судове засідання ухвалами від 28.05.2024.

Відповідачем до суду були подані заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву (Документ сформований в системі Електронний суд 27.06.2024), де представник відповідача, вважає, що у діях Борівського комунального водопровідно-каналізаційного підприємства відсутній склад цивільного правопорушення, а саме: самовільне надрокористування (підземними водами), а тому відсутні правові підстави для задоволення позову Державної екологічної інспекції у Харківській області та стягнення шкоди.

У підготовчому засіданні 28.06.2024 постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 03.07.2024 на 11:15.

В порядку ст. 120-121 ГПК України сторони повідомлені про судове засідання ухвалами від 28.06.2024.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 03.07.2024 року, задоволено клопотання представника позивача щодо відкладення розгляду справи по суті. Судове засідання по суті відкладено на 30 липня 2024 року о 12:00.

У судовому засіданні 30.07.2024 представник позивача підтримав позов у повному обсязі та просив суд його задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання, призначене на 30.07.2024 об 12:00, не з`явився.

Суд звертає увагу, що з 18 жовтня 2023 року набрав чинності Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами від 29.06.2023 №3200-IX. Зокрема, приписами частини шостої статті 6 ГПК України (у редакції Закону, з урахуванням змін) унормовано, що адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку.

Відповідно до абзацу 1 частини 7 статті 6 Господарського процесуального кодексу України особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Згідно з абз. 2 ч. 6 цієї статті, якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, таке рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Так, з метою повідомлення сторін про розгляд справи, судом було направлено ухвалу Господарського суду Харківської області від 03.07.2024 року про продовження строку підготовчого провадження на тридцять днів та закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Позивач та відповідач ухвалу Господарського суду Харківської області про відкладення судового засідання у справі №922/976/24 отримали 03.07.2024, про що свідчать довідки про доставку електронного листа, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи вищевикладене, Суд зазначає, що відповідач мав доступ до судових рішень та мали можливість ознайомитись з ухвалами суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

За ст. 219 ГПК України, рішення у справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 30.07.2024 відповідно до ст. 240 ГПК України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши справу № 922/976/24 в межах строку, встановленого Господарським процесуальним кодексом України, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для вирішення спору , суд встановив таке.

Державною екологічною інспекцією у Харківській області (надалі - Інспекція) на виконання листа Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України № 25/1-21/17626-21 від 17.08.2021, на виконання доручення Прем`єр-міністра України № 39200/1/1-21/17626-21 від 07.09.2021, доручення Державної екологічної інспекції України № 159 від 14.09.2021, керуючись ст. ст. 4, 6, 7 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, Положенням про територіальні та міжрегіональні територіальні органи Держекоінспекції, затвердженим наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України 07.04.2020 за № 230, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16.04.2020 за № 350/34633, відповідно до наказу від 19.11.2021 за № 1095/12-01 та направлення від 19.11.2021 за № 1095/12-01 /04-04, в термін 24, 29 листопада 2021 року проведена позапланова перевірка дотримання вимог природоохоронного законодавства при здійсненні господарської діяльності: про оцінку впливу на довкілля, про охорону і раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів БОРГВСЬКИМ КОМУНАЛЬНИМ ВОДОПРОВІДНО - КАНАЛІЗАЦІЙНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ (БОРТВСЬКЕ КВКП) (надалі - Відповідач).

Як вказує Позивач у позові, в ході перевірки встановлено, що Відповідач здійснює діяльність із забору, очищення та постачання води у смт Борова Ізюмського району Харківської області.

На балансі Відповідача перебувають 5 артезіанських свердловин, з них 4 свердловини перебувають в експлуатації, 1 свердловина знаходиться в резерві. Паспорти артсверловин в наявності. Свердловини, на момент перевірки, знаходяться у задовільному стані, не обладнані водовимірювальними приладами. Первинний облік водокористування ведеться по потужності насосного обладнання. На момент перевірки реєстрацію права власності чи користування земельними ділянками на яких розташовані артезіанські свердловини - не проведено.

На перевірку наданий дозвіл на спеціальне водокористування від 27.03.2018 року № 241/ХР/49д-18, виданий Державним агентством водних ресурсів України, терміном дії до 01.03.2023 року, в якому вказано, що мета водокористування - питні і санітарно- гігієнічні та виробничі потреби, передача води для потреб населення та вторинних водокористувачів, скид зворотних (стічних) вод до водного об`єкту. Відповідно до цього дозволу встановлений ліміт забору води з підземних джерел, який складає 1134,447 куб. м. на добу, або 406,088 тис. куб. м. на рік.

Згідно представленої форми № 2 ТП - водгосп (річна) за 2020 рік забір води з підземних джерел склав 124,1 тис куб.м, (відповідно 340 куб. м. на добу).

Також, Відповідачем на перевірку надано журнал обліку водопостачання, відповідно до якого середньодобовий забір води з артсвердловин №№ 1,3, 4, 5 складає більше 300 куб. м. на добу, згідно даних журналу обліку водопостачання за три квартали 2021 року, Відповідачем забрано 92,539 тис. куб. м. води.

Дозволом на спеціальне водокористування № 241 /ХР/49д-18 від 27.03.2018 року встановлено спеціальні умови водокористування, деякі з них:

Відповідно до ч. І ст. 23 Кодексу України про надра, - землевласники і землекористувачі в межах земельних ділянок, які перебувають у їх власності або користуванні, мають право без спеціального дозволу та гірничого відводу видобувати для своїх господарських і побутових потреб, не пов`язаних із відчуженням видобутих корисних копалин, корисні копалини місцевого значення і торф загальною глибиною розробки до 2 метрів, а також підземні води (крім мінеральних) для всіх потреб, крім виробництва фасованої питної води, за умови що обсяг видобування підземних вод із кожного з водозаборів не перевищує 300 метрів кубічних на добу.

Відповідно до ч. 5 ст. 17 Закону України Про питну воду та питне водопостачання У разі використання підземних вод для питного водопостачання відповідне підприємство повинне одержати згідно з законом дозвіл на користування надрами.

Перевіркою встановлено, що дозвіл на користування надрами (підземні води) Відповідачем не отримано.

Таким чином, як зазначає Позивач, Відповідач здійснює самовільне користування надрами (підземні води), а саме - забір води зі свердловин без спеціального дозволу на користування надрами, що є порушенням ст. ст. 19, 21 (в редакції від 26.08.2021) Кодексу України про надра.

За результатами перевірки господарської діяльності Відповідача, Інспекцією складено акт проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог природоохоронного законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів № 1095/12-01/04-04 від 29.11.2021, який підписано і отримано особисто головним інженером Богдановим С.П. із зауваженнями, на момент складання позовної заяви жодних зауважень та заперечень, окрім викладених у акті перевірки, стосовно виявлених і зафіксованих в акті порушень, на адресу Інспекції не надходило.

03.12.2021 року Інспекцією складено припис № 77/04-04, щодо усунення виявлених порушень природоохоронного законодавства, який направлено рекомендованим листом на адресу Відповідача.

Так, Інспекцією, відповідно до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону і раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 № 389, зареєстрованій Мін`юстом 14.08.2009 №767/16783 розраховано шкоду, та направлено рекомендованими листами на адресу Відповідача:

- претензію № 78 за вих. № 4815-04-04 від 02.11.2023 із пропозицією добровільного відшкодування матеріальних збитків заподіяних державі наслідок самовільного користування надрами (підземні води), а саме - забір води з артсвердловин (підземні джерела) без спеціального дозволу на користування надрами за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 року, що є порушенням ст. ст. 19, 21 (в редакції від 26.08.2021) Кодексу України про надра, чим заподіяно державі матеріальний збиток у розмірі 162 341,42 грн.;

- претензію № 79 за вих. № 4812-04-04 від 02.11.2023 із пропозицією добровільного відшкодування матеріальних збитків заподіяних державі внаслідок самовільного користування надрами (підземні води), а саме - забір води з артсвердловин (підземні джерела) без спеціального дозволу на користування надрами за три квартали 2021 року, що є порушенням ст. ст. 19, 21 (в редакції від 26.08.2021) Кодексу України про надра, чим заподіяно державі матеріальний збиток у розмірі 121 054,90 грн.

Станом на день складання даної позовної заяви, претензії залишені Відповідачем поза увагою, а вищевказані збитки у добровільному порядку не відшкодовано.

Проте, Відповідач на адресу Інспекції надіслав лист, в якому він пояснює свою позицію щодо відшкодування збитків.

Дії посадових осіб Інспекції щодо порядку проведення перевірки, складання акту перевірки, надання припису, складання розрахунку розміру збитків та пред`явлення претензій, щодо добровільного відшкодування шкоди, Відповідачем в порядку адміністративного судочинства не оскаржувались.

Матеріали, складені посадовими особами Інспекції за наслідками перевірки господарської діяльності відповідача, відповідають вимогам законів України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності; Про охорону навколишнього природного середовища; Положенню про територіальні та міжрегіональні територіальні органи Держекоінспекції, затвердженого наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 07 квітня 2020 року № 230 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 квітня 2020 р. за № 350/34633.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші ресурси ЇЇ континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно зі ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Так, відповідно до ст. 40 Закону України Про охорону навколишнього середовища, використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог, зокрема, здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища.

Згідно з ч. 1 ст. 41 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища передбачають відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Відповідно до ст. 38 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища в порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам І організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах.

Згідно ст. 1 Водного Кодексу України, водокористування - це використання води (водних об`єктів) для задоволення потреб населення, промисловості, сільського господарства, транспорту та інших галузей господарства, включаючи право на забір води, скидання стічних вод та інші види використання вод (водних об`єктів).

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Водного Кодексу України, спеціальне водокористування - це забір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів.

Відповідно до ст. 44 Водного Кодексу України, водокористувачі зобов`язані: дотримуватись встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та лімітів скидання забруднюючих речовин та санітарних вимог; здійснювати заходи щодо запобігання забрудненню водних об`єктів стічними водами; здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу.

Статтею 49 Водного кодексу України встановлено, що спеціальне водокористування є платним та здійснюється на підставі дозволу на спеціальне водокористування.

Відповідно до ст. 110 Водного Кодексу України порушення водного законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законодавством України. Відповідальність за порушення водного законодавства несуть особи, винні у: забрудненні та засміченні вод, недотриманні умов дозволу або порушенні правил спеціального водокористування.

Згідно ст. 111 Водного кодексу України, підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи зобов`язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України.

Відповідно до ст. 19 Кодексу України Про надра, надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничного відводу.

Відповідно до ст. 2 і (в редакції від 26.08.2021) Кодексу України Про надра, надра у користування для видобування підземних вод (крім мінеральних) і розробки родовищ торфу надаються без надання гірничого відводу на підставі спеціальних дозволів, крім випадків, передбачених ст. 23 цього Кодексу, що видаються після попереднього погодження з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Так, відповідно до ст. 56 Кодексу України Про надра, основними вимогами в галузі охорони надр є: забезпечення повного і комплексного геологічного вивчення надр; додержання встановленого законодавством порядку надання надр у користування і недопущення самовільного користування надрами.

Згідно зі ст. 65 Кодексу України Про надра, порушення законодавства про надра тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову і кримінальну відповідальність згідно з законодавством України. Відповідальність за порушення законодавства про надра несуть особи, винні у самовільному користуванні надрами.

Відповідно до ст. 67 Кодексу України Про надра встановлено, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень законодавства про надра, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України.

Відповідно до частин 4, 5 ст. 68 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища, підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів.

Згідно ст. 69 даного Закону, шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів.

Відповідно до п. 7 ч. З ст. 29 Бюджетного кодексу України ЗО відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, зараховуються до спеціального фонду Державного бюджету України.

Водночас, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 69-1 Бюджетного кодексу України 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, зараховуються до спеціального фонду місцевих бюджетів, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків.

Виходячи з положень ст. 1166 Цивільного Кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", Положення про територіальні та міжрегіональні територіальні органи Держекоінспекції, затвердженого наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 07 квітня 2020 року № 230 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 квітня 2020 р. за № 350/34633, до повноважень Інспекції належить розрахування розміру шкоди, збитків і втрат, заподіяних внаслідок порушення законодавства з питань, що належать до її компетенції та вжиття в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах.

З огляду на те, що акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства Ns 1095/12-01/04-04 від 29.11.2021 є чинним, в судовому порядку не оскаржувався, а відповідачем належних доказів на підтвердження відсутності вини Борівське комунальне водопровідно-каналізаційне підприємство у заподіянні шкоди суду не надано, суд вважає за необхідне позовні вимоги Державної екологічної інспекції у Харківській області задовольнити в повному обсязі та стягнути з Борівське комунальне водопровідно-каналізаційне підприємство на користь держави збитки за шкоду заподіяну державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства в розмірі 283 396,32 грн. (двісті вісімдесят три тисячі триста дев`яносто шість гривень тридцять дві копійки).

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими, підтвердженими доданими до матеріалів справи доказами та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Здійснюючи розподіл судових витрат за наслідками розгляду справи, враховуючи вимоги статті 129 ГПК України, судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з оплатою судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст.4,20,73,74,76-79,86,123,129,239,331,236-238 ГПК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з БОРІВСЬКОГО КОМУНАЛЬНОГО ВОДОПРОВІДНО-КАНАЛІЗАЦІЙНОГО ПІДПРИЄМСТВА (БОРІВСЬКЕ КВКП) ( адреса: 63801, Харківська обл., Борівський р-н, смт Борова, вул. Миру, 76) на користь держави на р/р UA0020589, отримувач ГУК Харківської області/СТГ Борова, банк отримувач - Казначейство України (ЕАП), , МФО 899998, символ звітності 331 для зарахування по коду бюджетної кваліфікації 24062100 "Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності", в розмірі 283 396,32 грн. (двісті вісімдесят три тисячі триста дев`яносто шість гривень тридцять дві копійки).

Стягнути з БОРІВСЬКОГО КОМУНАЛЬНОГО ВОДОПРОВІДНО-КАНАЛІЗАЦІЙНОГО ПІДПРИЄМСТВА (БОРІВСЬКЕ КВКП) () адреса: 63801, Харківська обл., Борівський р-н, смт Борова, вул. Миру, 76) на користь Державної екологічної інспекції у Харківській області (8, Р/р UA0081164, Державна казначейська служба України м. Київ МФО 820172) - судовий збір в розмірі 4 250,95 грн. (чотири тисячі двісті п`ятдесят гривень дев`яносто п`ять копійок).

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Державна екологічна інспекція у Харківській області (вул. Бакуліна, 6, м. Харків, 61166).

Відповідач: БОРІВСЬКЕ КОМУНАЛЬНЕ ВОДОПРОВІДНО-КАНАЛІЗАЦІЙНЕ ПІДПРИЄМСТВО (БОРІВСЬКЕ КВКП) () адреса: 63801, Харківська обл., Борівський р-н, смт Борова, вул. Миру, 76)

Повне рішення складено "31" липня 2024 р.

Суддя О.О. Присяжнюк