У Х В А Л А

06 серпня 2024 року м. Чернігівсправа № 927/666/24

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Шморгуна В. В., розглянувши матеріали справи

За позовом: Заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури,

вул. Шевченка, 1, м. Чернігів, 14000,

в інтересах держави в особі позивачів:

1. Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України,

, просп. Берестейський, 14, м. Київ, 01135,

2. Чернігівської обласної державної (військової) адміністрації

, вул. Шевченка, 7, м. Чернігів, 14000,

до відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтера Чернігів»,

, просп. Перемоги, 95, м. Чернігів, 14000,

Предмет спору: про стягнення 178 642,22 грн,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України та Чернігівської обласної державної (військової) адміністрації звернувся до суду з позовом до Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтера Чернігів», у якому просить стягнути з відповідача пеню у сумі 168 530,40 грн та 3% річних у сумі 10 111,82 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем укладеного тристороннього договору, який здійснив поставку будівельних матеріалів з порушенням встановленого договором строку, що є порушенням майнових інтересів держави у бюджетній сфері у період воєнного стану на території України.

Ухвалою суду від 24.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Також встановлено сторонам строки для подання заяв по суті, зокрема, відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали для подання до суду та позивачу відзиву на позов з доданими до нього документами.

26.07.2024 від відповідача до суду надійшло клопотання, у якому він просить суд розглянути справу за правилами загального позовного провадження.

В обґрунтування поданого клопотання відповідач зазначає, що незважаючи на невелику ціну позову, на його думку, дана справа не може бути віднесена до категорії нескладних в силу складу учасників та обсягу обставин, які слід встановити суду для повного та всебічного розгляду справи.

Розглянувши подане відповідачем клопотання, суд дійшов висновку, що воно задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 12 ГПК України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку, зокрема, позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно з ч. 5 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами ч. 1, 2 ст. 247 ГПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Отже, малозначні справи та справи незначної складності, визнані судом малозначними, є різними категоріями справ.

Одночасно, приписи ч. 2-6 ст. 250 ГПК України, які передбачають можливість здійснення заміни порядку розгляду справи, стосуються інших справ (не малозначних) а лише тих, які суд вирішив розглядати за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до ч. 2 ст. 247 ГПК України із врахуванням критеріїв, визначених ч. 3 цієї статті.

Відповідно до ч. 7 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України частини друга - шоста цієї статті не застосовуються, якщо відповідно до цього Кодексу справа підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного провадження.

Системний аналіз п. 1 ч. 5 ст. 12, ч. 1 ст. 247, ч. 7 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України свідчить про імперативність розгляду судом малозначних справ, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, саме у порядку спрощеного позовного провадження, подання відповідачем відповідного клопотання у такому випадку не передбачено і перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження є неможливим, у свою чергу справи незначної складності можуть розглядатися в силу диспозитивного характеру або в спрощеному позовному провадженні, або в загальному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 161 ГПК України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього (ч. 1, 4 ст. 165 ГПК України).

За змістом ч. 1 ст. 167 Господарського процесуального кодексу України у запереченні відповідач викладає свої пояснення, міркування та аргументи щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань та аргументів і мотиви їх визнання або відхилення.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частинами першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, сторони не позбавлені можливості викласти свої доводи, аргументи, міркування, заперечення у письмових заявах по суті справи, надавати суду свої докази на спростування взаємних вимог та заперечень у строки, визначені судом або законом, та в повній мірі користується правами, передбаченими ГПК України.

Усі наявні у сторін докази безперешкодно можуть бути надані ними суду в межах розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Зважаючи на вищевикладене, оскільки ціна позову становить 178 642,22 грн та не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, дана справа є малозначною в силу Закону та підлягає розгляду виключно за правилами спрощеного позовного провадження, суд доходить висновку про безпідставність клопотання відповідача щодо розгляду справи в порядку загального позовного провадження, а відтак і про відмову у задоволенні такого клопотання.

Керуючись ст. 12, 233-235, 247, 250, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Інтера Чернігів» у задоволенні клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя В. В. Шморгун