ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" липня 2024 р. Справа№ 911/2021/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.

суддів: Тарасенко К.В.

Коробенка Г.П.

при секретарі судового засідання: Нагулко А.Л.

за участю представників сторін:

від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом): не з`явився;

від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом): не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АК Просторпрод"

на рішення Господарського суду міста Києва від 15.02.2024 (повний текст складено 26.02.2024)

у справі № 911/2021/23 (суддя Підченко Ю.О.)

за позовом Науково-виробничого приватного підприємства "Пласт"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АК Просторпрод"

про стягнення 279 162,57 грн,

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АК Просторпрод"

до Науково-виробничого приватного підприємства "Пласт"

про стягнення 146 487,78 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рух справи в суді першої інстанції.

У липні 2023 року Науково-виробниче приватне підприємство "Пласт" (далі - НВПП "Пласт", позивач за первісним позовом) звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АК Просторпрод" (далі - ТОВ "АК Просторпрод", відповідач за первісним позовом) про стягнення заборгованості у розмірі 241 613,71 грн, з яких: 176 257,12 грн - основний борг, 56 648,68 грн - пеня, 5 308,91 грн - інфляційні втрати, 3 399,00 грн - три проценти річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем за первісним позовом зобов`язань за договором поставки від 01.07.2022 №891, в частині оплати придбаного ним товару.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.07.2023 позовну заяву НВПП "Пласт" до ТОВ "АК Просторпрод" про стягнення 241 613,71 грн разом з доданими до неї документами передано за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

На стадії підготовчого засідання НВПП "Пласт" була подана до Господарського суду міста Києва заява про доповнення позовних вимог, в якій позивач за первісним позовом просить суд стягнути з відповідача за первісним позовом 176 257,12 грн основного боргу, 87 708,35 грн пені, 9 543,10 грн інфляційних втрат, 5 654,00 грн трьох процентів річних, що разом складає 279 162,57 грн. Вказана заява, яка фактично є збільшенням розміру позовних вимог, прийнята Господарським судом міста Києва до розгляду як така, що відповідає приписам статті 46 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

09.10.2023 ТОВ "АК Просторпрод" (далі - позивач за зустрічним позовом) звернулося до Господарського суду міста Києва із зустрічною позовною заявою до НВПП "Пласт" (далі - відповідач за зустрічним позовом) про стягнення пені у розмірі 146 487,78 грн.

Зустрічний позов обґрунтований тим, що відповідач за зустрічним позовом порушив взяті на себе за договором поставки від 01.07.2022 №891 зобов`язання, оскільки не поставив ТОВ "АК Просторпрод" замовлений обсяг товару, у зв`язку з чим повинен нести визначену спірним договором відповідальність за порушення господарського зобов`язання у вигляді сплати на користь позивача за зустрічним позовом неустойки.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.02.2024 у справі № 911/2021/23 первісний позов НВПП "Пласт" задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ "АК Просторпрод" на користь НВПП "Пласт" 76 257,12 грн заборгованості, 2 160,02 грн трьох процентів річних, 40 731,93 грн пені, 5 244,37 грн інфляційних втрат та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 865,89 грн. У задоволенні решти первісних позовних вимог відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ТОВ "АК Просторпрод" відмовлено.

Частково задовольняючи первісний позов, суд першої інстанції виходив з того, що наявність обов`язку відповідача за первісним позовом щодо сплати заборгованості у розмірі 76 257,12 грн підтверджується матеріалами справи та не була спростована останнім, у зв`язку з чим первісний позов в частині стягнення суми основного боргу підлягає частковому задоволенню на вказану вище суму. При цьому, перевіривши розрахунок інфляційних втрат та трьох процентів річних, місцевим господарським судом встановлено, що вказаний розрахунок виконано невірно, а позовні вимоги про стягнення вищенаведених компенсаційних виплат підлягають частковому задоволенню на суму 5 244,37 грн та 2 160,02 грн відповідно. Крім того, суд першої інстанції перевірив наданий позивачем за первісним позовом розрахунок пені і встановив, що вказаний розрахунок виконаний останнім невірно, а позовні вимоги про стягнення пені підлягають частковому задоволенню на суму 40 731,93 грн.

Відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що на замовленнях, доданих до зустрічної позовної заяви відсутні підписи та печатки постачальника або написи, які б підтвердили прийняття таких замовлень в роботу та взяття постачальником на себе зобов`язань поставити товар за такими замовленнями. Надані відповідачем за зустрічним позовом докази в їх сукупності є більш вірогідними на спростування заявленого зустрічного позову, ніж надані позивачем за зустрічним позовом доводи на доведення заявлених вимог. Таким чином, наведені у зустрічній позовній заяві обставини не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, зустрічні позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ТОВ "АК Просторпрод" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 15.02.2024 у справі № 911/2021/23 в частині відмови у задоволенні зустрічного позову та ухвалити нове рішення, яким зустрічний позов задовольнити.

Мотивуючи вимоги апеляційної скарги, ТОВ "АК Просторпрод" вважає, що оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ТОВ "АК Просторпрод" є таким, що не ґрунтується на засадах верховенства права, є незаконним і необґрунтованим. Судом першої інстанції не з`ясовано обставини, що мають значення для справи, визнано встановленими обставини, що мають значення для справи, які є недоведеними жодним належним та допустимим доказом не взято до уваги та не надано будь-якого правового обґрунтування не прийняття аргументів позивача за зустрічним позовом, а також порушено норми процесуального права.

Так, скаржник стверджує, що під час вирішення зустрічного позову судом першої інстанції не встановлено:

- обставину виконання/невиконання постачальником отриманих від покупця замовлень повністю або частково;

- конкретної дати, з якої постачальник є таким, що зупинив виконання свого обов`язку по поставці покупцю товару;

- конкретних замовлень покупця, невиконання зобов`язань з поставки товару за якими відбулось у зв`язку з зупиненням постачальником відвантаження товару.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції безпідставно враховано правову позицію відповідача за зустрічним позовом про те, що замовлення, долучені позивачем за зустрічним позовом не містять підпису відповідача за зустрічним позовом, а тому не підлягали виконанню постачальником.

Також скаржник вказує, що місцевим господарським судом не враховано, що протягом всього періоду існування між сторонами спору договірних відносин від постачальника не надходило жодного повідомлення про те, що отримані ним від покупця замовлення складені з порушенням умов договору, не містять якихось реквізитів, є незрозумілими, а тому не підлягають виконанню.

Крім того, в прохальній частині апеляційної скарги міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 15.02.2024 у справі №911/2021/23.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.03.2024 справу № 911/2021/23 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Кравчук Г.А. (суддя-доповідач), судді: Скрипка І.М., Коробенко Г.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.03.2024 витребувано з Господарського суду Київської області матеріали справи № 911/2021/23; відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою ТОВ "АК Просторпрод" на рішення Господарського суду Київської області від 15.02.2024 у справі № 911/2021/23 до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи № 911/2021/23.

01.04.2024 матеріали справи № 911/2021/23 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2024 апеляційну скаргу ТОВ "АК Просторпрод" на рішення Господарського суду Київської області від 15.02.2024 у справі № 911/2021/23 залишено без руху на підставі статті 174, частини 2 статті 260 ГПК України; надано скаржнику десять днів з моменту отримання ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

Відповідно до довідки про доставку електронного документа (з системи електронного документообігу "Діловодство спеціалізованого суду"), ухвалу від 15.04.2024 надіслано одержувачу - ТОВ "АК Просторпрод" до його електронного кабінету (доставлено 16.04.24 14:19).

На виконання вимог вищезазначеної ухвали, скаржником 24.04.2024 усунуто недоліки апеляційної скарги та надано суду докази сплати судового збору у розмірі 3 220,80 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.04.2024 поновлено ТОВ "АК Просторпрод" строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 15.02.2024 у справі № 911/2021/23, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "АК Просторпрод" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.02.2024 у справі № 911/2021/23, розгляд справи призначено на 22.05.2024 о 13 год 00 хв, запропоновано сторонам вчинити певні процесуальні дії в установлений судом строк.

Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 22.05.2024 призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку з перебуванням судді Скрипки І.М. у відпустці.

Згідно Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.05.2024 справу № 911/2021/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Кравчука Г.А., суддів: Тарасенко К.В., Коробенка Г.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.05.2024 призначеною колегією суддів прийнято до свого провадження апеляційну скаргу ТОВ "АК Просторпрод" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.02.2024 у справі № 911/2021/23; розгляд цієї апеляційної скарги призначено на 09.07.2024 о 16 год 00 хв.

Позиція інших учасників справи.

22.05.2024 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив НВПП "Пласт" на апеляційну скаргу, в якому останній заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги ТОВ "АК Просторпрод" та залишити без змін рішення Господарського суду міста Києва від 15.02.2024 у справі №911/2021/23.

Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) у відзиві на апеляційну скаргу акцентує увагу на тому, що оскільки ТОВ "АК Просторпрод" перестало оплачувати грошові кошти за отриманий від НВПП "Пласт" товар, були підписані акти звіряння взаємних розрахунків, і останнє прийняло рішення більше не відвантажувати товар по замовленнях відповідача за первісним позовом. Про це було повідомлено ТОВ "АК Просторпрод" шляхом переписки по електронній пошті та по Вайберу з менеджером останнього - Железняк Світланою. Останнє відвантаження товару за умовами спірного договору поставки по замовленнях ТОВ "АК Просторпрод" було виконано НВПП "Пласт" 03.10.2022.

Також НВПП "Пласт" звертає увагу суду, що не отримувало спірні замовлення ТОВ "АК Просторпрод" включно до 20.06.2023

Крім того, за твердженням НВПП "Пласт", відповідач за первісним позовом умисно, у зв`язку з великою заборгованістю за поставлений товар в розмірі 176 257,12 грн заявив про невиконання позивачем за первісним позовом замовлень на поставку продукції. На замовленнях, доданих до зустрічної позовної заяви, ТОВ "АК Просторпрод" додало просто роздруковані листи, на яких немає підпису та печатки НВПП "Пласт" про отримання вказаних замовлень, та що останнє бере на себе зобов`язання виконати отримані замовлення та поставити товар.

Явка представників сторін.

ТОВ "АК Просторпрод" явку свого представника у судове засідання 09.07.2024 не забезпечило, однак у матеріалах справи наявна його заява про розгляд справи за відсутності апелянта та/або його представника.

НВПП "Пласт" також не забезпечило участь у судовому засіданні свого представника, хоча належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання, із заявою до суду про відкладення розгляду справи з зазначенням будь-яких поважних причин неможливості явки представника у судове засідання не зверталося.

Враховуючи наведене, висновки Європейського суду з прав людини у рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", а також те, що явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, а участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком учасника справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті за відсутності представників сторін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Як убачається з матеріалів справи, 01.07.2022 між НВПП "Пласт" (постачальник) та ТОВ "АК Просторпрод" (покупець) укладено договір поставки №891, за умовами якого постачальник зобов`язується систематично доставляти і передавати на умовах та в строки, узгоджені сторонами в замовлені покупця та (або) графіку поставок (додаток № 3 до цього договору) (з урахуванням пункту 2.15 договору), непродовольчу продукцією (товар) у власність покупця, а покупець зобов`язується приймати товар у власність і оплачувати його на умовах цього договору.

Найменування товару, його асортимент та ціна визначаються специфікацією (додаток № 1 до договору), що є його невід`ємною частиною (пункт 1.2 договору).

У розділі 2 договору сторони погодили, що поставка товару покупцю здійснюється окремими партіями силами (в т.ч. транспортом) та за рахунок постачальника на умовах DDP, відповідно до вимог Міжнародних правил щодо тлумачення термінів "Інкотермс" (в редакції 2010 року) та на підставі прийнятих постачальником до виконання замовлень покупця. Замовлення покупця оформлюється на підставі даних специфікації та повинне містити усі нижче передбачені дані:

- номер замовлення;

- дату подачі замовлення;

- дату поставки;

- найменування та адресу пункту поставки;

- найменування, асортимент і кількість товару.

Пунктами 2.6, 2.7 договору встановлено, що замовлення надсилається 1 раз на 2 тижні, понеділок, але не пізніше ніж за 24 години до передбаченого покупцем моменту поставки товару. Замовлення вважається прийнятим постачальником з дати та часу підтвердження отримання постачальником, зазначеного шляхом відповіді через email або телефонне повідомлення з чітким зазначенням, яка особа підтвердила отримання замовлення та прийняла його в роботу.

Відповідно до пункту 2.15 договору строк поставки товару погоджується сторонами у замовленні покупця. Сторони можуть також встановити графік поставок у редакції, погодженій сторонами у додатку № 3 до цього договору. У випадку розбіжності дати поставки, визначеної в замовленні покупця та графіку поставки, сторони беруть за основу дату поставки, яка узгоджена сторонами в замовленні покупця.

За умовами пункту 4.1 договору приймання товару за кількістю та якістю провадиться покупцем відповідно до:

- Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за кількістю, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 № П-6 за виключенням умов, встановлених цим договором та з урахуванням особливостей, передбачених цим договором;

- Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю, затвердженою постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 № П-7за виключенням умов, встановлених цим договором та з урахуванням особливостей, передбачених цим договором.

Приймання товару здійснюється уповноваженим представником покупця та починається з надання представником постачальника пакета документів на товар, передбачених пунктами 2.11, 3.3 цього договору і з вибиранням по одному екземпляру (одиниці) кожного найменування товару, який належить передачі покупцю по товарній (товарно-транспортній або видатковій) накладній, для його перевірки на відповідність замовленню (пункт 4.2 договору).

За змістом пункту 5.1 договору ціна на товар встановлюється в гривнях та базується (визначається) на підставі специфікацій (додаток № 1 до договору). До змісту специфікацій повинно входити наступне: найменування товару, його асортимент (номенклатура) та ціна на товар. Специфікація (специфікації) є невід`ємною частиною цього договору. Дата підписання специфікації покупцем є датою узгодження цін.

Згідно з пунктом 5.4 договору оплата за товар здійснюється протягом 65 календарних днів з моменту приймання-передачі товару та підписання накладної про прийняття товару. Здійснення розрахунків проводиться у понеділок, середу та п`ятницю щотижня орієнтуючись на дату настання платежу.

Пунктом 5.6 договору також передбачено, що для зручності розрахунків сторони щоквартально проводять звірку взаєморозрахунків до 15 числа місяця, наступного за останнім днем останнього місяця звітного кварталу. Дані, підтверджені сторонами в акті звірки взаєморозрахунків, є підставою для проведення остаточних розрахунків або проведення взаємозаліку зустрічних вимог.

Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами, скріплення печатками сторін та діє до 31.12.2022. Якщо за 20 календарних днів до закінчення строку дії цього договору жодна зі сторін не попередить письмово про свій намір розірвати або припинити дію цього договору, цей договір вважається пролонгованим на кожний календарний рік на тих же самих умовах (пункти 9.1, 9.2 договору).

На виконання умов договору позивач за первісним позовом поставив відповідачу за первісним позовом товар на загальну суму 251 274,12 грн.

У той же час, відповідачем за первісним позовом неналежним чином виконані зобов`язання з оплати поставленого товару, внаслідок чого виникла заборгованість на суму 176 257,12 грн, що і стало підставою для звернення до суду першої інстанції з даним позовом.

Звертаючись із зустрічним позовом у даній справі, позивач за зустріним позовом вказує, що відповідач за зустрічним позовом порушив взяті на себе за договором поставки від 01.07.2022 №891 зобов`язання, оскільки не поставив ТОВ "АК Просторпрод" замовлений обсяг товару, у зв`язку з чим просить стягнути з НВПП "Пласт" пеню у розмірі 146 487,78 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Зі змісту апеляційної скарги ТОВ "АК Просторпрод" убачається, що ним оскаржується рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні зустрічного позову щодо стягнення пені, отже висновки суду першої інстанції в іншій частині оскаржуваного рішення не є предметом апеляційного перегляду у цій справі.

Спір у даній справі як за первісним так і за зустрічним позовами виник у зв`язку з неналежним виконанням, на думку учасників справи, умов укладеного між ними договору поставки від 01.07.2022 №891.

Суд першої інстанції правильно визначив, що за своїм змістом та правовою природою укладений сторонами договір є договором поставки.

Відповідно до частини 1 статті 265 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами частин 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно статей 173, 174, 175 ГК України, статей 11, 202, 509 ЦК України, і згідно статті 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За змістом статті 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України).

Як вже зазначалося, за результатами розгляду зустрічного позову суд першої інстанції ухвалив рішення про відмову у його задоволенні.

Скаржник не погоджується з даним рішенням суду першої інстанції посилаючись на таке.

У період з 18.07.2022 по 20.06.2023 покупець надсилав на електронну пошту постачальника 38 замовлень на поставку товару, з яких відповідач за зустрічним позовом повністю виконав 8 та а частково виконав 6 замовлень.

Як стверджує позивач за зустрічним позовом, не виконаними залишилися 25 замовлень покупця.

Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Статтею 216 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Штрафними санкціями відповідно до статті 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного або неналежного виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з частиною 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Як встановлено умовами пункту 8.5 договору, при порушенні строків поставки товару постачальник сплачує покупцеві пеню у розмірі подвійної облікової ставки національного банку України від суми заборгованості за кожен день прострочення, яка діяла на момент прострочення платежу.

Зустрічний позов ТОВ "АК Просторпрод" щодо стягнення пені за прострочення поставки товару за спірним договором ґрунтувався на тому, що постачальник - НВПП "Пласт" поставку товару, відповідно до отриманих замовлень не здійснив, що за умовами укладеного договору є підставою для нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від непоставленого або недопоставленого товару за кожен день прострочення в загальному розмірі 146 487,78 грн.

Як убачається з оскаржуваного рішення, судом першої інстанції встановлено, що сторони підписали акт звіряння взаємних розрахунків за період з 01.07.2022 по 09.12.2022, який підтверджував наявність заборгованості покупця перед постачальником станом на 09.12.2022 на суму 176 257,12 грн.

Про зупинення відвантаження товару, з огляду на наявну заборгованість, НВПП "Пласт" повідомляло ТОВ "АК Просторпрод" у переписці на електронну адресу та у Вайбері, що підтверджується долученими до відзиву на зустрічну позовну заяву роздруківками.

Останнє відвантаження товару на виконання умов договору виконано постачальником 03.10.2022.

Як зазначалось вище, відповідно до пункту 2.7 договору замовлення вважається прийнятим постачальником з дати та часу підтвердження отримання постачальником зазначеного шляхом відповіді через email або телефонне повідомлення з чітким зазначенням, яка особа підтвердила отримання замовлення та прийняла його в роботу.

Місцевий господарський суд вірно встановив, що на замовленнях, доданих до зустрічної позовної заяви, відсутні підписи та печатки постачальника або написи, які б підтвердили прийняття таких замовлень в роботу та взяття постачальником на себе зобов`язань поставити товар за такими замовленнями.

За приписами статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вирогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.05.2021 № 910/8861/20.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що надані відповідачем за зустрічним позовом докази в їх сукупності є більш вірогідними на спростування заявленого зустрічного позову, ніж надані позивачем за зустрічним позовом доводи на доведення заявлених вимог.

За таких обставин, підстави для задоволення зустрічного позову ТОВ "АК Просторпрод" до НВПП "Пласт" про стягнення пені у розмірі 146 487,00 грн відсутні.

У зв`язку з наведеним, доводи відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом), викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції керується висновками, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Колегія суддів апеляційного господарського суду з огляду на викладене зазначає, що у даній постанові надано вичерпну відповідь на всі істотні, вагомі питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені скаржником в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції у вказаній справі про відмову у задоволенні зустрічного позову ТОВ "АК Просторпрод".

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Згідно з частиною 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 269 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Нормою статті 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що рішення місцевого господарського суду у даній справі в оскаржуваній частині відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається. Скаржником не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства щодо спростування висновків суду першої інстанції.

Судові витрати.

Згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АК Просторпрод" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.02.2024 у справі № 911/2021/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 15.02.2024 у справі № 911/2021/23 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 911/2021/23 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 26.07.2024.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Судді К.В. Тарасенко

Г.П. Коробенко