УХВАЛА

м. Київ

31.07.2024Справа № 910/9245/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Капцової Т.П., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Будища»

до Російської Федерації в особі Генеральної прокуратури Російської Федерації

про стягнення 4 886 651,54 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Будища» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Російської Федерації в особі Генеральної прокуратури Російської Федерації про стягнення 4 886 651,54 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, позивачем понесені збитки в розмірі 4 886 651,54 грн, а саме: виявлено нестачу матеріальних цінностей (зерна), які зберігались на елеваторі - ПСП «Добробут» за адресою: вул.Вокзальна, 3а, с.Хлібодарівка, Волноваський р-н, Донецька обл., тобто на території України, що була окупована Російською Федерацією.

Господарський суд міста Києва дійшов висновку про необхідність передачі позовної заяви та доданих до неї документів на розгляд Господарського суду Донецької області за підсудністю з огляду на таке.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) ГПК України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Згідно з частиною першою статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Аналогічні положення закріплені в частині першій статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Територіальна підсудність - це компетенція із розгляду справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.

Основними видами територіальної підсудності є, зокрема загальна, альтернативна та виключна.

Види підсудності передбачають в одних випадках пільги сторонам при виборі суду, в інших - створення найсприятливіших умов для вирішення справи, забезпечення незалежності та неупередженості суду, захист прав заінтересованих осіб.

Загальна територіальна підсудність встановлюється як загальне правило і застосовується у тому випадку, коли вона не змінена або доповнена іншим видом територіальної підсудності.

Суд зазначає, що право особи на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду, в тому числі додержання правил юрисдикції у господарських судах.

За загальним правилом позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом (частина 1 статті 27 ГПК України).

Стаття 29 ГПК України містить положення щодо визначення підсудності справ за вибором позивача (альтернативна підсудність).

Обґрунтовуючи підсудність даного спору позивач посилався на положення частини 3 статті 29 ГПК України (позови у спорах, що виникають з діяльності філії або представництва юридичної особи, а також відокремленого підрозділу органу державної влади без статусу юридичної особи, можуть пред`являтися також за їх місцезнаходженням) та частини 8 статті 29 ГПК України (позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди).

При цьому, позивач вказав, що останнє зареєстроване місцезнаходження відповідача є місцезнаходження посольства Російської Федерації в Україні, яке здійснювало представництво її інтересів в Україні та знаходиться за адресою: місто Київ, Повітрофлотський проспект, 27.

З цього приводу суд відзначає, що станом на 25.07.2024 (дата подання позову) відповідач взагалі не мав в Україні місцезнаходження або представництва, оскільки з 24.02.2022 дипломатичні відносини між Україною і Російською Федерацією розірвано у зв`язку з повномасштабною збройною агресією останньої. Функціонування закордонних дипломатичних установ України на території Російської Федерації та діяльність дипломатичних установ Російської Федерації на території України зупинено.

Крім того, суд звертає увагу на те, що позивачем заявлено позов до держави - Російська Федерація в особі Генеральної прокуратури Російської Федерації, а не до посольства Російської Федерації в Україні.

Відтак, визначена у позові підстава для пред`явлення цього позову за місцезнаходженням посольства Російської Федерації в Україні, не знайшла свого підтвердження.

Поряд із цим, судом враховано, що предметом даного спору є вимога позивача про стягнення з відповідача заподіяних збитків, що виникли внаслідок збройної агресії Російської Федерації порти України.

У позовній заяві зазначено, що позивач зазнав збитків через неправомірні дії відповідача, під час окупації частин території України, зокрема, Донецької області.

Так, позивач, як поклажедавець за договором складського зберігання № 02/2022 від 21.02.2022, розмістив на зберігання майно вартістю 4 886 651,54 грн за адресою: вул.Вокзальна, 3а, с.Хлібодарівка, Волноваський р-н, Донецька обл., однак територію зазначеного населеного пункту було окуповано Російською Федерацією, а майно (зерно) викрадено.

Відповідно до ч. 8 ст. 29 ГПК України позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди.

Отже, оскільки на дату подання позивачем цього позову відповідач не має в Україні місцезнаходження, то даний позов слід передати до суду за місцем заподіяння шкоди, тобто до Господарського суду Донецької області.

Пунктом 1 частини 1 статті 31 ГПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до частин 3, 6 статті 31 ГПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення. Спори між судами щодо підсудності не допускаються.

Керуючись статтями 29, 31, 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Будища» до Російської Федерації в особі Генеральної прокуратури Російської Федерації про стягнення 4 886 651,54 грн з доданими до неї документами передати за підсудністю до Господарського суду Донецької області (пр.Науки, буд.5, м.Харків, Харківська обл., 61022).

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені статтями 254 - 257 ГПК України.

Суддя Т.П. Капцова