ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"30" липня 2024 р., м. Київ Справа № 911/602/19

Господарський суд Київської області у складі судді Черногуза А.Ф., перевіривши заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про видачу дублікату наказу

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Телко Україна»

до Фізичної особи-підприємця Голенок Зої Петрівни

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтаж-Буд»

про стягнення 1200335,81 грн,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Київської області перебувала справа №911/602/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Телко Україна» до Фізичної особи-підприємця Голенок Зої Петрівни про стягнення 1200335,81 грн.

Рішенням господарського суду Київської області від 10.07.2019 у справі №911/602/19 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Телко Україна» задоволено частково та стягнуто з Фізичної особи-підприємця Голенок Зої Петрівни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Телко Україна» 886848,11 грн вартості втраченого вантажу, 8868,48 грн інфляційних втрат, 2988,56 грн 3 % річних та 13480,58 грн судового збору.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.09.2019 було задоволено апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Телко Україна», рішення господарського суду Київської області від 10.07.2019 у справі № 911/602/19 скасовано в частині відмови у задоволенні позову про стягнення 199 556,88 грн. податку на додану вартість, 47 513,54 грн. ввізного мита, 2 976,51 інфляційних втрат, 1 003,04 грн. 3 % річних та прийнято нове рішення в цій частині. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Телко Україна» задоволені в частині стягнення 199 556,88 грн. податку на додану вартість, 47 513,54 грн. ввізного мита, 2 976,51 інфляційних втрат, 1 003,04 грн. 3 % річних; присуджено до стягнення з фізичної особи-підприємця Голенок Зої Петрівни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Телко Україна» 199 556,88 грн. податку на додану вартість, 47 513,54 грн. ввізного мита, 2 976,51 інфляційних втрат, 1 003,04 грн. 3 % річних, 17 246,33 грн. судового збору за подання позову та 27 007,57 грн. судового збору за подання апеляційної скарги; в іншій частині рішення господарського суду Київської області від 10.07.2019 у справі № 911/602/19 залишено без змін.

На виконання рішення господарського суду Київської області від 10.07.2019 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 30.09.2019 господарським судом Київської області 10.10.2019 було видано відповідний наказ.

До господарського суду Київської області 03.12.2021 від Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» надійшла заява від 29.11.2021 про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 911/602/19 її правонаступником.

Ухвалою від 13.12.2021 суд частково задовольнив заяву компанії та замінив у справі № 911/602/19 Товариство з обмеженою відповідальністю «Телко Україна» (стягувача) на його правонаступника Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 40, ) в частині стягнення 1102098,23 грн.

Разом з тим, суд відмовив у задоволенні заяви в частині стягнення 47656,89 грн, 17246,33 грн судового збору за подання позову та 27007,57 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

До Господарського суду Київської області 29.07.2024 було подано заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про видачу дублікату наказу, що датована 28.07.2024. Зазначена заява передана на розгляд судді А.Ф.Черногузу відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 29.07.2024.

Заявник просить суд видати йому дублікат наказу у справі № 911/602/19 щодо стягнення на користь ПрАТ СК «ПЗу Україна» з ФОП Голенок Зої Петрівни суми матеріальної шкоди у розмірі 1102098,23 грн.

Вбачається, що господарським судом у справі видавався єдиний наказ, що датований 10.10.2019, відповідно до якого з Фізичної особи-підприємця Голенок Зої Петрівни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Телко Україна було стягнуто 886848 (вісімсот вісімдесят шість тисяч вісімсот сорок вісім) грн. 11 коп. вартості втраченого вантажу, 47513 (сорок сім тисяч п`ятсот тринадцять) грн. 54 коп. візного мита, 199556 (сто дев`яносто дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят шість) грн. 88 коп. податку на додану вартість, 11844 (одинадцять тисяч вісімсот сорок чотири) грн. 99 коп. інфляційних втрат, 3991 (три тисячі дев`ятсот дев`яносто одна) грн. 60 коп. 3 % річних та 17246 (сімнадцять тисяч двісті сорок шість) грн. 33 коп. судового збору за подання позову та 27007 (двадцять сім тисяч сім) грн. 57 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

Тобто, оскільки у справі не міститься наказу про стягнення окремо матеріальної шкоди у розмірі 1102098,23 грн, то суд позбавлений можливості видати заявнику дублікат документу іншого змісту, що виключає суму стягнення судового збору, оскільки дублікат повинен в повній мірі відповідати документу, зміст якого він дублює.

Однак, оскільки заявник відповідно до ухвали Господарського суду Київської області від 13.12.2021 є правонаступником стягувача ТОВ «Телко Україна», то він має право на отримання виконавчого документу у справі відповідно до якого з відповідача на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» було стягнену частину коштів, присуджених до стягнення відповідно до рішення суду першої інстанції та постанови апеляційного суду.

Відтак, суд зазначає, що Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» має право на отримання саме дублікату наказу від 10.10.2019, що видавався у справі № 911/602/19.

Згідно з пп. 19.4 п. 19 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Перевіряючи заяву про видачу дубліката наказу суд встановив, що представник заявника вказав про обставину перебування у провадженні суду справи за позовом ТОВ «Телко Україна» до ФОП Голенок Зої Петрівни про стягнення матеріальної шкоди, повідомив про наявність ухвали про заміну сторони виконавчого провадження з ТОВ «Телко Україна» (стягувач) на його правонаступника ПрАТ СК «ПЗУ Україна» в частині стягнення 1102098,23 грн, зазначив про видачу судом наказу від 10.10.2019 та послався на підпункт 19.4 пункту 1 розділу ХІ Перехідні положення ГПК України. Також заявник стверджував, що строк пред`явлення наказу у справі є таким, що перервався і на дату подання заяви не сплив.

В той же час суд наголошує на тому, що підпункт 19.4 пункту 1 розділу ХІ Перехідні положення ГПК України передбачає видачу дублікату виконавчого документу у разі його втрати, що прямо вказано у зазначеній нормі Кодексу.

Однак, заявником не доведено до відома суду обставини втрати оригіналу наказу, не повідомлено обставин, що перешкоджали отриманню оригіналу документу у первісного стягувача та не подано доказів на підставі яких суд мав би змогу самостійно прийти до подібних висновків.

Відтак, оскільки у заяві не конкретизовано з яких підстав суд, здійснюючи розгляд заяви, повинен видати заявнику дублікат існуючого документу, існують лише припущення про втрату оригіналу наказу від 10.10.2019. Для задоволення заяви суд має достовірно знати про існування обставини, що можуть слугувати причиною для видачі заявнику дублікату документу, що видавався судом раніше: втрата оригіналу, що є умовою, яка передбачена нормою підпункту 19.4 пункту 1 розділу ХІ Перехідні положення ГПК України, або інші обставини, такі як наявність будь-яких перешкод для отримання оригіналу у первісного стягувача чи інше.

Суд акцентує увагу учасників справи, що господарське судочинство не здійснюється на підставі припущень, а має бути підтверджено належними документами. Статтею 14 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Поряд з тим статтею 13 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Враховуючи абсолютну відсутність у заяві доказів чи тверджень про наявність обставин втрати виконавчого документу, що не відповідає вимогам, що ставляться ГПК України для видачі дублікату виконавчого документу суд відмовляє у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» від 28.07.2024 про видачу дублікату наказу.

При цьому суд повідомляє заявника, що він не позбавлений можливості повторно звернутися до суду з аналогічною врахувавши зауваження суду та виправивши недоліки заяви про які йдеться у цій ухвалі, надавши відповідні пояснення та докази.

На підставі викладеного, керуючись ст. 13, 14, 234, підпунктом 19.4 пункту 1 розділу ХІ Перехідні положення ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» від 28.07.2024 про видачу дублікату наказу.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 ГПК України.

Ухвала суду підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені ст. ст. 254-256 ГПК України.

Ухвалу підписано 30.07.2024.

Суддя А.Ф. Черногуз