ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

06 серпня 2024 року м.Харків Справа № 913/275/24

Провадження №6/913/275/24

Господарський суд Луганської області у складі судді Драгнєвіч О.В., розглянувши заяву представника Фермерського господарства "КРИНИЧНЕ", адвоката Колісниченко А.С., про відвід судді Драгнєвіч О.В. б/н від 04.08.2024 у справі №913/275/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "САТЕЛЛИТ", вул.Євгена Коновальця, буд.32-Б, офіс 1019, м. Київ, 01133

до Фермерського господарства "КРИНИЧНЕ", вул.Міловська, буд.68-А, смт.Мілове, Старобільський район Луганської області, 92500

про стягнення 4 406 612 грн 30 коп.,

без повідомлення (виклику) представників сторін.

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Господарського суду Луганської області в провадженні судді Драгнєвіч О.В. знаходиться справа №913/275/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "САТЕЛЛИТ" до Фермерського господарства "КРИНИЧНЕ" про стягнення збитків в сумі 4 406 612 грн 30 коп., понесених у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем як постачальником зобов`язань за договором поставки №Р90027 від 30.07.2020, а саме не здійснення поставки у визначений договором строк - до 15.10.2020, насіння соняшника українського походження врожаю 2020 року у кількості 1 000, 000 тон.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на положення п.8.1., п.8.5 договору та зазначає, що у зв`язку із нездійсненням відповідачем поставки вказаного товару у визначений строк, ТОВ "САТЕЛЛИТ" з метою забезпечення безперервного технологічного процесу виробництва на підприємстві (заміщення непоставленого насіння) придбало необхідну кількість насіння соняшнику у інших постачальників, однак за більш високою ціною, ніж це було передбачено договором, що призвело до реальних збитків позивача, які останній заявляє до відшкодування.

Наразі у справі триває підготовче провадження, учасники надали суду заяви по суті.

В призначене судове засідання 01.08.2024 прибули представники обох сторін.

На виконання вимог протокольної ухвали суду від 18.07.2024 у встановлений строк від позивача надійшли додаткові пояснення від 26.07.2024, в яких позивач повідомив які саме договори були укладені ТОВ «САТЕЛЛИТ» у період з 22.10.2020 року по 29.10.2020 року, окрім вказаних у позовній заяві, щодо поставки насіння соняшника українського походження врожаю 2020 року з умовами по строку поставки товару не пізніше 12.11.2020 року (навів їх перелік, вказав реквізити, контрагента по договору, кількість придбаного насіння соняшника та ціну за тонну).

Суд розглянув та долучив подані пояснення позивача від 26.07.2024 до матеріалів справи.

01.08.2024 від відповідача надішли два клопотання про витребування доказів від 31.07.2024, які, як було з`ясовано судом, містять однаковий зміст за виключенням прохальної частини.

Зокрема, в другому клопотанні про витребування доказів від 31.07.2024 відповідач просив: 1) поновити (продовжити) строк для подання клопотання про витребування доказів як такий, що пропущено з поважних причин;

2) витребувати у ТОВ «САТЕЛЛИТ» інформацію щодо усіх договорів купівлі-продажу, поставки, постачання, виробництва, контрактації сільськогосподарської продукції, інших незалежно від назви договорів, за яким у власність ТОВ «Сателлит» мало перейти насіння соняшника українського походження врожаю 2020 року за період з 22.10.2020 по 31.12.2020, а саме: реквізити договору (дата, номер); контрагент, вартість за одну тонну та кількість тон що має бути поставлено; а також строки поставки.

За результатами розгляду поставлених судом на обговорення в судовому засіданні двох клопотань відповідача про витребування доказів від 31.07.2024 судом було проголошено вступну та резолютивну частини ухвали від 01.08.2024, якою :

1) клопотання Фермерського господарства "КРИНИЧНЕ" від 31.07.2024 про витребування доказів, яке подано помилково, залишено без розгляду;

2) клопотання Фермерського господарства "КРИНИЧНЕ" від 31.07.2024 про витребування доказів залишено без задоволення. Відмовлено в задоволенні клопотання про поновлення (продовження) строку для подання клопотання про витребування доказів.

Крім того, протокольною ухвалою суду від 01.08.2024: задоволено усне клопотання представників відповідача про відкладення судового засідання в підготовчому провадженні; відкладено судове засідання у підготовчому провадженні на 20.08.2024 о 12 год. 00 хв.; явку представників сторін визнано необов`язковою; вирішино повідомити учасників справи ухвалою - повідомленням.

05.08.2024 через систему "Електронний суд" від представника Фермерського господарства "КРИНИЧНЕ", адвоката Колісниченко А.С., надійшла до суду заява про відвід судді Драгнєвіч О.В. б/н від 04.08.2024 у справі №913/275/24.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 05.08.2024 заява передана на розгляд судді Драгнєвіч О.В.

Суд враховує, що право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі - Конвенція) закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Згідно з ч.ч.1-3, 7-8 ст.39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч.1 ст.32 цього Кодесу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі.

Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Відповідно до положень ст.35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст.36 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Статтею 36 ГПК України визначено, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Згідно з ч.3 ст.38 ГПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

В обґрунтування заяви про відвід судді представник Фермерського господарства "КРИНИЧНЕ", адвокат Колісниченко А.С., зазначив, що суддя Драгнєвіч О.В. підлягає відводу від розгляду справи №913/275/24 оскільки дії судді, на думку представника відповідача, щодо розгляду цієї справи та прийняті процесуальні рішення викликають сумніви в неупередженості судді при розгляді справи та вказують на заінтересованість судді щодо розгляду та вирішення існуючого між сторонами спору.

Зокрема заява представника обгрунтована п.п.3, 5 ст. 35 ГПК України, згідно яких суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Представник відповідача вважає, що про упередженість та заінтересованість судді у

результаті розгляду справи свідчить наступне:

- прийняття позовної заяви та відкриття провадження, хоча її форма та зміст, за твердженнями представника відповідача, не відповідала вимогам, встановленим ГПК України;

- відповідачем було заявлено клопотання від 04.06.2024 про залишення позовної заяви без руху для приведення її у відповідність до форми та змісту, однак ухвалою суду від 18.06.2024 у задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без руху було відмовлено;

- 10.06.2024 від позивача надійшли: заперечення на клопотання (заяву) про зупинення провадження по справі; заперечення на клопотання (заяву) про залишення позовної заяви без руху; відповідь на відзив; які, на думку відповідача, не були оформлені у відповідності до вимог ГПК України, тому відповідачем було подано клопотання про повернення без розгляду вказаних документів позивачу, які на переконання відповідача, не були належним чином оформлені. Однак, ухвалою суду від 18.06.2024 в задоволенні клопотання відповідача було відмовлено;

- з метою підтвердження власної позиції по справі та об`єктивною неможливістю отримання відповідних доказів самостійно відповідачем було заявлено клопотання від 04.06.2024 про витребування доказів, які, на думку відповідача, мають безпосереднє значення для правильного вирішення цієї справи, в якому відповідач просив витребувати у позивача копії усіх договорів купівлі-продажу, поставки, постачання, виробництва, контрактації сільськогосподарської продукції, інших незалежно від назви договорів, за яким у власність ТОВ «Сателлит» мало перейти насіння соняшника українського походження врожаю 2020 року з доказами виконання вказаних договорів (накладними, актами приймання-передачі, платіжними дорученнями щодо оплати тощо) за період з 22.10.2020 (дата розірвання договору останнім) по 31.12.2020 (відповідно кінець 2020 року).

Однак, протокольною ухвалою суду від 18.07.2024 у задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів від 04.06.2024 було відмовлено.

В протокольній ухвалі судом наведені підстави відмови в задоволенні клопотання: відповідач клопотання сформулював не у відповідності до вимог ст.81 ГПК України (не зазначив конкретні договори поставки, які відповідач просить витребувати у позивача, відсутні реквізити для ідентифікації таких документів та дані, що такі договори укладалися; заявлена вимога фактично носить характер припущення; визначений відповідачем в клопотанні період та обсяг договорів виходить за межі предмету спору, не стосується обставин, які потребують доведення та може призвести до порушення прав іншої сторони щодо збереження комерційної таємниці пов`язаної з господарською діяльністю).

- крім того, протокольною ухвалою суду від 18.07.2024 встановлено позивачу строк до 26.07.2024 включно, в який зобов`язано надати додаткові письмові пояснення - повідомити чи укладалися договори купівлі-продажу/поставки насіння соняшника українського походження врожаю 2020 року із подібними кваліфікаційними вимогами з договорами, які були надані позивачем на заміщення та які містить основний договір поставки, укладений з відповідачем, за період з 22.10.2020 по 29.10.2020 з умовами по строку поставки товару не пізніше 12.11.2020 (вказати реквізити у разі укладення).

Представник відповідача стверджує, що жодних мотивів встановлення саме таких істотних критеріїв для обмеження інформації щодо договорів позивача (а саме період укладання з 22.10.2020 по 29.10.2020 та строк поставки за укладеними договорами - не пізніше 12.11.2020 судом не було наведено в судовому засіданні; в той же час, на переконання представника відповідача, зазначені критерії витребовуваної інформації з обставинами справи не корелюються.

З огляду на що, представник відповідача посилається на існування обґрунтованих сумнівів щодо наявності позапроцесуального спілкування судді із позивачем (його представниками) по справі і повідомлення таких критеріїв суду саме останніми, оскільки саме за визначених критеріїв позивач мав би можливість надати саме ті договори, які б підтверджували саме його позицію по справі, і приховати ті договори, які могли б слугувати підставою для заперечень відповідача;

- відповідачем також було заявлено клопотання про витребування доказів від 31.07.2024, в якому просив витребувати у позивача інформацію щодо усіх договорів купівлі-продажу, поставки, постачання, виробництва, контрактації сільськогосподарської продукції, інших незалежно від назви договорів, за яким у власність ТОВ «Сателлит» мало перейти насіння соняшника українського походження врожаю 2020 року за період з 22.10.2020 по 31.12.2020, а саме: реквізити договору (дата, номер); контрагент, вартість за одну тонну та кількість тон що має бути поставлено; а також строки поставки.

Однак, ухвалою суду від 01.08.2024 було відмовлено в задоволенні вказаного клопотання відповідача, що за твердженням представника відповідача, підкреслює, що суд цікавлять лише договори із заздалегідь встановленими критеріями, які, на думку представника відповідача, надають можливість позивачу в своїх процесуальних інтересах надати саме ті договори, які б підтверджували сааме його позицію по справі, і приховати ті договори, які могли б слугувати підставою для заперечень відповідача.

Надаючи оцінку вказаним доводам представника відповідача, суд виходить із того, що вирішення судом заявлених стороною клопотань під час розгляду спору (зокрема, щодо залишення позову без руху; повернення без розгляду учаснику поданих заяв по суті, інших поданих пояснень, документів; витребування судом доказів, тощо) є процесуальною дією, відповідним рішенням судді, ухваленим за результатами розгляду конкретного клопотання учасника, заявленого під час розгляду спору.

З огляду на що, за висновком суду, припущення представника відповідача про упередженість та заінтересованість судді Драгнєвіч О.В. у результаті розгляду справи за наслідками прийнятих суддею рішень за результатами розгляду заявлених відповідачем клопотань, є безпідставними.

Суд наголошує, що розглядаючи кожну конкретну судову справу (здійснюючи правосуддя) суддя самостійно визначає коло законодавства, що регулює спірні правовідносини, застосовує його, здійснює його тлумачення, вирішує питання про розгляд заяв та клопотань учасників судового процесу та надає правову оцінку обставинам справи на підставі саме внутрішнього переконання, що ґрунтується на приписах Закону.

Крім того, у відповідності до положень ч.4 ст.35 ГПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу судді.

Адже, наразі процесуальним Законом встановлено право учасників судового процесу на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення у випадку незгоди з прийнятим судовим рішенням з мотивів саме невірного застосування матеріального чи (або) процесуального права.

У рішенні в справі "Білуха проти України" Європейський суд з прав людини з посиланням на його усталену практику вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію Європейський суд з прав людини вказує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі "Білуха проти України", пункти 50, 52).

У справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено різноманітними способами.

У даному контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Гаусшильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Як вже зазначалося вище, в своїй заяві про відвід, представник відповідача, в якості підстави для відводу і обставин відсутності неупередженості, наявності заінтересованності судді щодо результату розгляду спору, посилається на процесуальні рішення, прийнятті судом під час розгляду справи щодо заявлених відповідачем клопотань. І як вбачається зі змісту заяви про відвід, представник відповідача із прийнятими судом під час розгляду справи рішеннями щодо заявлених відповідачем клопотань не погоджується.

Разом з цим, суд зауважує про те, що вирішення питань про застосування чинного законодавства, а також прийняття судом відповідних рішень за результатами розгляду заявлених учасниками справи клопотань та поданих заяв, є виключним правом судді, в провадженні якого знаходиться справа.

При цьому, результат вирішення вказаних клопотань не може свідчити про упереджене ставлення судді відповідно до позивача чи відповідача, інших учасників судового процесу, оскільки наявність чи відсутність підстав для відводу судді не може ставиться в залежність від результату застосування судом норм чинного законодавства чи результату ухвалення судом рішень за наслідками розглянутих заяв та клопотань учасника під час розгляду спору.

У відповідності до положень ч.4 ст.35 ГПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу судді.

Окремо суд зауважує представнику відповідача також про те, що наразі мотиви ухвалених судом рішень за наслідками розглянутих клопотань та заяв відповідача були викладені судом в ухвалах суду від 18.06.2024, від 01.08.2024, в протокольній ухвалі від 18.07.2024 у справі №913/275/24, із наведенням відповідного обґрунтування.

Твердження представника відповідача про прийняття судом протокольної ухвали від 18.07.2024, якою встановлено позивачу строк до 26.07.2024 включно, в який зобов`язано надати додаткові письмові пояснення - повідомити чи укладалися договори купівлі-продажу/поставки насіння соняшника українського походження врожаю 2020 року із подібними кваліфікаційними вимогами з договорами, які були надані позивачем на заміщення та які містить основний договір поставки, укладений з відповідачем, за період з 22.10.2020 по 29.10.2020 з умовами по строку поставки товару не пізніше 12.11.2020 (вказати реквізити у разі укладення) без зазначення судом мотивів визначення періоду, за який зобов`язано позивача надати відповідну інформацію (саме з 22.10.2020 по 29.10.2020 з умовами по строку поставки товару не пізніше 12.11.2020), з огляду на що, представник відповідача стверджує про існування обґрунтованих сумнівів щодо наявності позапроцесуального спілкування судді із позивачем (його представниками) по справі і повідомлення таких критеріїв суду саме останніми, є безпідставними та спростовуються звукозаписом судового засідання від 18.07.2024, в якому в присутності представника відповідача судом було проголошено відповідну протокольну ухвалу та для обох сторін судом додатково були роз`яснені підстави визначення періоду, за який суд вбачав необхідним, враховуючи предмет та підстави заявленого позову, отримати від позивача додаткові пояснення щодо укладених договорів.

Крім того, не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Відповідно до положень ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 ст.77 ГПК України також передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, заявником не доведено наявність обставин, з якими закон, зокрема, ст.35 ГПК України, пов`язує наявність підстав для відводу судді.

Решта доводів заявника не свідчать про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості, об`єктивності судді, або заінтересованості судді у результаті розгляду цієї справи, та, відповідно, також не можуть бути підставою для відводу.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення поданої заяви представником ФГ "КРИНИЧНЕ", адвокатом Колісниченко А.С., про відвід судді Драгнєвіч О.В. б/н від 04.08.2024, про необґрунтованість заявленого відводу, оскільки твердження про упередженість, необ`єктивність чи заінтересованість судді у результаті розгляду справи, наведені в її обґрунтування, не доведені належними доказами та не знайшли свого підтвердження під час розгляду цієї заяви; в той же час доводи представника відповідача, викладені в заяві, стосуються прийнятих суддею процесуальних рішень під час розгляду справи, з якими наразі відповідач не згодний, а отже, не можуть бути підставою для відводу судді Драгнєвіч О.В. від розгляду цієї справи.

Окремо суд звертає увагу на положення ч.1 ст.43 ГПК України, якою передбачено, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення (п.1 ч.2 ст.43 ГПК України).

Суд зазначає, що як вбачається з матеріалів справи, наразі представниками відповідача до суду подано майже одночасно 04.08.2024 три заяви про відвід судді Драгнєвіч О.В. від розгляду справи з наведенням однакових підстав для відводу судді в кожній заяві.

Разом з цим, суд звертає увагу представників відповідача на положення ч.ч.2, 3 ст.135 ГПК України, згідно якої у випадку повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, суд, з урахуванням конкретних обставин, може стягнути в дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу штраф у сумі від п`яти до п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У випадку зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд, з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника.

Відповідно до ч.3 ст.39 ГПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою ст.32 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.35-36, 38-39, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Відвід судді Драгнєвіч О.В. визнати необґрунтованим.

2. Заяву представника Фермерського Господарства "КРИНИЧНЕ", адвоката Колісниченко А.С., про відвід судді Драгнєвіч О.В. б/н від 04.08.2024 від розгляду справи №913/275/24 передати для визначення судді в порядку, встановленому ч.1 ст.32 ГПК України, та розгляду відповідно до ч.3 ст.39 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею 06.08.2024 та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Олена ДРАГНЄВІЧ