ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2024 Справа № 917/822/24

Господарський суд Полтавської області у складі судді Ківшик О.В., розглянувши справу

за позовною заявою Комунального підприємства "Полтава-сервіс" Полтавської міської ради, пров. Чайковського, 5, м. Полтава, 36002

до відповідача Приватного підприємства "Карсад І", вул. Степна 1, с. Розсошенці, Полтавський р-н, Полтавська обл., 38751

про стягнення 75 060,70 грн,

Секретар судового засідання: Сілаєа О.Ф.

Без виклику учасників справи,

установив:

1. Короткий зміст позовних вимог та заперечень.

Комунальне підприємство "Полтава-сервіс" Полтавської міської ради просить суд стягнути з відповідача Приватного підприємства "Карсад І" 75 060,70 грн. заборгованості за договором про співробітництво № 23 від 21.04.2021 р.

Викладені в позовній заяві вимоги позивач обґрунтовує порушенням відповідачем прийнятих на себе зобов`язань щодо своєчасного проведення компенсації за використання наданих йому прав відповідно до умов договору.

Правовими підставами позову визначено ст. 11, 525, 526, 530, 612, 615, 625, 626, 901, 903, 905 Цивільного Кодексу України та ст. 173, 193 Господарського Кодексу України.

На підтвердження обґрунтованості позовних вимог позивач надав наступні докази в копіях (а.с.10-64): акт 892 від 31.05.22, акт 227 від 31.01.22, акт 493 від 28.02.23, акт 551 від 28.02.22, акт 671 від 30.04.22, акт 699 від 31.03.23, акт 863 від 30.04.23, акт 1017 від 31.05.23, акт 1045 від 30.06.22, акт 1204 від 30.06.23, акт 1210 від 31.07.22, акт 1374 від 31.07.23, акт 1446 від 31.08.22, акт 1630 від 31.08.23, акт 1743 від 30.09.22, акт 2042 від 31.10.22, акт 2221 від 30.11.22, акт 7897 від 30.09.21, акт 8208 від 31.10.21, акт 8336 від 30.11.21, акт 8572 від 31.12.21, акт звірки 2, бухгалтерська довідка, виписка (2), Договір № 23, Додаткова угода №1, Додаткова угода №2, Додаткова угода №3, Додаткова угода №4, Додаткова угода №5, Додаткова угода №6, претензія, супровідний лист 208 від 05.03.2024, супровідний та акт звірки.

Відповідач подав до суду відзив вх. № 8084 від 07.06.2024, у якому просить суд відмовити у позові, стверджуючи про наступне:

- Позивачем до позовної заяви надано акти надання послуг на загальну суму 374 760,44 грн, а не 526 109,68 грн, як зазначено у позовній заяві, за даними позивача відповідач сплатив 451 048,91 грн, тому наданими позивачем доказами підтверджується заборгованість позивача перед відповідачем в розмірі 76 288,47 грн;

- розрахунок ціни позову є сумою розбіжності, яка сталася в результаті помилки в бухгалтерському обліку Позивача.

Так, Позивачем, в якості доказу за позовом до Відповідача по іншій справі №917/778/24, яка знаходиться в провадженні у судді Господарського суду Полтавської області Кльопова І.Г., надані бухгалтерські довідки, які свідчать про те, що бухгалтером Позивача частково погашається заборгованість Відповідача по договору № 23 в рахунок переплати по іншим договорам, укладеним між Позивачем та Відповідачем, тобто проведення іншої господарської діяльності та проведення інших господарських операції.

Сума, у відповідності до бухгалтерських довідок Позивача, на яку погашена заборгованість Відповідача по договору № 23 складає 36680,18 грн. (1827,57 грн.+ 20200,15 грн. + 14652,46 грн.).

Таким чином, відповідно до бухгалтерських довідок Позивача, заборгованість Позивача перед Відповідачем складає 112 968,65 грн (76288,47 грн. + 36680,18 грн.).

На підтвердження наявності інших господарських операцій між Позивачем та Відповідачем, Відповідачем надається бухгалтерська довідка за вих. № 17/24 від 29.05.24, у відповідності до якої встановлено, що в результаті всієї господарської діяльності по співробітництву Відповідачем сплачено Позивачу всього 3776077,67 грн.;

- 27.11.23 Позивачем надана позовна заява до Господарського суду Полтавської області про стягнення з Відповідача заборгованості в сумі 408 593,34 грн по низці договорів, у тому числі по договору № 23 про співробітництво від 21.04.21 на суму 15642,29 грн. Дана заява була зареєстрована за № 917/2124/23. Ухвалою судді Господарського суду Полтавської області Киричук О.А. від 09.01.24 її було залишено без розгляду.

На підтвердження обґрунтованості позовних вимог позивач надав наступні докази в копіях (а.с. 185-187): бухгалтерська довідка за вих № 17/24 від 29.05.2024, позовна заява від 27.11.23 на суму 408 593,34 грн.

Інших заяв по суті спору до суду не надходило.

2. Процесуальні питання, вирішені судом.

17.05.2024 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Комунального підприємства "Полтава-сервіс" Полтавської міської ради до Приватного підприємства "Карсад І" про стягнення 75 060,70 грн. заборгованості за договором про співробітництво № 23 від 21.04.2021 р.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.05.2024 справу № 917/822/24 розподілено судді Ківшик О.В.

20.05.2024 року Комунального підприємства "Полтава-сервіс" Полтавської міської ради було подано до Господарського суду Полтавської області заяву б/н від 20.05.2024 р. (вх. № 7056) про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на всіх рахунках у всіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, та на майно (рухоме та нерухоме) Приватного підприємства "Карсад І" (ідентифікаційний код юридичної особи 36422178) в межах суми позову у розмірі 75 060,70 грн.

Суд ухвалою від 22.05.2024 року відмовив у задоволенні заяви Комунального підприємства "Полтава-сервіс" Полтавської міської ради б/н від 20.05.2024 р. (вх. № 7056 від 20.05.2024 р.) про забезпечення позову у справі № 917/822/24.

Суд ухвалою від 22.05.2024 року позовну заяву залишив без руху, надав строк для усунення недоліків та встановив спосіб їх усунення.

24.05.2024 року від Комунального підприємства "Полтава-сервіс" Полтавської міської ради надійшла заява про усунення недоліків (вх № 7339), недоліки позовної заяви усунено в строку та спосіб, встановлений судом.

Суд ухвалою від 29.05.2024 року прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі, ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання), встановив сторонам строки для подання суду заяв по суті спору.

Суд ухвалою від 29.07.2024 року відмовив в задоволенні заяви позивача про продовження строку на подання відповіді на відзив, відповідь на відзив (вх. № 8929 від 26.06.2024 р.) у справі № 917/822/24 залишив без розгляду.

Сторони клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суду не надали.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

3. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи.

21.04.2021 року між Комунальним підприємством "Полтава-сервіс" Полтавської міської ради та Приватним підприємством "Карсад І" укладено Договір про співробітництво № 23 (далі Договір, а.с. 143-144).

При цьому сторони узгодили, зокрема, наступне:

- Комунальне підприємство "Полтава-сервіс" Полтавської міської ради з метою ефективної роботи по створенню та облаштуванню додаткових місць для зберігання автотранспорту на комунальній стоянці по вул. Нікітченка, 7а у м. Полтава, передає Приватному підприємству "Карсад І" права по організації та створенню належних умов для зберігання автотранспорту на комунальних автостоянках, а Приватне підприємство "Карсад І" в компенсацію за використання цих прав сплачує Комунальному підприємству "Полтава-сервіс" Полтавської міської ради грошові кошти (п. 1.1 Договору);

- Плата за наданими згідно з умовами цього Договору правами становить 188 729,82 грн з ПДВ за рік та 15 727,48 грн з ПДВ за місяць (п. 3.1 Договору);

- Нарахування починається з 20 березня 2021 року (п. 3.2 Договору);

- Плата за користування правами вноситься Приватним підприємством "Карсад І" у грошовій формі щомісяця у розмірі 1/12 частини річної суми визначеної у пункту 3.1 Договору протягом 10 (десяти) календарних днів наступним за останнім календарним днем місяця, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок КП, що зазначений у реквізитах сторін (п. 3.4 Договору);

- Договір укладено терміном з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року (п. 5.1.Договору).

28.01.2022 року між Комунальним підприємством "Полтава-сервіс" Полтавської міської ради та Приватним підприємством "Карсад І" укладено Додаткову угоду № 1 до Договору про співробітництво № 23 (далі Додаткова угода № 1, а.с. 135), відповідно до якої сторони узгодили, зокрема, наступне :

- пункт 5.1 розділу 5 Договору виклали у такій реакції: "цей Договір укладено на термін з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2022 року" (п. 1 Додаткової угоди № 1);

- пункт 3.1 розділу 3 Договору виклали у такій редакції : "Плата за наданими згідно з умовами цього Договору правами становить 186 213,95 грн з ПДВ за рік та 15 517,83 грн з ПДВ за місяць" (п. 2 Додаткової угоди № 1);

- пункт 3.2 розділу 3 Договору виклали у такій редакції : "Нарахування плати за даною додатковою угодою починається з 01 січня 2022 року " (п. 3 Додаткової угоди № 1).

12.04.2022 року між Комунальним підприємством "Полтава-сервіс" Полтавської міської ради та Приватним підприємством "Карсад І" укладено Додаткову угоду № 2 до Договору про співробітництво № 23 (далі Додаткова угода № 2, а.с. 136), відповідно до якої сторони узгодили, зокрема, наступне :

- пункт 3.1 розділу 3 Договору виклали у такій редакції : "Плата за наданими згідно з умовами цього Договору правами становить 12 471,35 грн з ПДВ за місяць" (п. 1 Додаткової угоди № 2);

- пункт 3.2 розділу 3 Договору виклали у такій редакції : "Нарахування плати за даною додатковою угодою починається з 01 квітня 2022 року по 31 травня 2022 року" (п. 2 Додаткової угоди № 2).

01.06.2022 року між Комунальним підприємством "Полтава-сервіс" Полтавської міської ради та Приватним підприємством "Карсад І" укладено Додаткову угоду № 3 до Договору про співробітництво № 23 (далі Додаткова угода № 3, а.с. 141), відповідно до якої сторони узгодили, зокрема, наступне :

- пункт 3.1 розділу 3 Договору виклали у такій редакції : "Плата за наданими згідно з умовами цього Договору правами становить 186 213,99 грн з ПДВ за рік та 15 517,83 грн з ПДВ за місяць" (п. 1 Додаткової угоди № 3);

- пункт 3.2 розділу 3 Договору виклали у такій редакції : "Нарахування плати за даною додатковою угодою починається з 01 червня 2022 року та діє до кінця воєнного стану в Україні" (п. 2 Додаткової угоди № 3).

29.12.2022 року між Комунальним підприємством "Полтава-сервіс" Полтавської міської ради та Приватним підприємством "Карсад І" укладено Додаткову угоду № 4 до Договору про співробітництво № 23 (далі Додаткова угода № 4, а.с. 140), відповідно до якої сторони узгодили, зокрема, наступне :

- пункт 5.1 розділу 5 Договору виклали у такій реакції: "цей Договір укладено на термін з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2023 року" (п. 1 Додаткової угоди № 4).

Додаткову угоду № 5 до Договору сторони до справи не надали, на наявність такої не посилаються.

01.08.2023 року між Комунальним підприємством "Полтава-сервіс" Полтавської міської ради та Приватним підприємством "Карсад І" укладено Додаткову угоду № 6 до Договору про співробітництво № 23 (далі Додаткова угода № 6, а.с. 142), відповідно до якої сторони узгодили, зокрема, наступне :

- пункт 3.1 розділу 3 Договору виклали у такій редакції : "Плата за наданими згідно з умовами цього Договору правами становить в рік 198 860,65 грн, в т.ч. ПДВ 33 143,44 грн, та 16 571,72 грн з ПДВ за місяць" (п. 1 Додаткової угоди № 6);

- пункт 3.2 розділу 3 Договору виклали у такій редакції : "Нарахування плати за даною додатковою угодою починається з 01 серпня 2023 року " (п. 2 Додаткової угоди № 6).

Між сторонами на виконання умов Договору в редакції відповідних Додаткових угод підписані акти надання послуг за найменуванням "Право по організації автостоянки по вул. Нікітченка 7а" (а.с. 88-131 132): акт від 31.08.2021 № 7547 на суму 15727,48 грн, акт від 30.09.2021 № 7897 на суму 15727,48 грн, акт від 31.10.2021 № 8208 на суму 15 727,48 грн, акт від 30.11.2021р № 8336 на суму 15727,48 грн, акт від 31.12.2021 № 8572 на суму 15 727,48 грн, акт від 31.01.2022 № 227 на суму 15517,83 грн, акт від 28.02.2022 № 551 на суму 15 517,83 грн, акт від 31.03.2022 № 598 на суму 15517,83 грн, акт від 30.04.2022 № 671 на суму 12471,35 грн, акт від 31.05.2022 № 892 на суму 12471,35 грн, акт від 30.06.2022 № 1045 на суму 15517,83 грн, акт від 31.07.2022 № 1210 на суму 15517,83 грн, акт від 31.08.2022 № 1446 на суму 15517,83 грн, акт від 30.09.2022 № 1743 на суму 15517,83 грн, акт від 31.10.2022 № 2042 на суму 15517,83 грн, акт від 30.11.2022 № 2221 на суму 15517,83 грн, акт від 31.12.2022 № 2381 на суму 15517,83 грн, акт від 28.02.2023 № 493 на суму 16571,72 грн, акт від 31.03.2023 № 699 на суму 16571,72 грн, акт від 30.04.2023 № 863 на суму 16571,72 грн, акт від 31.05.2023 № 1017 на суму 16571,72 грн, акт від 30.06.2023 № 1204 на суму 16571,72 грн, акт від 31.07.2023 № 1374 на суму 16571,72 грн, акт від 31.08.2023 № 1630 на суму 16571,72 грн.

Зазначені акти підписані представниками сторін та скріплені печатками сторін.

Жодних зауважень щодо наданих послуг матеріали справи не містять.

Як стверджує у позовній заяві позивач, в подальшому ним направляли акти надання послуг ПП "Карсад І", але відповідні акти не поверталися з підписами. Доказів як на підтвердження цієї обставини, так і на її спростування суду сторонами не надано.

Позивач зазначає, що на виконання умов Договору ПП "Карсад І" зобов`язувався перерахувати на рахунок КП "Полтава-сервіс" ПМР за надання послуг за період з 30.04.2021 року по 31.12.2023 року грошові кошти в сумі 526 109,68 грн, перераховано грошові кошти в сумі 451 048,91 грн, заборгованість відповідача за Договором станом на 31.12.2023 року складає 75 060,77 грн.

У позовній заяві вказано, що КП "Полтава-сервіс" ПМР супровідним листом № 208 від 05.03.2024 року (а.с. 166) відповідачеві направлені, зокрема, акти звірки взаємних розрахунків за Договором, за період з квітня 2021 року по 31 грудня 2023 року, проте допустимих доказів на підтвердження цієї обставини (чек, квитанція чи накладна пошти та опис вкладення) суду не надано.

КП "Полтава-сервіс" ПМР направив відповідачу претензію № 320 від 18.03.2024 року (а.с. 153-154) з вимогою про невідкладне перерахування 75 060,77 грн заборгованості з оплати послу за Договором.

З огляду на відсутність реагування на претензію, вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 75 060,70 грн. заборгованості.

4. Норми права, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення, та висновки господарського суду за результатами вирішення спору.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Правочин за приписами ст. 204 ЦК України є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Положеннями статей 627, 628 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Приписами частини 1 статті 67 Господарського кодексу України (далі ГК України) унормовано, що відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Враховуючи правову природу укладеного договору, кореспондуючи права та обов`язки його сторін, суд дійшов висновку, що договір є змішаним, оцінка правомірності заявлених вимог з огляду на зазначені позивачем підстави позову має здійснюватися з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з надання послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Під виконанням зобов`язання розуміється вчинення боржником та кредитором взаємних дій, спрямованих на виконання прав та обов`язків, що є змістом зобов`язання.

Невиконання зобов`язання має місце тоді, коли сторони взагалі не вчиняють дій, які складають зміст зобов`язання, а неналежним виконанням є виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Цивільне законодавство базується на принципі обов`язкового виконання сторонами зобов`язань за договором. Одним із загальних принципів цивільного законодавства є принцип свободи договору, який закріплений у статтях 3 та 627 Цивільного кодексу України. Свобода договору включає й вільне визначення сторонами його умов, де фіксуються взаємні права та обов`язки учасників.

Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд (стаття 6 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як встановлено судом вище, у п. 3.1 Договору (з урахуванням Додаткових угод) сторони узгодили розмір щомісячної плати за послуги, у п. 3.4 Договору сторони узгодили порядок та строк щомісячної оплати за послуги.

З урахуванням наведених вище норм права, сторони скористалися наданою їх законодавцем можливістю врегулювати у Договорі свої правовідносини щодо визначення порядку та умов надання послуг і їх оплати на власний розсуд, встановивши як порядок надання послуг за Договором, так і їх оплати:

- з 30.04.2021 по 01.01.2022 року щомісячна вартість послуг становила 15 727,48 грн з ПДВ за умовами Договору ;

- з 01.01.2022 року по 01.04.2022 року щомісячна вартість послуг становила 15 517,83 грн з ПДВ за умовами Додаткової угоди № 1 до Договору;

- з 01.04.2022 року по 31.05.2022 року щомісячна вартість послуг становила 12 471,35 грн з ПДВ за умовами Додаткової угоди № 2 до Договору;

- з 01.06.2022 року по 01.01.2023 року щомісячна вартість послуг становила 15 517,83 грн з ПДВ за умовами Додаткової угоди № 3 до Договору;

- з 01.01.2022 року по 31.12.2023 року щомісячна вартість послуг становила 16 571,72 грн з ПДВ за умовами Додаткової угоди № 4 та № 6 до Договору

та мала бути сплачена відповідачем щомісяця протягом 10 (десяти) календарних днів наступним за останнім календарним днем місяця, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок КП, що зазначений у реквізитах сторін.

Суд зазначає, що відповідачем не заперечується факт надання позивачем послуг за Договором протягом періоду з 30.04.2021 року по 31.12.2023, відзив ґрунтується лише на незгоді із ціною позову та наявністю актів надання послуг лише за період з серпня 2021 року по серпень 2023 року включно.

Проте укладений між сторонами Договір не ставить в залежність оплату послуг з наявністю акту їх надання.

Згідно з ч. 1 ст. 79 ГПК наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до с. 79 ГПК України стандарт доказування підкреслює необхідність зіставлення судом доказів, які надають позивач та відповідач. Тобто з уведенням в дію вказаного стандарту доказування необхідним є не надання достатньої кількості доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Тобто, на суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж ні.

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень, неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини, з урахуванням поданих доказів, видається більш вірогідним, ніж протилежний (п. 6.19, 6.20 постанови Верховного Суду від 04.02.2021 у справі № 910/11534/18).

Оскільки матеріали справи не містять доказів щодо дострокового розірвання Договору чи визнання його недійсним, виходячи з правомірності правочину відповідно до ст. 204 ЦК України до застосовуючи стандарт вірогідності доказів, суд вважає докази на підтвердження надання послу позивачем за період з серпня по грудень 2023 року включно більш вірогідними, ніж спростування їх надання посиланням на відсутність актів.

Однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Тобто цивільний оборот ґрунтується на презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних відносин, які вправі розраховувати саме на таку поведінку інших учасників, яка відповідатиме зазначеним критеріям і уявленням про честь та совість.

Відповідно до ст. 599 ЦК України та ст. 202 ГК України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не почав його виконувати або не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідачем не надано жодного допустимого доказу на підтвердження оплати отриманих послуг протягом вказаного періоду, як то платіжне доручення відповідно до Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", та після втрати чинності цим Законом платіжна інструкція відповідно до Закону України "Про платіжні послуги".

Посилання сторін на бухгалтерські довідки судом як правомірні не оцінюються, оскільки останні не містять інформації, на підставі яких первинних документів вони складені, що не дає суду можливості надати їх оцінку з огляду на належність до цієї справи.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з положеннями 13 Господарського процесуального кодексу України. судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України» від 28.10.2010р. №4241/03 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Відповідно до ч.23 рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України» за заявою №63566/00 суд нагадує, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

При цьому суд зазначає, що згідно вимог ч.1 ст.14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Господарський суд, проаналізувавши наведені вище норми матеріального права в аспекті спірних правовідносин, зазначає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 75 060,77 грн заборгованості підтверджуються поданими доказами з урахуванням стандарту вірогідності доказів та обґрунтовані нормами матеріального права, не спростовані відповідачем допустимими доказами, судом не виявлено на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, тому суд дійшов висновків про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Стосовно розподілу судових витрат.

При пред`явленні даного позову позивачем сплачено до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в загальному розмірі 3 028,00 грн, про що свідчить відповідна виписка (а.с. 67).

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 129, 232-233, 237-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Карсад І" (вул. Степна 1, с. Розсошенці, Полтавський р-н, Полтавська обл., 38751, ) на користь Комунального підприємства "Полтава-сервіс" Полтавської міської ради (пров. Чайковського, 5, м. Полтава, 36002, ) 75 060,70 грн заборгованості та 3 028,00 грн судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Рішення підписане 29.07.2024 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Суддя О.В.Ківшик