11.07.2024Справа № 910/4746/24
За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАНТАНАГРА"
про розподіл судових витрат
у справі № 910/4746/24
за позовом Приватного підприємства "ВОЯЖ"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАНТАНАГРА"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу
Фролова Олена Олександрівна
про скасування рішення про державну реєстрацію,
Суддя Удалова О.Г.
Секретар судового засідання Дишкант Д.В..
За участю представників учасників справи:
від позивача не з`явився
від відповідача Крохмальова Я.Е.
від третьої особи не з`явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
У провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/4746/24 за позовом Приватного підприємства "ВОЯЖ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАНТАНАГРА", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Фролова Олена Олександрівна, про скасування рішення про державну реєстрацію.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.06.2024 у даній справі у задоволенні позову відмовлено повністю.

24.06.2024 від відповідача надійшла заява про розподіл судових витрат щодо витрат на правничу допомогу в розмірі 96 000,00 грн

Ухвалою суду від 03.07.2024 розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення призначено в судовому засіданні на 15.07.2024

11.07.2024 від позивача надійшли заперечення на заяву позивача про ухвалення додаткового рішення, в яких останній просить відмовити у задоволенні заяви про розподіл судових витрат про стягнення з ПП «ВОЯЖ» витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 96 000,00 грн та зменшити заявлену суму за надання ТОВ «Лантанагра» правничої допомоги у даній справі до 5 000,00 грн.

Приймаючи додаткове рішення у справі № 910/4746/24, суд виходив з наступного.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з положеннями ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, а також витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У попередньому (орієнованому) розрахунку суми судових витрат, викладеному у відзиві на позов, відповідач вказував про понесення витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 96 000,00 грн, у т.ч. ПДВ 16 000,00 грн.

На підтвердження повноважень представника відповідача до відзиву на позов додано ордер серії АА № 1137540 від 28.12.2023, виданий адвокатом юридичної компанії «Капітал» Крохмальовою Я.Е. на підставі договору № Л-16-08/21 від 16.08.2021.

До заяви про ухвалення додаткового рішення відповідачем додані:

- договір № Л-16-08/21 від 16.08.2021, укладений між відповідачем (ТОВ «Лантанагра») та Адвокатським об`єднанням «Юридична компанія «Капітал»;

- додаток № 10 від 30.04.2024 до вищевказаного договору;

- рахунок № 41 від 30.04.2024 на суму 96 000,00 грн;

- платіжна інструкція № 95 від 30.04.2024;

- акт прийому-передачі виконаних робіт від 18.06.2024 на суму 96 000,00 грн.

Враховуючи викладене, позивач просить суд покласти на позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 96 000,00 грн.

Заява про ухвалення додаткового рішення подана відповідачем в строк, передбачений ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України (здана до відправлення відділенню зв`язку 20.06.2024).

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні, а також порядок і умови надання правової допомоги, права й обов`язки адвокатів визначаються Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно з ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Так, у заяві про ухвалення додаткового рішення позивач просить суд стягнути з позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 96 000,00 грн.

Оцінивши подані докази, суд зазначає про наступне.

Відповідно до укладеного між відповідачем (клієнт) та адвокатським об`єднанням «Юридичною компанією «Капітал» (об`єднання) договору № Л-16/08/21 від 16.08.2021, сторонами погоджено наступне:

- об`єднання бере на себе зобов`язання з надання клієнту правової (правничої) допомоги та/або представництва прав, свобод та законних інтересів клієнта, зокрема, в усіх судах системи судоустрою України;

- розмір винагороди, вартості послуг за цим договором визначається сторонами у додаткових угодах.

Додатковою угодою № 10 від 30.04.2024 сторонами погоджено, що вартість послуг з правничої допомоги, зокрема у даній справі, складає 96 000,00 грн, у т.ч. ПДВ 16 000,00 грн (п. 2 додаткової угоди).

Оплата юридичних послуг здійснюється наступним чином: 100% оплати проводиться клієнтом протягом трьох робочих днів з моменту надання об`єднанням клієнту рахунку

30.04.2024 для оплати послуг з правової (правничої) допомоги об`єднання виставлено рахунок № 41 від 30.04.2024 на суму 96 000,00 грн, який був оплачений відповідачем (клієнтом) 30.04.2024, що підтверджується платіжною інструкцією № 95 від 30.04.2024.

18.06.2024 між сторонами підписано акт прийому-передачі виконаних робіт на суму 96 000,00 грн.

У запереченнях щодо покладення на позивача витрат відповідача на правничу допомогу в розмірі 96 000,00 грн позивач вказав, що розмір заявлених відповідачем витрат на правову допомогу є неспівмірним зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами, обсягом фактично наданих адвокатом послуг (виконаних робіт), предметом позову та складністю даної справи.

Стосовно поданих сторонами доказів, викладених доводів та заперечень на такі доводи, суд зазначає про наступне.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (аналогічний висновок викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, постанові Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 159/583/19).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, що заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Поряд з цим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (такий висновок міститься в п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, в п. 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, п. 24 додаткової постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.02.2022 у справі № 903/326/21).

Водночас, у пункті 6.1 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 вказано, що "під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору.

У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи", колегія суддів вважає, що висновки судів про частково відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав непов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчить про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання відповідачів про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У такому разі, суди мають таке право відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України та висновків об`єднаної палати про те, як саме повинна застосовуватися відповідна норма права.

При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited" проти України» від 23.01.2014 (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - ухвалення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.

Так, як вказано вище, рішенням суду від 17.06.2024 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Поряд з цим, як вказувалось судом вище, згідно з позиціями Верховного Суду з урахуванням конкретних обставин, суд може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

При цьому, згідно з наведеним у заяві про розподіл судових витрат розрахунком відповідача до послуг з правничої допомоги включено, зокрема, зустріч адвоката з клієнтом для укладення додатку до договору (90 хвилин); формування помічником адвоката додатків до відзиву (90 хвилин), підготовка клопотання про закриття провадження у даній справі (90 хвилин), направлення помічником адвоката заперечень засобами поштового зв`язку (60 хвилин).

Проте, суд зазначає, що в задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у даній справі було відмовлено.

Такі послуги як зустріч з клієнтом та підготовка та направлення заяв по суті не можуть бути віднесені до жодного з видів правничої допомоги, які передбачені статтями 1, 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Крім того, до витрат на правничу допомогу включено витрати на підготовку адвоката до судового засідання та виїзд адвоката для участі в судових засідання з витраченим на це часом в чотири з половиною години.

Проте, розгляд справи здійснено у двох судових засіданнях та загальна їх тривалість не перевищувала одну годину.

Крім того, як вбачається з детального опису виконаних робіт та наданих послуг на підготовку та написання заяви про розподіл судових витрат та формування і подання такої заяви представником відповідача витрачено три з половиною години, при тому, що всі докази понесення судових витрат, крім акту прийому-передачі від 18.06.2024, могли бути подані одразу з відзивом на позов.

Крім того, враховуючи предмет та підстави заявленого позову, суд вказує, що останній не є складаним з юридичної точки зору, а витрати на правничу допомогу у розмірі 96 000,00 грн не відповідають критерію пропорційності.

Також судом враховано обізнаність представника відповідача з обставинами даної справи, оскільки відносини сторін вже були предметом судового розгляду у справі № 910/13709/21, в якій зокрема, представництво інтересів ТОВ «ЛАНТАНАГРА» здійснювалось тим самим представником, що й у даній справі.

Розгляд справи здійснено двох судових засіданнях.

З огляду на зазначені обставини, суд вважає частково обґрунтованими вимоги позивача про ухвалення додаткового рішення щодо покладення на відповідача витрат на правничу допомогу, проте вважає за доцільне обмежити розмір таких витрат до 40 000,00 грн, витрати позивача в розмірі 56 000,00 грн залишаються з позивачем.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАНТАНАГРА" про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства "ВОЯЖ" (02068, м. Київ, вул. Ревуцького, буд. 12А, код 23730362) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАНТАНАГРА" (02068, м. Київ, проспект Петра Григоренка, 15, офіс 137, код 42072360) 40 000,00 грн (сорок тисяч грн 00 коп.) витрат на правничу допомогу.

3. В іншій частині заяви відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 07.08.2024.

Суддя О.Г. Удалова