ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02 серпня 2024 рокуСправа № 912/1896/24

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Коваленко Н.М.,

розглянувши заяву №б/н та б/д Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк"

про забезпечення позову

у справі №912/1896/24 від 02.08.2024

за позовом: Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (далі - АТ КБ "Приватбанк"), код ЄДР 14360570, вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001, адреса для листування: вул. Набережна Перемоги, 30, м. Дніпро, 49094

до відповідача 1.: Фермерського господарства "Каскад Грейн" (далі - ФГ "Каскад Грейн"), код ЄДР 39108391, вул. Злинська (Пушкіна), 23, с. Злинка, Маловисківський р-н, Кіровоградська обл., 26232

відповідача 2.: гр. ОСОБА_1 (далі - гр. ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

про стягнення 3 400 248,16 грн,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява АТ КБ "Приватбанк" до ФГ "Каскад Грейн", гр. ОСОБА_1 з вимогами:

1. Відкрити загальне провадження у справі.

2. Залучити до участі у справі до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору на стороні позивача

- Міністерство фінансів України, відповідно до ст. 50 ГПК України.

3. Стягнути солідарно з Фермерського господарства "КАСКАД ГРЕЙН" (, місцезнаходження: 6232, УКРАЇНА, ОБЛ. КІРОВОГРАДСЬКА, Р-Н. МАЛОВИСКІВСЬКИЙ, С. ЗЛИНКА, ВУЛ ПУШКІНА, Б. 23) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд 1Д ) заборгованість яка виникла з кредитного договору №39108391-КД-2 вiд 19-05-2023, а саме: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 1595500,00 грн., заборгованість за процентами у розмірі 209248,16 грн.

4. Стягнути солідарно з Фермерського господарства "КАСКАД ГРЕЙН" (, місцезнаходження: 6232, УКРАЇНА, ОБЛ. КІРОВОГРАДСЬКА, Р-Н. МАЛОВИСКІВСЬКИЙ, С ЗЛИНКА, ВУЛ. ПУШКІНА, Б. 23) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" (01001, м Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д ) заборгованість перед державою за зворотною вимогою за сплаченою гарантією у розмірі 1595500,00 грн.

5. Вирішити питання про розподіл судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем 1. свого зобов`язання, що полягає у несплаті чергового платежу відповідно до графіку за Кредитним договором №39108391-КД-2 від 19.05.2023. Відповідач 2. несе солідарну відповідальність, як поручитель відповідача 1., за невиконання останнім своїх зобов`язань за кредитним договором відповідно до Договору поруки №31108391-ДП-2/1 від 19.05.2023. Враховуючи те, що зобов`язання відповідача 1. забезпечено гарантією Міністерства фінансів України, позивач звернувся із відповідною вимогою до гаранта, який здійснив виплату в розмірі, передбаченому гарантією. Своє право на стягнення за зворотною вимогою за сплаченою гарантією до боржника Гарант реалізує шляхом наділення позивача повноваженнями на стягнення з відповідача 1. сплаченої відповідно до гарантії суми. (п. 6.1.- 6.2. Договору гарантії).

Ухвалою від 02.08.2024 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі №912/1896/24, ухвалив справу №912/1896/24 розглядати за правилами загального позовного провадження, залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Міністерство фінансів України, встановив учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

Крім того, разом з позовною заявою до господарського суду надійшла заява №б/н та б/д позивача про забезпечення позову з вимогами:

1. Забезпечити позов шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить поручителю: ОСОБА_1 ОСОБА_1 , а саме:

- земельну ділянку, кадастровий номер: :04:000:0240, площа (га): 2.5702, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 208;

- земельну ділянку, кадастровий номер: :03:000:0146, площа (га): 2.4106, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 020;

В обґрунтування поданої заяви зазначено таке.

Відповідач 1. тривалий час не виконує взяті на себе зобов`язання, не здійснює щомісячних погашень заборгованості по кредиту, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість.

Також, відповідач 1. та поручитель відповідач 2. не вживають жодних заходів на погашення заборгованості та не мають наміру цього робити, хоча й мають майнові ресурси.

Незастосування заходів забезпечення позову може призвести до істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду.

Виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язане з обставинами наявності у боржника присудженої до стягнення суми заборгованості. Заборона відчуження або арешт майна, які накладаються судом для забезпечення позову про стягнення грошових коштів, мають на меті подальше звернення стягнення на таке майно у разі задоволення позову.

При цьому обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Можливість накладення арешту на майно, не обмежуючись грошовими коштами відповідача, в порядку забезпечення позову у спорі про стягнення грошових коштів є для позивача додатковою гарантією того, що рішення суду у разі задоволення позову буде реально виконане та позивач отримає задоволення своїх вимог.

Крім того, у разі задоволення позову у справі про стягнення грошових коштів боржник матиме безумовну можливість розрахуватись із позивачем, за умови наявності у нього грошових коштів у необхідних для цього розмірах, без застосування процедури звернення стягнення на майно боржника.

У відповідача 1. наявна заборгованість за Кредитним договором, яка станом на 23.07.2024 становить 3 319 175,31 грн. відповідно до розрахунку заборгованості, в тому числі перед державою у сумі 3 400 248,16 грн.

Надаючи оцінку діям відповідача 1. щодо довготривалої несплати боргу, позивач вважає недобросовісною поведінку відповідача 1. в контексті загальних засад цивільного законодавства та договірних зобов`язань, передбачених статтями 3, 509 Цивільного кодексу України.

Відтак, позивач просить накласти арешт на майно, оскільки за вказаних обставин у разі невжиття запропонованих позивачем заходів забезпечення позову у цій справі цілком можливе чергове відчуження відповідачами об`єктів рухомого майна та/чи нерухомого майна й створення ситуації появи нових власників спірного об`єкта нерухомості, а відтак і нових судових спорів.

Відчуження зазначеного вище майна на користь третіх осіб до моменту відкриття виконавчого провадження може унеможливити виконання рішення суду у цій справі.

В розрізі вищевикладеного та враховуючи ухилення відповідача 1. від свого обов`язку щодо задоволення вимог кредитора, існує реальний ризик ускладнення виконання рішення суду.

В свою чергу, як стало відомо позивачу з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, у власності відповідача 2. ОСОБА_1 (інформаційна довідка №388262624) виявлено:

1. земельну ділянку, кадастровий номер: :02:000:1393, площа (га): 3.84, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 231, місце знаходження: Кіровоградська область, Маловисківський район, Злинська сільська рада.

2. земельна ділянка, Площа (га): 3.7897, Адреса: Кіровоградська обл., Маловисківський р., с/рада. Злинська, Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:17.

Крім цього, у заяві позивача про забезпечення позову містяться відомості, що в забезпечення належного виконання зобов`язань відповідачем 1. за кредитним договором між позивачем та відповідачем 2.: ОСОБА_2 ... було укладено договір поруки ...

На виконання ч. 5 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), позивачем до заяви про забезпечення позову додано платіжну інструкцію, що підтверджує сплату судового збору, у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглядаючи заяву №б/н та б/д позивача про забезпечення позову, господарський суд враховує таке.

Згідно з ч. 1-2 ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до ст. 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною відповідачу вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у п. 1 - 9 цієї частини.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

За змістом наведених норм, забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

Забезпечення позову по суті - це тимчасові обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача чи інших осіб з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача та недопущення в разі задоволення позову немайнового характеру істотного утруднення чи неможливості ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд зазначає, що при розгляді заяви про забезпечення позову не вирішується питання про законність та обґрунтованість позовних вимог. До предмета доказування на цій стадії входить лише питання про те, чи може існуючий стан організації правовідносин ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення, унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У рішенні Конституційного Суду України від 16.06.2011 №5-рп/2011у справі №1-6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого ст. 55 Конституції України.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача чи інших осіб з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення, а також у здійсненні ефективного захисту або поновленні порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ст. 136 ГПК України, у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

-розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між певним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову чи забезпечити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи не поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Водночас, адекватність заходів забезпечення позову, що застосовуються господарським судом, визначається їх відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві чи іншим особам вчиняти певні дії. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

При цьому, співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Положення ст. 136 ГПК України пов`язують вирішення питання про забезпечення позову з обґрунтуванням обставин необхідності такого забезпечення в контексті положень ст. 73-74 ГПК України, яке (забезпечення) застосовується в якості гарантії задоволення вимог позивача.

Сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Отже, заява про забезпечення позову повинна бути обґрунтованою з поданням належних і допустимих доказів, що підтверджують можливість виникнення в подальшому ускладнень при виконанні судового рішення, забезпеченні ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, варто враховувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом залежно від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Так, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову або унеможливлення ефективного захисту чи поновлення прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У даному випадку позивачем подано позов про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за неналежне виконання відповідачем 1. умов кредитного договору в загальному розмірі 3 400 248,16 грн.

Відповідач 2. є поручителем за виконання відповідачем 1. умов кредитного договору.

Позивач вказує, що незастосування заходів забезпечення позову може призвести до істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду.

Втім, суд звертає увагу на те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами вчинення відповідачем 2. дій, спрямованих на фактичне відчуження належного йому майна.

Також матеріали справи не містять доказів вчинення відповідачем 2. умисних дій, які спрямовані на істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду у даній справі.

Доводи заявника у даному випадку є лише його оціночними судженнями, побоюваннями, що не підтверджені належними засобами доказування, та не можуть бути прийняті судом як доказ, що свідчить про реальну загрозу невиконання рішення суду у даній справі.

Саме лише посилання на можливе ухилення від виконання зобов`язань за договором та наявну заборгованість, не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Як вбачається із заяви АТ КБ "Приватбанк" про забезпечення позову, позивач додав до вказаної заяви Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №388262624 від 25.07.2024.

Проте, господарський суд зазначає, що із вищевказаного документу не вбачається, що майно яке є у відповідача 2. на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

При цьому, позивачем не було надано жодних інших належних та допустимих доказів в розумінні ст. 76-77 ГПК України, із яким діюче законодавство пов`язує застосування заходів щодо забезпечення позову.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З огляду на вищевикладене, наявність в майбутньому потенційної можливості задоволення судом позовних вимог не може на теперішній час виправдовувати втручання у право відповідача 2. на мирне володіння своїм майном, враховуючи відсутність в матеріалах справи жодних належних доказів в розумінні ст. 76 ГПК України, із якими діюче законодавство пов`язує застосування заходів забезпечення позову.

Крім того, подана позивачем заява про забезпечення позову, за своїм змістом, зводиться лише до припущень щодо неможливості чи істотного ускладнення в майбутньому виконання судового рішення та не містить будь - якого обґрунтування та надання належних та допустимих доказів саме неможливості або істотного ускладнення виконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Також суд зауважує, що предметом позову є стягнення 3 400 248,16 грн, в той же час позивач просить накласти арешт на дві земельні ділянки, при цьому докази на підтвердження вартості таких ділянок матеріали справи не містять.

Доводи позивача, що після накладення арешту на майно відповідача 2., останній не буде обмежений у вільному та безперешкодному володінні та користуванні зазначеним майном, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки неможливість розпорядження відповідним майном є втручанням у право відповідача 2. на мирне володіння своїм майном, з огляду на зміст статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, оскільки заява про забезпечення позову не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності забезпечення позову із врахуванням дотримання збалансованості інтересів сторін, заявником не доведено те, що невжиття визначених ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, суд не вбачає підстав для задоволення заяви №б/н та б/д позивача про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

У зв`язку з відмовою в задоволенні заяви про забезпечення позову, сплачена позивачем сума судового збору за її подання покладається на позивача та йому не відшкодовується.

Господарський суд звертає увагу позивача, що заява про забезпечення позову, яка раніше була відхилена повністю або частково, може бути подана вдруге, якщо змінились певні обставини. Тобто на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду.

Керуючись ст. 136-137, 140, 233-235, 255 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви №б/н та б/д позивача про забезпечення позову відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду у встановленому Господарським процесуальним кодексом України порядку.

Копії ухвали направити позивачу, відповідачу 1. та третій особі через систему "Електронний суд", відповідачу 2. засобами поштового зв`язку.

Суддя Н.М. Коваленко

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про вебадресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його вебадресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/sud5013.