ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

"08" серпня 2024 р. Справа № 903/1151/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Саврій В.А.

судді Миханюк М.В.

судді Коломис В.В.

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю ДС ОІЛ на ухвалу господарського суду Волинської області від 26.02.2024 у справі №903/1151/23 (постановлену суддею Якушевою І.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Зерно Агро

до Товариства з обмеженою відповідальністю ДС ОІЛ

про стягнення 13080458,07 грн,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Волинської області від 26.02.2024 у справі №903/1151/23 позовну заяву Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства імені Івана Франка про стягнення 10 грн у якості відшкодування узгоджених витрат повіреного повернуто заявнику.

Не погоджуючись із постановленою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю ДС ОІЛ звернулося до суду із апеляційною скаргою (вх.№3598/24 від 25.07.2024).

Листом від 25.07.2024 матеріали справи витребувано з господарського суду Волинської області.

26.07.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю Зерно Агро надійшли заперечення проти відкриття апеляційного провадження.

02.08.2024 матеріали справи №903/1151/23 надійшли на адресу суду апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як передбачено частиною 1 статті 254 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів звертає увагу, що ухвала господарського суду Волинської області від 26.02.2024 у справі №903/1151/23 вже переглядалася Північно-західним апеляційним господарським судом за апеляційною скаргою Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства імені Івана Франка.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.04.2024 апеляційну скаргу Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім. Івана Франка (вх.№959/24 від 29.02.2024) на ухвалу господарського суду Волинської області від 26.02.2024 у справі №903/1151/23 залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду Волинської області від 26.02.2024 у справі №903/1151/23 - без змін.

Відповідно до положень ст.272 ГПК України якщо апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи, суд розглядає відповідну скаргу за правилами цієї глави.

У випадку відкриття апеляційного провадження за такою скаргою суд апеляційної інстанції може зупинити дію раніше прийнятої ним постанови та рішення суду першої інстанції, що оскаржується.

За результатами розгляду апеляційної скарги суд приймає постанову відповідно до статті 282 цього Кодексу. При цьому за наявності підстав може бути скасовано раніше прийняту постанову суду апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції розглядає скаргу, вказану в частині першій цієї статті, в межах доводів, які не розглядалися під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.

Отже, для розгляду апеляційної скарги, що надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, суд має встановити наявність таких умов для відкриття провадження: 1) особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду; 2) доводи, що покладені в основу апеляційної скарги, не розглядалися під час апеляційного розгляду за апеляційною скаргою іншої особи (судом апеляційної інстанції враховується правова позиція Верховного Суду, викладена, зокрема, у постановах від 19.10.2018 у справі №910/2002/17, від 12.03.2020 у справі №910/10364/16, від 18.06.2020 у справі №44/380-б, від 10.09.2020 у справі №Б13/115-12, від 20.01.2021 у справі №913/567/19, від 25.02.2021 у справі №15/81, від 06.05.2021 у справі №910/1119/16, від 11.05.2023 у справі №908/1324/21).

Товариство з обмеженою відповідальністю ДС ОІЛ не було присутнє під час апеляційного розгляду апеляційної скарги Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім. Івана Франка (вх.№959/24 від 29.02.2024) на ухвалу господарського суду Волинської області від 26.02.2024 у справі №903/1151/23.

Разом з тим, у питанні відмінності доводів суд враховує, що метою статті 272 ГПК України є недопущення перегляду апеляційним судом судового рішення суду першої інстанції з мотивів, які були вже предметом розгляду за первісно поданою апеляційною скаргою.

Належною підставою для відмови у відкриті апеляційного провадження, зокрема згідно з частиною п`ятою статті 272 ГПК України, є встановлення тотожності підстав та аргументів, викладених у первісній апеляційній скарзі, та мотивів в постанові суду апеляційної інстанції за результатами її розгляду, з тими аргументами та підставами, що їх викладено особою, яка подає апеляційну скаргу згідно зі статтею 272 цього Кодексу.

Тотожність аргументів та підстав у первісній апеляційній скарзі та мотивів в постанові суду апеляційної інстанції за результатами її розгляду, тим аргументам та підставам, що їх викладено особою, яка подає апеляційну скаргу згідно зі статтею 272 ГПК України, визначається шляхом логічного співставлення відповідних аргументів та їх змістовним співпадінням (подібні правові висновки сформовані у постановах Верховного Суду від 15.07.2020 у справі №910/25520/13, від 20.01.2021 у справі №913/567/19, від 12.02.2021 у справі №913/567/19, від 11.05.2023 у справі №908/1324/21).

Колегія суддів констатує, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю ДС ОІЛ ідентична за змістом та текстом вже переглянутої апеляційної скарги Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім. Івана Франка.

Отже, підстави та аргументи, викладені у апеляційній скарзі Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім.Івана Франка та мотиви в постанові суду апеляційної інстанції за результатами її розгляду, є повністю тотожними тим аргументам та підставам, що їх викладено Товариством з обмеженою відповідальністю ДС ОІЛ, яка подає апеляційну скаргу згідно зі статтею 272 цього Кодексу.

Таким чином, в постанові Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.04.2024 у даній справі було надано, у тому числі, доводам, які наведені Товариством з обмеженою відповідальністю ДС ОІЛ в своїй апеляційній скарзі.

Апеляційним судом враховано, що пунктом 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожному гарантовано право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, здійснюючи тлумачення положень Конвенції, указав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права частиною спільної спадщини Договірних Сторін.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності (рішення у справі «Брумареску проти Румунії»). Юридична визначеність передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішень. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного розгляду справи та її нового вирішення. Повноваження судів вищих інстанцій щодо перегляду мають здійснюватись для виправлення судових помилок та недоліків правосуддя, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен розглядатись як прихований засіб оскарження, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для повторного розгляду. Відступ від цього принципу може бути виправданим лише коли він обумовлений особливими та непереборними обставинами (рішення у справі «Рябих проти Росії»).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Відповідно до ч.5 ст.272 ГПК України суд відмовляє у відкритті провадження за апеляційною скаргою, поданою відповідно до частини першої цієї статті, якщо суд розглянув наведені у ній доводи під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.

З урахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю ДС ОІЛ на ухвалу господарського суду Волинської області від 26.02.2024 у справі №903/1151/23.

Керуючись ст.ст.234, 235, 261, 272 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю ДС ОІЛ у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на ухвалу господарського суду Волинської області від 26.02.2024 у справі №903/1151/23.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та у строк відповідно до статей 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

3. Копію ухвали направити учасникам справи до їх зареєстрованих електронних кабінетів системи "Електронний суд" ЄСІТС.

Апеляційна скарга та додані до неї матеріали скаржнику не надсилається поштою у зв`язку з її поданням через систему "Електронний суд".

Головуючий суддя Саврій В.А.

Суддя Миханюк М.В.

Суддя Коломис В.В.