ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.07.2024м. СумиСправа № 920/430/24

Господарський суд Сумської області у складі судді Жерьобкіної Є.А.,

за участю секретаря судового засідання Гордієнко Ж.М.,

Розглянувши в порядку загального позовного провадження справу № 920/430/24

за позовом Державного підприємства «ІНФОТЕХ» (04050, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 15 Б, )

до відповідача Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 )

про стягнення 1045214 грн 25 коп.

представники учасників справи:

від позивача ОСОБА_1 ,

від відповідача ОСОБА_2 ,

1. Стислий виклад позицій сторін у справі.

1.1. 17.04.2024 позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість на загальну суму 1045214 грн 25 коп., в тому числі: 903609 грн 71 коп. борг за використану електричну енергію за договором про закупівлю товарів для забезпечення потреб безпеки та оборони № 83/336 КЕС від 06.11.2023, 67909 грн 44 коп. пеня, 63252 грн 63 коп. штраф, 5566 грн 35 коп. 3% річних, 4876 грн 08 коп. інфляційні втрати.

1.2. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що ним виконано зобов`язання за договором на суму 903609 грн 71 коп. Відповідач у визначений строк не здійснив оплату електричної енергії, , що стало підставою звернення до суду з позовними вимогами про стягнення боргу, пені, штрафу, 3% річних та інфляційних втрат.

1.3. Відповідач у поданому відзиві не заперечує наявність заборгованості за поставлену електричну енергію за листопад грудень 2023 року в розмірі 903609 грн 71 коп., проте, не погоджується щодо нарахування штрафних санкцій, та просить суд відмовити позивачу в частині стягнення 67909 грн 44 коп. пені, 63252 грн 63 коп. штрафу, 5566 грн 35 коп. 3 % річних, 4876 грн 08 коп. інфляційних втрат.

2. Заяви, які подавались сторонами. Процесуальні дії, які вчинялись судом.

2.1. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.04.2024, справу № 920/430/24 призначено судді Жерьобкіній Є.А.

2.2. Ухвалою від 19.04.2024 Господарський суд Сумської області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 920/430/24; призначив підготовче засідання на 22.05.2024, 11:45; надав відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 165 ГПК України; надав позивачу семиденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подання відповіді на відзив відповідно до ст. 166 ГПК України; надав відповідачу семиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення до ст. 167 ГПК України.

2.3. Представник позивача Державного підприємства «Інфотех», адвокат Щербина Віра Миколаївна, звернулася до суду із заявою про участь у судових засіданнях у цій справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (вх. № 2172 від 29.04.2024).

2.4. Ухвалою від 30.04.2024 Господарський суд Сумської області задовольнив заяву представника позивача про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів у справі № 920/430/24; забезпечив участь представника позивача Державного підприємства «Інфотех», адвоката Щербини Віри Миколаївни, у судовому засіданні 22 травня 2024 об 11:45 та у всіх наступних судових засіданнях у цій справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

2.5. 10.05.2024 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву (вз № 1403 від 10.05.2024), згідно якого не заперечує наявність заборгованості за поставлену електричну енергію за листопад грудень 2023 року в розмірі 903609 грн 71 коп., проте, не погоджується щодо нарахування штрафних санкцій, та просить суд відмовити позивачу в частині стягнення 67909 грн 44 коп. пені, 63252 грн 63 коп. штрафу, 5566 грн 35 коп. 3 % річних, 4876 грн 08 коп. інфляційних втрат.

2.6. 13.05.2024 від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. № 1417 від 13.05.2024), в якій вважає безпідставними та таким, що суперечать вимогам чинного законодавства посилання відповідача на відсутність бюджетних коштів, та згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

2.7. У судовому засіданні 22.05.2024 Господарський суд Сумської області, за участю представника позивача, постановив протокольну ухвалу про оголошення перерви в судовому засіданні до 19.06.2024, 11:00; повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання в порядку ст. 120 Господарського процесуального кодексу України.

2.8. .30.05.2024 від представника позивача надійшла заява (вх. № 1648 від 30.05.2024) про зміну прізвища представника позивача, у зв`язку з укладенням шлюбу з Щербини на ОСОБА_3 .

2.9. 05.06.2024 представник Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, ОСОБА_2 , подав до суду заяву (вх. № 2675 від 05.06.2024), згідно якої представник відповідача просить суд забезпечити участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі № 920/430/24 з Шосткинського міськрайонного суду Сумської області (41100, Сумська область, м. Шостка, вул. Свободи, 63).

2.10. Ухвалою від 05.06.2024 Господарський суд Сумської області задовольнив заяву представника відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції; доручив Шосткинському міськрайонному суду Сумської області забезпечити проведення судового засідання у справі № 920/430/24, призначеного на 19.06.2024, 11:00, в режимі відеоконференції в приміщенні Шосткинського міськрайонного суду Сумської області, за участю представник відповідача Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України - ОСОБА_2 .

2.11. У судовому засіданні 19.06.2024 Господарський суд Сумської області, за участю представників учасників справи, керуючись ст. 42, 177, 181, п. 3 ч. 2 ст. 185, ст. 232 Господарського процесуального кодексу України, постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 22.07.2024, 10:30.

2.12. Ухвалою від 19.06.2024 Господарський суд Сумської області доручив Шосткинському міськрайонному суду Сумської області забезпечити проведення судового засідання у справі № 920/430/24, призначеного на 22.07.2024, 10:30, в режимі відеоконференції в приміщенні Шосткинського міськрайонного суду Сумської області; у судовому засіданні в режимі відеоконференції братиме участь представник відповідача Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України - ОСОБА_2 .

2.13. Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подання доказів в обґрунтування своїх позицій по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарський суд, в межах наданих йому повноважень, створив належні умови для реалізації учасниками процесу своїх прав.

3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

3.1. Пунктом 3.1.9 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Постанова) «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» (далі - Правила) передбачено, що споживання електричної енергії без укладення відповідних договорів на роздрібному ринку не допускається.

3.2. 06.11.2023 між позивачем Державним підприємством «ІНФОТЕХ» (постачальник) та відповідачем Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України (споживач) укладено договір № 83/336 КЕС про закупівлю товарів для забезпечення потреб безпеки і оборони, згідно якого встановлено порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції, споживачу постачальником та укладається сторонами, з урахування положень Закону України «Про ринок електричної енергії», Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - Правила), затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 та постанови Кабінету Міністрів України № 1275 від 11.11.2022 «Про затвердження особливостей здійснення оборонних закупівель на період дії правового режиму воєнного стану» (п. 1.1 договору).

3.3. Відповідно до пункту 2.1 договору, постачальник продає електричну енергію споживачу за кодом ДК 021:20-5 «Електрична енергія» для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

3.4. Очікуваний обсяг та строк постачання товару визначається у Комерційній пропозиції, яка є додатком 2 до цього договору. Очікуваний обсяг постачання товару відповідає очікуваному обсягу закупівлі послуг з розподілу (передачі) електричної енергії в оператора системи. Обсяги закупівлі товару можуть бути змінені відповідно до умов договору та ПРРЕЕ. (п. 2.3 договору).

3.5. Початком постачання товару споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднанні, яка є Додатком 1 до цього договору (п. 3.1 договору).

3.6. Підписання заяви-приєднання відповідачем підтверджує факт його приєднання до умов публічного договору про постачання електричної енергії споживачу.

3.7. Згідно заяви-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу, що є Додатком 1 до договору, відповідач приєднується до умов договору на умовах комерційної пропозиції постачальника № 83/336-КЕС та керується умовами комерційних даних, що зазначені в таблиці.

3.8. Заявою-приєднання сторони визначили строк надання рахунку за спожиту електричну енергію та строк його оплати, а саме:

Постачальник по 15 число (включно) місяця, наступного за звітним (розрахунковим), оформлює рахунок на оплату за фактично спожиту електричну енергію та акт постачання електричної енергії, і в цей же строк надає їх споживачу.

Оплата рахунка. акта постачання електричної енергії за фактично спожиту електричну енергію має бути здійснена споживачем протягом 5-ти робочих днів від дня його отримання.

Підтвердженням постачання товару є узгоджений акт постачання електричної енергії (купівлі-продажу) або інформація надана оператором, з яким споживач уклав договір розподілу електричної енергії оператор.

3.9. Факт надання послуги за договором оформлюється актом купівлі-продажу електричної енергії, який укладається за звітний період. Споживач зобов`язаний протягом 5 робочих днів з дати отримання від постачальника акта, у разі відсутності обґрунтованих заперечень, підписати такий акт та повернути один примірник постачальнику (п. 5.23, 5.24 договору).

3.10. У випадку ненадходження, у визначений договором строк, до постачальника письмової мотивованої відмови споживача від підписання акта, зобов`язання постачальника перед споживачем вважається належним чином виконаними, а акт - фактично узгодженим сторонами на шостий робочий день з моменту його отримання (п. 5.27 договору).

3.11. Відповідно до п. 5.5 договору, ціна товару вважається погодженою з моменту підписання обома сторонами акту купівлі-продажу електричної енергії.

3.12. Відповідно до п. 15.1 договору, сторони дійшли спільної згоди, що умови договору застосовуються до відносин між сторонами, які виникли з 01.10.2023 та договір діє до завершення воєнного стану, оголошеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовженого, а в частині оплати за поставлений товар до повного виконання сторонами узятих на себе зобов`язань. Строк дії договору та постачання електричної енергії, автоматично продовжується у разі продовження воєнного стану, але не довше ніж до 31.12.2023.

3.13. Позивач направив на адресу споживача рахунки та акти купівлі-продажу електричної енергії, що узгоджені та підписані споживачем:

- акт купівлі-продажу електричної енергії № 23-0611-11/1 від 29.12.2023 р. на загальну суму 363914 грн 95 коп (обсяг - 56983,763 кВт*год), дата одержання: 19.01.2024;

- акт купівлі-продажу електричної енергії № 23-0611-12 від 16.01.2024 р. на загальну суму 539694 грн. 76 коп. (обсяг - 90 070,000 кВт*год) дата одержання: 04.01.2024.

3.14. Пунктом 5.12 договору передбачено, що оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за купований товар відповідно до умов цього договору. Оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту його отримання споживачем.

3.15. За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством (п. 10.4 договору).

3.16. Відповідно до п. 10.2 договору, за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а - за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості, відповідно до ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України.

3.17. Комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до договору, сторони визначили очікуваний обсяг поставлення товару 60160,4278 кВт*год.

3.18. Згідно п. 8 Заяви-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу, що є Додатком 1 до договору, оператором системи, з яким споживач уклав договір про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії є АТ «СУМИОБЛЕНЕРГО».

3.19. Згідно листа АТ «Сумиобленерго» № 53/905 від 22.01.2024, надано інформацію щодо фактичного обсягу розподіленої електричної енергії, яка була поставлена електропостачальником ДП «ІНФОТЕХ» споживачу (ЕІС-код: 62Z176) за період 01.04.2023-31.12.2024 (а. с. 16).

3.20. Листом від 22.12.2023 Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України повідомила ДП «ІНФОТЕХ», що у випадку нестачі коштів за спожиту електричну енергію в поточному році, гарантує оплату в 2024 році, як спожиту в січні місяці (а. с. 16).

3.21. Станом на момент подання позовної заяви, заборгованість відповідача (споживача) за договором в сумі 903609 грн 71 коп. не сплачена, тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на свою користь заборгованість на загальну суму 1045214 грн 25 коп., в тому числі: 903609 грн 71 коп. борг за використану електричну енергію за договором про закупівлю товарів для забезпечення потреб безпеки та оборони № 83/336 КЕС від 06.11.2023, 67909 грн 44 коп. пеня, 63252 грн 63 коп. штраф, 5566 грн 35 коп. 3% річних, 4876 грн 08 коп. інфляційні втрати.

4. Оцінка суду, висновки суду та законодавство, що підлягає застосуванню.

4.1. Відповідно до ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

4.2. Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обув`язку.

4.3. Частина 2 цієї статті передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу

4.4. Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

4.5. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Основними видами господарських зобов`язань є майново-господарські зобов`язання та організаційно-господарські зобов`язання.

4.6. Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

4.7. Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

4.8. Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

4.9. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

4.10. Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

4.11. Відповідно до ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

4.12. Згідно із абзацом 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

4.13. Відповідно до ст. 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачу (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

4.14. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України «Про ринок електричної енергії».

4.15. Згідно з ч. 6, 7 ст. 276 Господарського кодексу України, розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору.

4.16. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

4.17. Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

4.18. Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

4.19. Споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів (п. 1 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

4.20. Адміністратор комерційного обліку на ринку електричної енергії відповідно до правил ринку, кодексу комерційного обліку та інших нормативно-правових актів: надає дані комерційного обліку електричної енергії адміністратору розрахунків та іншим учасникам ринку; створює та управляє базами даних комерційного обліку електричної енергії, а також централізованими реєстрами постачальників послуг комерційного обліку, точок комерційного обліку та автоматизованих систем, що забезпечують комерційний облік електричної енергії (пункти 4, 5 ч. 2 ст. 53 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

4.21. Відповідно до пп. 2 п. 5.5.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, № 312 від 14.03.2018, споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

4.22. Згідно пп. 3 п. 5.5.5 Правил, споживач електричної енергії зобов`язаний за умови неповної оплати за спожиту електричну енергію припинити власне електроспоживання відповідно до умов договору.

4.23. Нормами пп. 21 п. 5.5.5 Правил передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язаний розраховувати та складати баланс електричної енергії власних мереж.

4.24. Згідно п. 8 заяви-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу, що є Додатком 1 до договору, оператором системи, з яким споживач уклав договір про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії є АТ «СУМИОБЛЕНЕРГО».

4.25. Відповідно до п. 10 постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018, до запуску електронної платформи Датахаб адміністратора комерційного обліку функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії, у тому числі адміністрування процедури зміни постачальника електричної енергії у межах території ліцензованої діяльності, виконує відповідний оператор системи розподілу (ОСР).

4.26. Організація комерційного обліку електричної енергії та надання даних комерційного обліку електричної енергії здійснюється у відповідності до Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП № 311від 14.03.2018.

4.27. Відповідно до п. 9.14.1 Кодексу комерційного обліку електричної енергії адміністратор комерційного обліку (АКО) має передавати адміністратору розрахунків (АР) та учасникам ринку сертифіковані дані комерційного обліку в обсязі, необхідному та достатньому для проведення ними розрахунків та виставлення рахунків своїм контрагентам.

4.28. Згідно з п. 12.4.4 Кодексу комерційного обліку електричної енергії з дати запуску інформаційного обміну між учасниками ринку через Датахаб, функції АКО з ведення реєстрів точок комерційного обліку, адміністрування процесів зміни електропостачальника, адміністрування припинення електропостачання та агрегації даних комерційного обліку виконують оператори системи за місцем провадження ними господарської діяльності з розподілу/передачі електричної енергії.

4.29. Згідно з ч. 3 п. 3.1.6 ПРРЕЕ постачання електричної енергії споживачу здійснюється лише за умови, якщо споживач є стороною діючого договору про надання послуг з розподілу електричної енергії.

4.30. Відповідно п. 4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 (ПРРЕЕ), розрахунки між споживачем та електропостачальником здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.

4.31. Відповідно до п. 4.13 ПРРЕЕ, для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі, на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку.

4.32. Пункти 4.12 та 4.13 ПРРЕЕ передбачено, що обсяг споживання товару по кожному об`єкту споживання споживача визначається на підставі даних комерційного обліку. Організація порядку здійснення комерційного обліку споживання електричної енергії Споживачем здійснюється відповідно до вимог Кодексу комерційного обліку та інших нормативно-правових актів України.

4.33. При здійсненні нарахувань, позивачем використано інформацію, надану АТ «Сумиобленерго» про спожиті відповідачем обсяги електричної енергії.

4.34. Суд установив, що за договором № 83/336 КЕС від 06.11.2023, згідно акту купівлі-продажу електричної енергії № 23-0611-11/1 від 29.12.2023 позивачем поставлено відповідачу електричну енергію на суму 363914 грн 95 коп., згідно акту купівлі-продажу електричної енергії № 23-0611-12 від 16.01.2024 на суму 539694 грн 76 коп.

4.35. Зважаючи на вищевикладене та виходячи з положень ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що надані позивачем акти купівлі-продажу електричної енергії, підписані та скріплені печатками сторін, є належним доказом передачі товару відповідачу, тому, виконання позивачем своїх зобов`язань на суму 903609 грн 71 коп. здійснено належним чином, та визнається відповідачем.

4.36. Жодних заперечень з приводу отримання електричної енергії відповідачем суду надано не було. Крім того, листом до ДП «ІНФОТЕХ» відповідач гарантував сплату заборгованості в 2024 році, як спожиту в січні місяці.

4.37. Суд при розгляді справи приймає до уваги відсутність у відповідача будь-яких заперечень та претензій щодо належного виконання позивачем зобов`язань з передачі електричної енергії.

4.38. Враховуючи факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань щодо своєчасної та повної оплати отриманої електричної енергії, суд вважає правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми основного боргу в розмірі 903609 грн 71 коп.

Щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

4.39. Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання , на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

4.40. Згідно наданого позивачем розрахунку, за прострочення оплати поставленої електричної енергії, відповідачу нараховані 5566 грн 35 коп. 3% річних та 4876 грн 08 коп. інфляційних втрат.

4.41. Відповідно до ч. 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України, суд при ухваленні рішення не може виходити в рішенні за межі позовних вимог.

4.42. Враховуючи встановлений судом факт прострочення відповідачем грошового зобов`язання перед позивачем, перевіривши розрахунок позивача щодо нарахування 3 % річних та інфляційних втрат, не виходячи за межі позовних вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги частині стягнення 5566 грн 35 коп. 3% річних та 4876 грн 08 коп. інфляційних втрат підлягають задоволенню.

Щодо стягнення пені та штрафу.

4.43. Відповідно до частини другої статті 193 Господарського кодексу України, порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

4.44. Згідно з приписами статей 216-218 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

4.45. Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина перша статті 230 ГК України).

4.46. Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

4.47. За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

4.48. Частиною четвертою статті 231 Цивільного кодексу України визначено, що розмір штрафних санкцій встановлюється законом. У разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договорі розмірі.

4.49. Законодавець пов`язує можливість застосування штрафних санкцій за порушення строків виконання зобов`язань саме з умовами їх встановлення у договорі за відсутності законодавчого врегулювання розміру таких санкцій.

4.50. Частиною шостою статті 231 Господарського кодексу України визначено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

4.51. Відповідно до п. 10.2 договору, за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а - за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості, відповідно до ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України.

4.52. Суд установив, що позивачем нараховано відповідачу:

Пеню:

- за актом купівлі-продажу електричної енергії № 23-0611-11/1 від 29.12.2023 (дата одержання 19.01.2024) за період з 29.01.2024 до 02.04.2024 в сумі 23654 грн 47 коп.;

- за актом купівлі-продажу електричної енергії № 23-0611-12 від 16.01.2024 (дата одержання 01.01.2024) за період з 12.01.2024 до 02.04.2024 в сумі 44254 грн 97 коп.

Штраф 7%:

- за актом купівлі-продажу електричної енергії № 23-0611-11/1 від 29.12.2023 в сумі 25474 грн 04 коп.;

- за актом купівлі-продажу електричної енергії № 23-0611-12 від 16.01.2024 в сумі 37778 грн 63 коп.

4.53. Суд перевірив розрахунок позивача, установив, що сума пені, що підлягає нарахуванню за актом купівлі-продажу електричної енергії № 23-0611-11/1 від 29.12.2023 за період з 29.01.2024 до 02.04.2024 складає 19199 грн 99 коп., за актом купівлі-продажу електричної енергії № 23-0611-12 від 16.01.2024 за період з 12.01.2024 до 02.04.2024 складає 35994 грн 40 коп.

4.54. Враховуючи встановлений судом факт прострочення відповідачем зобов`язань за договором та те, що право на стягнення пені та розмір штрафу самостійно встановлені сторонами у договорі, правомірною та обґрунтованою є вимога позивача про стягнення з відповідача 55194 грн 39 коп. пені та 63252 грн 63 коп. штрафу.

4.55. В частині стягнення пені в сумі 12715 грн 05 коп. суд відмовляє за необґрунтованістю.

4.56. Разом з цим, відповідач у відзиві заперечує проти нарахування пені, штрафу, 3% річних та інфляційних витрат та просить суд відмовити в позові в цій частині, оскільки Військова частина НОМЕР_1 є бюджетною організацією та розпорядником коштів 3-го рівня, яка фінансується з державного бюджету України та діє в межах отриманих бюджетних призначень і фінансування, отриманих через розпорядника бюджетних коштів.

4.57. В обґрунтування заперечень, відповідач вказує та те, що коштів для оплати спожитої електричної енергії в листопаді грудні 2023 в 2024 році на рахунках частини не було, відповідне фінансування не надходило.

4.58. Враховуючи вказані обставини, суд зазначає наступне.

4.59. Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

4.60. Відповідно до ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій; при цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Згідно до ч. 2 ст. 233 Господарського кодексу України, у разі якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

4.61. У даній нормі під «іншими учасниками господарських відносин» слід розуміти третіх осіб, які не беруть участь у правовідносинах між боржником та кредитором, проте, наприклад, пов`язані з кредитором договірними відносинами. Якщо порушення зобов`язання учасника господарських відносин не потягло за собою значні збитки для іншого господарюючого суб`єкта, то суд може зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

4.62. Відповідно до ст. 3, ч. 3 ст. 509 Цивільного кодексу України, загальними засадами цивільного законодавства та, водночас, засадами на яких має ґрунтуватися зобов`язання між сторонами є добросовісність, розумність і справедливість. Із мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013 вбачається, що неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для боржника і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

4.63. Інститут зменшення неустойки судом є ефективним механізмом забезпечення балансу інтересів сторін порушеного зобов`язання. Тому, судом враховано факт часткового погашення суми основного боргу за укладеним між сторонами договором, стягнення сум інфляційних втрат та відсотків річних, які мають забезпечити баланс інтересів сторін.

4.64. У правовій позиції «Щодо підстав для зменшення розміру штрафних санкцій» Верховний Суд (пункт 13 постанови Верховного Суду від 08.05.2018 у справі № 924/709/17) наголошує, що за змістом наведених вище норм зменшення розміру заявлених до стягнення штрафних санкцій є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені та штрафу та розмір, до якого підлягає зменшенню. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

При цьому обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

4.65. Наведеної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові № 924/709/17 від 08.05.2018.

4.66. Суд зазначає, що неустойка має подвійну правову природу. Вона є водночас способом забезпечення виконання зобов`язання та мірою відповідальності за порушення виконання зобов`язання, завданням якого є захист прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання боржником. Завданням неустойки, як способу забезпечення виконання зобов`язання та міри відповідальності, є одночасно дисциплінування боржника (спонукання до належного виконання зобов`язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання шляхом компенсації можливих втрат.

4.67. Господарські санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань.

4.68. Відтак, застосування неустойки має здійснюватися із дотриманням принципу розумності та справедливості.

4.69. У вирішенні питання про зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки суду належить брати також до уваги ступінь виконання основного зобов`язання, поважність причин несвоєчасного виконання відповідачем зобов`язання, поведінку відповідача, яка свідчить про вжиття ним всіх можливих заходів до виконання зобов`язання. Вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.05.2019 у справі № 910/11733/18 та від 04.06.2019 у справі № 904/3551/18).

4.70. Отже, для того щоб неустойка не набула ознак каральної санкції, діє правило частини третьої статті 551 ЦК України про те, що суд вправі зменшити розмір неустойки, якщо він є завеликим порівняно зі збитками, які розумно можна було б передбачити. Якщо неустойка стягується понад збитки (частина перша статті 624 ЦК України), то вона також не є каральною санкцією, а має саме компенсаційний характер. Така неустойка стягується не понад дійсні збитки, а лише понад збитки у доведеному розмірі, які, як правило, є меншими за дійсні збитки. Для запобігання перетворенню неустойки на каральну санкцію суд має застосовувати право на її зменшення. Тож право суду на зменшення неустойки є проявом принципу пропорційності у цивільному праві.

4.71. Главою 24 ГК України загальні засади відповідальності учасників господарських відносин врегульовано таким чином, що господарсько-правова відповідальність передбачена за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Тож справедливість, добросовісність, розумність як загальні засади цивільного законодавства є застосовними у питаннях застосування господарсько-правової відповідальності.

4.72. Господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань. Отже, якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18).

4.73. Наявними у справі доказами підтверджено факт прострочення відповідачем зобов`язань за договором в частині оплати за отриману електричну енергію.

4.74. Враховуючи інтереси обох сторін, виходячи із загальних засад, встановлених ст. 3 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку про доцільність зменшення розміру пені та штрафу, що підлягають стягненню з відповідача, нараховані за актом купівлі-продажу електричної енергії № 23-0611-11/1 від 29.12.2023 на користь позивача на 99%.

4.75. Водночас суд враховує відсутність в матеріалах справи доказів того, що порушення відповідачем зобов`язання завдало збитків позивачу. Стягнення судом частини пені та штрафу забезпечує інтереси позивача у зв`язку з вчиненим порушенням іншою стороною договору.

4.76. Згідно п. 3.17.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26 грудня 2011 року у разі зменшення неустойки в резолютивній частині судового рішення зазначається про часткове задоволення позову і розмір суми неустойки, що підлягає стягненню. Судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.

4.77. За викладених обставин, з наявністю яких законодавство пов`язує зменшення заявленого до стягнення розміру штрафних санкцій, враховуючи баланс інтересів сторін, адекватність обсягу і міри відповідальності відповідача за допущене прострочення оплати електричної енергії, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача 551 грн 94 коп. пені, 632 грн 53 коп. штрафу.

5. Розподіл судових витрат між сторонам.

5.1. Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

5.2. Відповідно до ч. 1, 2, п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

5.3. Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 1 січня 2024 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 3028 гривень.

5.4. За приписами ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

5.5. Суд установив, що позивачем заявлено 1 вимогу майнового характеру стягнення 1045214 грн 25 коп.

5.6. Як доказ сплати судового збору позивачем до позову додано платіжну інструкцію № 11050 від 08.04.2024 на суму 15678 грн 21 коп.

5.7. Разом з цим, враховуючи ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання цього позову підлягав сплаті судовий збір в сумі 12542 грн 57 коп.

5.8. Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору в сумі 12389 грн 99 коп. покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 2, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь Державного підприємства «ІНФОТЕХ» (04050, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 15 Б, ) 903609 грн 71 коп. боргу, 551 грн 94 коп. пені, 632 грн 53 коп. штрафу, 5566 грн 35 коп., 3% річних, 4876 грн 08 коп. інфляційних втрат, 12389 грн 99 коп. витрат зі сплати судового збору.

3. В частині стягнення 12715 грн 05 коп. пені відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене та підписане суддею 01.08.2024.

Суддя Є.А. Жерьобкіна