ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

23.07.2024 м. Дніпро Справа № 908/2379/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Паруснікова Ю.Б. (доповідач),

суддів Верхогляд Т.А., Іванов О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків Державної податкової служби України на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 09.11.2023 у справі № 908/2379/23

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Терраскейп-тех-компані», м. Запоріжжя,-

ВСТАНОВИВ:

Господарський суд Запорізької області ухвалою від 17.08.2023 відкрив провадження у справі № 908/2379/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Терраскейп-тех-компані».

Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків Державної податкової служби України звернулося до Господарського суду Запорізької області з заявою про визнання грошових вимог у справі № 908/2379/23 в загальному розмірі 67486462,46 грн.

Грошові вимоги ґрунтуються на невиконанні боржником грошових зобов`язань за двома податковими повідомленнями-рішеннями, як-от:

- податкове повідомлення-рішення (форма «В4») № 3 від 19.03.2021, яким завищено суму від`ємного значення податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, на суму 30117994,00 грн;

- податкове повідомлення-рішення (форма «Р») № 440/Ж10/31-00-04-02-04/35625082 від 01.03.2023, яким збільшено суму податкового зобов`язання на 29898286,60 грн та застосовано штраф за порушення податкового законодавства у сумі 7474571,65 грн

Господарський суд Запорізької області ухвалою від 09.11.2023 відхилив грошові вимоги Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків у справі № 908/2379/23.

Місцевий господарський суд дійшов висновку, що грошове зобов`язання не набуло статусу податкового боргу через його неузгодженість, оскільки два податкові повідомлення-рішення, на яких ґрунтуються грошові вимоги податкової, оскаржуються у судовому порядку, тому відмовив у визнанні грошових вимог контролювального органу. Також місцевий господарський суд зазначив, що питання правомірності податкових повідомлень-рішень не може бути предметом доказування у межах розгляду заяви з грошовими вимогами, оскільки.

Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків Державної податкової служби України звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 09.11.2023 у справі № 908/2379/23 та просить апеляційний господарський суд грошові вимоги контролювального органу задовольнити у повному обсязі.

Центральний апеляційний господарський суд ухвалою від 23.01.2024 відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків Державної податкової служби України на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 09.11.2023 у справі № 908/2379/23.

Згідно зі статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства грошове зобов`язання зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. Кредитор юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника. Конкурсні кредитори кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Заявлені у справі про банкрутство грошові вимоги можуть підтверджуватися або первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт, тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору.

Згідно з підпунктом 14.1.157 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

У даному випадку грошові вимоги ґрунтуються на грошовому зобов`язанні платника податків, визначеному двома рішеннями контролювального органу.

Із загальнодоступної інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень Центральний апеляційний господарський суд встановив, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.02.2022 у справі № 640/8979/21, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.11.2022 і постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 25.01.2024, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків № 3 від 19.03.2021 в частині завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 219707,40 грн.

Також у провадженні Київського окружного адміністративного суду перебуває справа № 320/36810/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сав-дістрибьюшн» (попередня назва «Терраскейп-тех-компані») про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків № 440/Ж10/31-00-04-02-04/35625082 від 01.03.2023.

Таким чином, на момент постановлення місцевим господарським судом спірної ухвали, обидва рішення контролювального органу на яких ґрунтуються грошові вимоги у даній справі проходили процедуру судового оскарження.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 01.11.2023 у справі № 908/129/22 та від 13.04.2023 у справі № 320/12137 дійшла висновків що спори щодо оскарження податкових повідомлень-рішень віднесено до розгляду саме за правилами адміністративного судочинства.

При цьому колегія суддів зазначає, що при розгляді заяви про визнання кредиторських вимог в процедурі банкрутства, господарський суд повинен з`ясовувати правову природу таких вимог, надати правову оцінку доказам поданим заявником на підтвердження його вимог до боржника, аргументам та запереченням боржника чи інших кредиторів щодо задоволення таких вимог, перевірити дійсність заявлених вимог, з урахуванням чого встановити наявність підстав для їх визнання чи відхилення (повністю або частково). Використання формального підходу при розгляді заяви з кредиторськими вимогами та визнання кредиторських вимог без надання правового аналізу поданій заяві з кредиторськими вимогами, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог створює загрозу визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника. Зазначена позиція відображена у низці постанов Верховного Суду.

Оскільки майнові вимоги податкового органу виникли на підставі ППР (форма «В4») № 3 від 19.03.2021 і ППР (форма «Р») № 440/Ж10/31-00-04-02-04/35625082 від 01.03.2023, при розгляді цих вимог господарський суд повинен надати оцінку правомірності вищевказаних ППР, які у свою чергу винесені на підставі акту перевірки податкового органу, у якому викладені порушення податкового законодавства.

З огляду на вищезазначені висновки Великої Палати Верховного Суду щодо юрисдикції судових спорів про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень, апеляційний господарський суд погоджується з місцевим господарським судом, що питання правомірності податкових повідомлень-рішень, якими обґрунтовані грошові вимоги контролювального органу у даній справі про банкрутство, віднесені до компетенції адміністративних судів.

При цьому, з урахуванням викладеного, колегія суддів зазначає, що оцінка правомірності ППР не може надаватися одночасно судами різної юрисдикції.

Водночас, відмовляючи у визнанні грошових з цих підстав, місцевий господарський суд не врахував визначеного процесуальним законодавством права зупинити провадження у справі за наявності визначених процесуальним законодавством умов.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 277 Господарського процесуального кодексу України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Таким чином, оскільки на час розгляду господарської справи в суді апеляційної інстанції відсутнє чинне судове рішення в адміністративній справі, ухвалене за результатами судового оскарження податкового повідомлення-рішення № 440/Ж10/31-00-04-02-04/35625082 від 01.03.2023, яке матиме значення для визначення обсягу грошових вимог контролювального органу у справі про банкрутство, тому що саме рішення суду в адміністративній справі підтвердить або спростує обов`язок платника податків сплачувати грошове зобов`язання, визначене цим податковим повідомленням-рішенням, апеляційний господарський суд вважає за потрібне зупинити апеляційне провадження у даній справі до вирішення спору у справі, яка розглядається в порядку адміністративного судочинства. Також апеляційний господарський суд зауважує, що для встановлення обставин, які мають значення для постановлення правильного рішення за результатами розгляду грошових вимог, місцевому господарському суду у даному випадку необхідно було зупинити провадження за заявою кредитора, оскільки рішення в адміністративній справі матиме значення для розгляду судом заяви з грошовими вимогами у господарській справі.

Згідно з частиною 17 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справі про банкрутство не підлягає зупиненню.

Таким чином законодавець визначив принцип безперервності провадження у справі про банкрутство.

Апеляційний господарський суд зауважує, що провадження у справах про банкрутство є специфічною категорією справ у господарському судочинстві, яка має суттєві відмінності від позовного провадження, зокрема щодо стадій процесу. Провадження у справі про банкрутство юридичних осіб передбачає застосування процедур розпорядження майном, санації, а також ліквідаційної процедури, для досягнення мети яких господарським судом та учасниками провадження застосовуються різні процесуальні інструменти, як-от: запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів; виявлення кредиторів; аналіз фінансового стану боржника; розгляд грошових вимог; ухвалення рішень зборами (комітетом) кредиторів; укладення мирової угоди; залучення інвесторів у процедурі санації; реалізація майна банкрута в ліквідаційній процедурі; погашення боргів боржника тощо.

Крім цього, в рамках провадження у справі про банкрутство також розглядаються справи про визнання правочинів боржника фраудаторними, справи про притягнення до солідарної та субсидіарної відповідальності тощо.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд доходить висновку, що зупинення провадження саме в частині розгляду грошових вимог окремого кредитора, не перешкоджає здійсненню інших заходів, притаманних процедурам банкрутства в межах визначеної справи, спрямованих у своїй сукупності на досягнення мети інституту банкрутства загалом, тому не порушує принцип безперервності провадження у справі про банкрутство.

Вищевикладене є підставою для зупинення апеляційного провадження в частині розгляду майнових вимог податкового органу у справі про банкрутство боржника, до набрання чинності судовим рішенням в адміністративній справі щодо оскарження рішення податкового органу.

Керуючись статтями 227, 234, 235, 281 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків Державної податкової служби України на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 09.11.2023 у справі № 908/2379/23 зупинити до закінчення розгляду справи № 320/36810/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30.07.2024

Головуючий суддя Ю. ПАРУСНІКОВ

Суддя Т. ВЕРХОГЛЯД

Суддя О. ІВАНОВ