номер провадження справи 4/84/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
02.08.2024 Справа № 908/1147/23
м.Запоріжжя Запорізької області
Без виклику учасників справи
Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.04.2023 справу № 908/1147/23 за вищевказаною позовною заявою розподілено судді Зінченко Н.Г.
Ухвалою господарського суду Запорізької області від 17.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1147/23, справі присвоєно номер провадження справи 4/84/23, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Рішенням господарського суду Запорізької області від 24.07.2023 у справі № 908/1147/23 позов Товариства з обмеженою відповідальністю ОБСЛУГОВУЮЧА КОМПАНІЯ «ПОЗИТИВ», м. Запоріжжя до Управління Запорізької єпархії Української православної церкви, м. Запоріжжя задоволений повністю, стягнуто з Управління Запорізької єпархії Української православної церкви на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ОБСЛУГОВУЮЧА КОМПАНІЯ «ПОЗИТИВ» 60406,71 грн. основного боргу за надані послуги, 12254,23 грн. інфляційних втрат, 1973,84 грн. 3 % річних і 1029,83 грн. пені та 2684,00 грн. судового збору.

01.09.2023 на виконання рішення від 24.07.2023 у справі № 908/1147/23 господарським судом Запорізької області виданий відповідний наказ.

29.07.2024 до служби діловодства господарського суду Запорізької області надійшла скарга Управління Запорізької єпархії Української православної церкви, м. Запоріжжя на дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Шавлукової Заіри Арсенівни щодо примусового виконання судового наказу господарського суду Запорізької області у від 01.09.2023 № 908/1147/23, якою скаржник просить суд скасувати постанову від 10.07.2024 ВП № 74333703 про опис та арешт майна та зняти арешт з будинку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Зразкова, буд. 79.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 29.07.2024 скаргу Управління Запорізької єпархії Української православної церкви, м. Запоріжжя на дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Шавлукової Заіри Арсенівни щодо примусового виконання судового наказу господарського суду Запорізької області у від 01.09.2023 № 908/1147/23 передано на розгляд судді Зінченко Н.Г.

Розглянувши скаргу Управління Запорізької єпархії Української православної церкви, м. Запоріжжя на дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Шавлукової Заіри Арсенівни щодо примусового виконання судового наказу господарського суду Запорізької області у від 01.09.2023 № 908/1147/23, суд дійшов висновку, що вказана скарга підлягає поверненню без розгляду з наступних підстав.

За приписами ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. (ч. 1 ст. 340 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 341 ГПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Зі змісту скарги вих. № 064/24 від 26.07.2024 (вх. № 15083/08-08/24 від 29.07.2024) вбачається, що боржник (відповідач у справі) просить суд скасувати постанову від 10.07.2024 ВП № 74333703 про опис та арешт майна.

Таким чином, скарга на постанову від 10.07.2024 ВП № 74333703 про опис та арешт майна мала бути подана у строк до 20.07.2024.

Боржником (відповідачем у справі) не наведено жодних обставин, з яких скарга подана не у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

Згідно з ч. 4 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» скарга у виконавчому провадженні подається виключно у письмовій формі та має містити: 1) найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається; 2) повне найменування (прізвище, ім`я та по батькові) стягувача та боржника, їхні місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (прізвище, ім`я та по батькові) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником; 3) реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина); 4) зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону; 5) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; 6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.

Господарський процесуальний кодекс України не містить чітких вимог щодо змісту, форми та переліку додатків до скарги на дії (бездіяльність) державного виконавця, у зв`язку із чим розгляд таких заяв здійснюється за загальними правилами позовного провадження у межах розглянутої судом справи, із застосуванням за аналогією положень Господарського процесуального кодексу України, якими врегульовано питання щодо змісту та форми позовної заяви, документів, які додаються до позовної заяви, та які зазначені в ч. 1 ст. 164 ГПК України.

Так, ч. 3 ст. 169 ГПК України визначено, що заяви, клопотання подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Загальні вимоги до форми і змісту письмової заяви, клопотання, заперечення встановлені в ст. 170 ГПК України.

Згідно нормам ч. 2 ст. 170 ГПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, що подається на стадії виконання судового рішення, у тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надсилання (надання) іншим учасникам справи (провадження) з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Таким чином, скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми і змісту письмової заяви (клопотання), встановленим в ст. 170 ГПК України, а також містити відомості, перелічені в ч. 4 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. 1 ст. 172 ГПК України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

У відповідності до вимог чинних Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 (абз. 27 п. 2, п., п. 11, 19, 61) належним доказом надіслання копії заяви (подання) з доданими до неї документами іншим учасникам справи є оригінал опису вкладення відправленої поштової кореспонденції, в якому перелічені всі документи, які надсилаються одержувачу та який засвідчений підписом працівника відділення поштового зв`язку та відбитком календарного штемпеля цього відділення, а також розрахунковий документ поштової установи, а саме оригінал поштової квитанції (чеку).

Виходячи з приписів ч. 7 ст. 42 ГПК України якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи щодо надсилання копій документів іншим учасникам справи, такі документи в електронній формі можуть направлятися з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення. Якщо інший учасник справи відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрував його, учасник справи, який подає документи до суду в електронній формі з використанням електронного кабінету, звільняється від обов`язку надсилання копій документів такому учаснику справи.

Скаргу на дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Шавлукової Заіри Арсенівни щодо примусового виконання судового наказу господарського суду Запорізької області у від 01.09.2023 № 908/1147/23 Управління Запорізької єпархії Української православної церкви (боржник) подало нарочним до служби діловодства господарського суду Запорізької області.

Як встановлено судом, позивач (стягувач), відповідач (боржник) у справі № 908/1147/23 та приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Шавлукова З.А. мають зареєстровані електронні кабінети в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС.

Проте, до скарги вих. № 064/24 від 26.07.2024 (вх. № 15083/08-08/24 від 29.07.2024) на дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Шавлукової Заіри Арсенівни щодо примусового виконання судового наказу господарського суду Запорізької області у від 01.09.2023 № 908/1147/23 відповідачем (боржником) взагалі не надано жодних доказів направлення (ані в паперовому вигляді, ані через електронні сервіси підсистеми «Електронний суд» ЄСІТС) цієї скарги іншим учасникам процесу (позивачу/стягувачу) та приватному виконавцю, про такі докази також не зазначено в додатках до скарги.

Також, боржник (відповідач у справі) у скарзі просить суд зняти арешт з будинку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Зразкова, буд. 79.

Разом із тим, скаржником (боржником у справі) не наведено жодного посилання на чинні норми законодавства, якими суд наділений повноваженнями знімати арешт, накладений постановою держаного/приватного виконавця в межах виконавчого провадження.

З викладеного вбачається, що скаржником (боржником у справі) не дотриманні вимоги, встановлені ч. 2 ст. 170 ГПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 ГПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

На підставі викладеного, скарга Управління Запорізької єпархії Української православної церкви, м. Запоріжжя на дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Шавлукової Заіри Арсенівни щодо примусового виконання судового наказу господарського суду Запорізької області у від 01.09.2023 № 908/1147/23 та додані до неї документи підлягають поверненню Управлінню Запорізької єпархії Української православної церкви, м. Запоріжжя без розгляду.

Суд вважає за необхідне роз`яснити скаржнику (боржнику), що у відповідності до ч. 8 ст. 174 ГПК України повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду у загальному порядку після усунення допущених порушень.

Керуючись ч. 4 ст. 170, ст., ст. 234, 235, 255, 339-341 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

Скаргу Управління Запорізької єпархії Української православної церкви, м. Запоріжжя на дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Шавлукової Заіри Арсенівни щодо примусового виконання судового наказу господарського суду Запорізької області у від 01.09.2023 № 908/1147/23 та додані до неї документи повернути Управлінню Запорізької єпархії Української православної церкви, м. Запоріжжя без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Повний текст ухвали складено та підписано 02.08.2024.

Додаток: скарга вих. № 064/24 від 26.07.2024 з додатками на 13-и аркушах.

Суддя Н.Г. Зінченко

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 261 цього Кодексу.