ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2024 р. Справа№ 910/14313/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коробенка Г.П.

суддів: Тарасенко К.В.

Кравчука Г.А.

за участю секретаря судового засідання - Огірко А.О.

та представника(-ів) сторін згідно з протоколом судового засідання від 23.07.2024

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Готельний комплекс "Національний" Управління справами Апарату Верховної ради України"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.11.2023

у справі № 910/14313/23 (суддя Алєєва І.В.)

за зустрічним позовом Державного підприємства "Готельний комплекс "Національний" Управління справами Апарату Верховної ради України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоінвестпроект"

про визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.11.2023 у задоволенні клопотання Державного підприємства "Готельний комплекс "Національний" Управління справами Апарату Верховної ради України" про відстрочення сплати судового збору - відмовлено. Зустрічну позовну заяву та додані до неї матеріали повернуто Державному підприємству "Готельний комплекс "Національний" Управління справами Апарату Верховної ради України".

Не погоджуючись із винесеною ухвалою суду, Державне підприємство "Готельний комплекс "Національний" Управління справами Апарату Верховної ради України" подало до Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу від 21.11.2023 та направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив про порушення місцевим судом норм процесуального права та не врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду. При цьому апелянт вказав, що місцевим судом протиправно одночасно постановлено ухвалу про відмову у задоовленні клопотання Державного підприємства "Готельний комплекс "Національний" Управління справами Апарату Верховної ради України" про відстрочення сплати судового збору та про повернення зустрічної позовної заяви.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.12.2023, справу №910/14313/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді - Євсіков О.О., Алданова С.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.12.2023 витребувано матеріали справи з суду першої інстанції та відкладено вирішення питання щодо подальшого руху справи.

21.12.2023 матеріали справи №910/14313/23 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому судді.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.12.2023 апеляційну скаргу Державного підприємства "Готельний комплекс "Національний" Управління справами Апарату Верховної ради України" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.11.2023 у справі № 910/14313/23 залишено без руху.

03.01.2024 до суду від апелянта надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.01.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Готельний комплекс "Національний" Управління справами Апарату Верховної ради України" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.11.2023 у справі № 910/14313/23 та призначено судове засідання на 05.02.2024.

30.01.2024 через підсистему "Електронний суд" від відповідача за зустрічним позовом надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній заперечив доводи викладені в ній, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу місцевого суду - без змін.

Розгляд справи відкладався.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2024, у зв`язку з надходженням касаційної скарги Державного підприємства "Готельний комплекс "Національний" Управління справами Апарату Верховної ради України" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 09.01.2024 про повернення апеляційної скарги Державного підприємства "Готельний комплекс "Національний" Управління справами Апарату Верховної ради України" на рішення Господарського суду міста Києва від 30.11.2023 у справі №910/14313/23, зупинено провадження у справі №910/14313/23 до перегляду ухвали Північного апеляційного господарського суду від 09.01.2024 в порядку касаційного провадження.

У зв`язку з тим, що постановою Верховного Суду від 08.03.2024 року у справі № 910/14313/23 ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 09.01.2024 скасовано та передано справу до Північного апеляційного господарського суду для продовження розгляду, з метою виключення обставин, які можуть поставити під сумнів неупередженість судді при розгляді справи №910/14313/23, задля забезпечення довіри учасників процесу до судових актів Північного апеляційного господарського суду, суддя Корсак В.А., на підставі ст.ст. 35, 38 ГПК України, заявив самовідвід від справи №910/14313/23.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.04.2024 заяву судді Північного апеляційного господарського суду Корсака В.А. про самовідвід від розгляду у справи №910/14313/23 задоволено. Матеріали справи №910/14313/23 передано для здійснення визначення складу судової колегії відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 05.04.2024, у зв`язку з ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.04.2024, якою заяву судді Північного апеляційного господарського суду Корсака В.А. про самовідвід від розгляду у справи №910/14313/23 задоволено, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/14313/23.

Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.04.2024, справу №910/14313/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Коробенко Г.П. (головуючий), судді: Хрипун О.О., Гаврилюк О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.04.2024 поновлено апеляційне провадження у справі №910/14313/23. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Готельний комплекс "Національний" Управління справами Апарату Верховної ради України" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.11.2023 у справі № 910/14313/23 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Коробенко Г.П., судді: Хрипун О.О., Гаврилюк О.М. Розгляд апеляційної скарги Державного підприємства "Готельний комплекс "Національний" Управління справами Апарату Верховної ради України" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.11.2023 у справі № 910/14313/23 призначено на 16.05.2024.

13.05.2024 до суду від відповідача за зустрічним позовом надійшла заява про розгляд справи без участі представника.

Судове засідання призначене на 16.05.2024 не відбулося, у зв`язку з перебуванням судді Гаврилюка О.М. у відпустці.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 16.05.2024, у зв`язку з перебуванням судді Гаврилюка О.М. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/14313/23.

Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.05.2024, справу №910/14313/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Коробенко Г.П. (головуючий), судді: Хрипун О.О., Кравчук Г.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.05.2024 колегія суддів постановила здійснювати розгляд апеляційної скарги Державного підприємства "Готельний комплекс "Національний" Управління справами Апарату Верховної ради України" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.11.2023 у справі № 910/14313/23 спочатку колегією суддів у складі: Коробенка Г.П. (головуючий, доповідач) судді Хрипун О.О., Кравчук Г.А., яка визначена протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.05.2024. Розгляд апеляційної скарги призначено на 13.06.2024.

28.05.2024 до суду від відповідача за зустрічним позовом надійшла заява про розгляд справи без участі представника.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 13.06.2024, у зв`язку з перебуванням судді Хрипуна О.О. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/14313/23.

Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.06.2024, справу №910/14313/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Коробенко Г.П. (головуючий), судді: Тарасенко К.В., Кравчук Г.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.06.2024 колегія суддів постановила здійснювати розгляд апеляційної скарги Державного підприємства "Готельний комплекс "Національний" Управління справами Апарату Верховної ради України" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.11.2023 у справі № 910/14313/23 спочатку колегією суддів у складі: Коробенка Г.П. (головуючий, доповідач) судді Тарасенко К.В., Кравчук Г.А., яка визначена протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.06.2024. Розгляд апеляційної скарги призначено на 23.07.2024.

26.06.2024 до суду від відповідача за зустрічним позовом надійшла заява про розгляд справи без участі представника.

В судове засідання 23.07.2024 представники сторін не з`явились, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені шляхом доставки процесуальних документів до Електронного кабінету, що підтверджується довідками від 25.06.2024. До того ж представник відповідача за зустрічним позовом просив здійснювати розгляд справи без участі представника.

Відповідно до частини п`ятої статті 6 ГПК України суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - ЄСІТС) у порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про ЄСІТС та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Оскільки явка представників сторін в судове засідання не була визнана обов`язковою, зважаючи на наявні в матеріалах справи докази належного повідомлення сторін про місце, дату і час судового розгляду, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, серед іншого, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників позивача та відповідача.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у статті 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, там, де існують, апеляційні або касаційні суди, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (рішення ЄСПЛ від 17 січня 1970 року у справі "Делькур проти Бельгії", заява № 2689/65 та від 11 жовтня 2001 року у справі "Гофман проти Німеччини", заява № 34045/96).

ЄСПЛ, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя. Україна, як учасниця зазначеної Конвенції, повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

ЄСПЛ у своєму рішенні від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" (заява №28249/95) також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі "Шишков проти Росії", заява № 26746/05).

Пунктом 2 частини першої статті 164 ГПК України визначено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За змістом частин 1, 2, 4 статті 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У вказаній ухвалі зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (частина друга статті 123 ГПК України).

Законодавство України однією з умов розгляду справи судом визначає сплату судового збору у розмірі та у випадках, визначених законом. Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до статті 1 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

За статтею 2 Закону України "Про судовий збір" платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

За змістом частини першої статті 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється, у тому числі, за подання до суду позовної заяви, апеляційної і касаційної скарг на судові рішення. Розміри ставок судового збору визначені у статті 4 цього Закону.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умов, визначених у цій статті.

Аналіз наведених положень статті 8 Закону дає підстави для висновку про те, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини можуть бути підставою на відстрочення (за умов, передбачених статтею 8 Закону України "Про судовий збір") або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру чи звільнення сторони від сплати такого.

Також цими ж нормами передбачено, що звільнення від сплати судового збору (відстрочення, розстрочення його сплати або зменшення його розміру) з підстав, передбачених статтею 8 Закону України "Про судовий збір", є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо).

Зазначені норми є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а повноваження суду на власний розсуд (за наявності передбачених законом умов) звільнити особу від сплати судового збору (відстрочити, розстрочити його сплату або зменшити його розмір).

В той же час слід враховувати те, що судові процедури повинні бути справедливими, особа не може бути безпідставно позбавлена права, зокрема на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки це буде порушенням права на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у судових справах.

Для уникнення створення особі перешкод для доступу до правосуддя у вигляді неможливості сплати судового збору законодавством передбачено описаний вище процесуальний механізм забезпечення судового розгляду поданих особами процесуальних документів у випадку складності для таких осіб оплатити визначену законом суму судового збору повністю: відстрочення сплати судових витрат, розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру необхідних до сплати судових витрат, звільнення від його сплати, за наявності підстав та умов, визначених у статті 8 Закону України "Про судовий збір".

Як убачається з матеріалів справи, в ухвалі Господарського суду міста Києва про залишення позовної заяви Державного підприємства "Готельний комплекс "Національний" Управління справами Апарату Верховної ради України" без руху від 31.10.2023 зазначено, що для усунення недоліків позовної заяви, позивачу необхідно надати докази сплати судового збору у встановленому порядку за подання до господарського суду даної позовної заяви.

08.11.2023 від Державного підприємства "Готельний комплекс "Національний" Управління справами Апарату Верховної ради України" надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви та клопотання про відстрочення сплати судового збору, в обґрунтування якого позивач вказав, що він перебуває у скрутному матеріальному становищі, про, що надав до суду першої інстанції довідку, про стан кредиторської заборгованості за 01.06.2023 - 31.10.2023, яка підписана директором та головним бухгалтером підприємства. Також позивач зазначив про те, що ГУ ДПС у м. Києві на підставі рішення № 930/4-26-15-13-03-2023 від 19.09.2023 списано з банківського рахунку ДП "ГК "Національний" суму податкового боргу у розмірі 374 081,68 грн та 604 837,28 грн.

Як вище встановлено колегією суддів, ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.11.2023 одночасно, як відмовлено у задоволенні клопотання Державного підприємства "Готельний комплекс "Національний" Управління справами Апарату Верховної ради України" про відстрочення сплати судового збору, так і зустрічну позовну заяву та додані до неї матеріали повернуто Державному підприємству "Готельний комплекс "Національний" Управління справами Апарату Верховної ради України".

Зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що оцінюючи доводи позивача за зустрічним позовом, наведені в обґрунтування поважності підстав для відстрочення сплати судового збору за подання зустрічної позовної заяви, суд першої інстанції не знайшов правових підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору. За таких обставин, враховуючи, що скаржником не усунуто недоліки апеляційної скарги, не надано суду доказів сплати судового збору, суд дійшов висновку про повернення зустрічної позовної заяви позивачу за зустрічним позовом.

Однак, колегія суддів не погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Зі змісту ухвали суду про повернення зустрічної позовної заяви вбачається, що суд вказав лише на наявність у скаржника процесуального обов`язку сплатити судовий збір за подання зустрічної позовної заяви та дискреційність права суду як таке вирішувати питання відстрочення сплати судового збору. При цьому, дана ухвала суду не містить правової оцінки тих обставин (аргументів), які викладені ДП "ГК "Національний" у клопотанні про відстрочення сплати судового збору.

Зі свого боку, подаючи клопотання про відстрочення сплати судового збору, ДП "ГК "Національний" мав сподівання очікувати щонайменше на вчасний розгляд судом його клопотання з ухваленням відповідного рішення, що, очевидно, надавало б йому підстави або не сплачувати судовий збір саме при подачі зустрічної позовної заяви або винайти механізми та способи для його сплати, а тому одночасна відмова у задоволенні клопотання і повернення апеляційної скарги є невиправданими, оскільки в разі відмови у задоволенні клопотання, суд у процесуальний спосіб мав надати можливість сплатити судовий збір.

Вказане узгоджується з висновком Верховного Суду викладеним у постанові від 08.03.2024 у даній справі №910/14313/23.

Щодо доводів апелянта, викладених в апеляційній скарзі, про необхідність врахування висновків щодо застосування орм права, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.10.2023 у справі № 910/10939/22, колегія суддів зазначає наступне.

Так, Велика Палата Верховного Суду у вказаній справі виснувала, що "апеляційний суд, прийнявши рішення про відмову у звільненні позивачки від сплати судового збору, мав постановити відповідну ухвалу, направити її позивачці та переконатись, що вона отримала цю ухвалу і має розумний строк для сплати судового збору та подання заяви про продовження або поновлення строку на усунення недоліків разом з доказами сплати судового збору. Відповідно до частини шостої статті 260 ГПК України такий строк не повинен перевищувати п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків".

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність підстав для повернення зустрічної позовної заяви через те, що ДП "ГК "Національний" не усунуто недоліки апеляційної скарги у строк, встановлений судом.

З огляду на викладене, місцевий суд дійшов передчасного висновку про наявність правових підстав для повернення зустрічної позовної заяви, тому доводи наведені скаржником в апеляційній скарзі, частково отримали підтвердження під час апеляційного провадження, відтак ухвала Господарського суду міста Києва від 21.11.2023 є такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню, а оскільки заявлені позовні вимоги по суті не розглянуті, то справу слід направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до статей 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

У випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції (частина 3 статті 271 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 275 Господарського процесуального кодексу України передбачено право суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до статті 280 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За результатами перегляду даної справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Державного підприємства "Готельний комплекс "Національний" Управління справами Апарату Верховної ради України" підлягає частковому задоволенню, ухвала Господарського суду міста Києва від 21.11.2023 у справі №910/14313/23 - скасуванню.

У зв`язку зі скасуванням ухвали місцевого господарського суду з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, розподіл сум судового збору повинен бути здійснений судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 234, 235, 240, 267-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Готельний комплекс "Національний" Управління справами Апарату Верховної ради України" задовольнити частково.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.11.2023 у справі №910/14313/23 скасувати.

Справу №910/14313/23 передати до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено та підписано 29.07.2024

Головуючий суддя Г.П. Коробенко

Судді К.В. Тарасенко

Г.А. Кравчук