ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2024м. ХарківСправа № 922/1193/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Тонкій Є.М.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1) в інтересах держави, в особі Харківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (61109, м. Харків, вул. Безлюдівська, 1)
до Дочірнього підприємства "Харківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" (61202, м. Харків, вул. Ахсарова, буд. 2) в особі Філії Пісочинське ДЕП Дочірнього підприємства Харківський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України (62418, Харківська область, Харківський район, смт. Пісочин, вул. Технологічна, буд. 5)
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - Гронь М.А. (дов №419 від 20.05.2024 року)

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Харківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" звернулось до Господарського суду Харківської області із позовною заявою до Дочірнього підприємства "Харківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" в особі Філії Пісочинське ДЕП Дочірнього підприємства Харківський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, в якій просить суд:

Стягнути з Дочірнього підприємства Харківський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України в особі Філії Пісочинське ДЕП Дочірнього підприємства Харківський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України () на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ в особі ХАРКІВСЬКОЇ ФІЛІЇ ТОВ ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ- суму заборгованості за договором розподілу природного газу № 200104ЕР-0819-23 від 01.07.2023 за період жовтень 2023 січень 2024 в сумі 79426,82 грн.

Стягнути з Дочірнього підприємства Харківський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України в особі Філії Пісочинське ДЕП Дочірнього підприємства Харківський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України () на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ в особі ХАРКІВСЬКОЇ ФІЛІЇ ТОВ ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ- сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 11.04.2024 позовну заяву залишено без руху. Встановлено строк на усунення недоліків позовної заяви - 10 днів з дня вручення цієї ухвали, встановлено спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- надання відомостей про реєстрацію учасників справи в електронному кабінеті в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами;

- зазначення повного найменування, місцезнаходження, поштового індексу, ідентифікаційного коду юридичної особи (позивача та відповідача) в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомі номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти.

17.04.2024 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Харківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" надійшла заява про усунення недоліків (вх.№ 10265/24), де представник позивача направив до суду уточнену позовну заяву про стягнення заборгованості з зазначенням повного найменування, місцезнаходження, поштового індексу, ідентифікаційного коду юридичної особи (позивача та відповідача) в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомі номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, та надав відомості про реєстрацію позивача та відповідача в електронному кабінеті в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/1193/24. Постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 14 травня 2024 року о 12:30.

Від відповідача через систему "Електронний суд" 09.05.2024 надійшов відзив на позовну заяву (вх.№ 12135/24), в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі та витребувати в позивача оригінали письмових документів. На думку відповідача, звернення до ДП Харківський облавтодор в особі філії Пісочинське ДЕП є безпідставним та необґрунтованим, а належним відповідачем в даній справі виступає саме філія Пісочинське ДЕП ДП Харківський облавтодор, оскільки відповідно до заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу № 200104ЕР-0819-23 від 01.07.2023 споживачем розподілу природного газу є саме Філія Пісочинське ДЕП, а не ДП Харківський облавтодор, про що свідчить підпис начальника філії Пісочинське ДЕП, а також відповідна печатка філії, а рахунок на оплату № УХФ00001524 від 07.02.2024, який надано позивачем в якості додатку до позовної заяви, на переконання відповідача, є доказом того, що платником рахунків за розподіл природного газу виступає саме Філія "Пісочинське ДЕП ДП Харківський облавтодор. Акти наданих послуг № УХФ00008281 від 31.12.2023 та № УХФ00001007 від 31.01.2024 не є підписаними відповідачем, що не може свідчити про факт отримання відповідачем послуг з постачання природного газу. Також не є підписаним з боку відповідача Акт звірки № 227 за договором № 200104ЕР-0819-23 від 01.07.2023 за період з 01.07.2023 по 27.02.2024. Щодо повноважень начальника філії на укладання договору про розподіл природного газу відповідач зазначає, що договір укладено з представником юридичної особи, який не мав повноважень на укладення цього договору, а тому не міг бути їх стороною; філія самостійно не може заключати договори, оскільки вона не має необхідної цивільної (господарської) дієздатності. Військова агресія російської федерації проти України та, як наслідок, введення воєнного стану, обумовило те, що підприємство відповідача на даний час має значні фінансові труднощі та опинилося у скрутній фінансово-економічній кризі, а першочерговим для підприєм ства.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.05.2024 підготовче засідання відкладено на 12 червня 2024 року об 11:00 год.

Від позивача через систему "Електронний суд" 30.07.2024 надійшла відповідь на відзив , в якому позивач просить продовжити позивачу, встановлений судом процесуальний строк на надання відповіді на відзив відповідача у цій справі, також представник позивача вказує на те, що підприємство несе відповідальність по зобов`язаннях Філії, за винятком тих випадків, коли філія діяла із перевищенням своїх повноважень. Оскільки, Філія «Пісочинське ДЕП» не є юридичною особою, то внаслідок дії філії права та обов`язки виникають саме у Дочірнього підприємства «Харківський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія» «Автомобільні дороги України».

Обгрунтовуючи вищеозначене клопотання щодо продовження процесуального строку, позивач посилається на те, що відзив було отримано 08.05.2024 в електронному кабінеті представника позивача адвоката Клименко Т.В., що свідчить, що позивачем було пропущено процесуальний строк, встановлений судом на подання відповіді на відзив відповідача.

Позивач вважає, що пропуск встановленого судом процесуального строку з його боку обумовлений низькою обставин поважного характеру.

Так, на теперішній час в зв`язку з воєнною агресією рф проти України, кризові явища в економіці призвели до порушення платіжної дисципліни особливо в сфері надання комунальних послуг, що позначилося на суттєвому збільшенні судових справ відносно боржників позивача за останні пів року, в результаті чого збільшилося навантаження на юристів, що ведуть ці справи.

Також, в зв`язку з раптовим, вимушеним бойовими діями рф, виїздом первісного представника позивача у цій справі адвоката Клименко Т.В. за кордон, відстеження процесуальних рішень у цій справі та відповідне реагування на них було утруднено.

Окрім цього, оскільки, офіс позивача знаходиться в промисловій зоні, існує велика ймовірність ракетного обстрілу цієї зони, тож для збереження життя та здоров`я працівників позивача при кожному сигналі повітряної тривоги працівники вимушені ховатися в укриттях, в яких умови для нормальної роботи відсутні. Враховуючи, що останнім часом кількість обстрілів та тривог суттєво збільшилися, на опрацювання документів залишається значно менше часу.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 119 ГПК України одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Враховуючи вищевикладені обставин, суд вважає занеобхідне поновити процесуальний строк для подання відповіді на відзив.

Позивач в судовому засіданні 31.07.2024 підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача у судове засідання, призначене на 31.07.2024, не з`явився.

Суд звертає увагу, що з 18 жовтня 2023 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» від 29.06.2023 №3200-IX. Зокрема, приписами частини шостої статті 6 ГПК України (у редакції Закону, з урахуванням змін) унормовано, що адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку.

Відповідно до абзацу 1 частини 7 статті 6 Господарського процесуального кодексу України особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Згідно з абз. 2 ч. 6 цієї статті, якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, таке рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Так, з метою повідомлення сторін про розгляд справи, судом було направлено ухвалу Господарського суду Харківської області від 09.07.2024 року про оголошення перерви в судовому засіданні по суті.

Відповідач ухвалу Господарського суду Харківської області про відкладення судового засідання у справі №922/1193/24 отримав 09.07.2024, про що свідчать довідки про доставку електронного листа, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи вищевикладене, Суд зазначає, що відповідач мав доступ до судових рішень та мали можливість ознайомитись з ухвалами суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

В ході розгляду справи судом в повному обсязі досліджено письмові докази у справі відповідно до приписів ч. 1 ст. 210 ГПК України, а також з урахуванням положень ч. 2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Присутній в судовому засіданні представник позивача погодився з тим, що судом досліджено всі докази, які надано сторонами відповідно до ст. 74 ГПК України.

За ст. 219 ГПК України, рішення у справі прийнято в нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 31.07.2024, відповідно до ст. 240 ГПК України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив таке.

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» в особі ХАРКІВСЬКОЇ ФІЛІЇ ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» (далі - Оператор ГРМ, Позивач) - є суб`єктом господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників) на території Харківської області починаючи з 01.07.2023.

Зазначену діяльність позивач здійснює відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП, Регулятор) від 26.12.2022 №1839 «Про видачу ліцензії з розподілу природного газу ТОВ «Газорозподільні мережі України» із змінами, внесеними постановою НКРЕКП від 28.06.2023 №1131.

У спірних правовідносинах Дочірнє підприємство «Харківський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» в особі Філії «Пісочинське ДЕП» Дочірнього підприємства «Харківський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (далі відповідач, споживач) має статус споживача природного газу (згідно п. 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ споживач природного газу (споживач) фізична особа, фізична особа підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ

Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу).

Відповідно до п. 1 розділу 3 глави VI Кодексу ГРМ споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.

Договір розподілу природного газу правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газ (гл. І розділ 1 Кодексу ГРМ).

Відповідно до п. 3 глави 3 розділ VІ Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633,634, 641, 642 Цивільного Кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Згідно з п. 4 глави 3 розділу VІ Кодекс ГРМ договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті

Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Як вказує позивач у позові, відповідачем підписано заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу № 200104ЕР-0819-23 від 01.07.2023, на об`єкт, який розташований за адресою: Харківська область, смт. Буди, вул. Шевченко, буд. 50 .

Отже, відповідач приєднався до умов типового публічного договору розподілу природного газу, текст якого затверджений Постановою НКРЕКП № 2498 від 30.09.2015 (далі Договір).

Згідно п. 2.1. договору Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

Постановою НКРЕКП № 2080 від 07.10.2019 внесено зміни до Кодексу ГРМ (та до договору відповідно), згідно яких з 01.01.2020 запроваджується новий порядок розрахунків за послугу з розподілу природного газу, зокрема, змінено принцип визначення величини потужності для споживачів природного газу та здійснено перехід від приєднаної потужності до замовленої, яка розраховується відповідно до вимог Кодексу ГРМ виходячи із об`ємів споживання об`єктів споживачів за попередній рік.

Відповідно до п. 6.1. договору оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) Споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ.

Споживач, що не є побутовим, оплачує замовлену потужність виходячи з наявних об`єктів, зазначених у заяві-приєднанні, що є додатком до договору розподілу природного газу.

Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності (п. 6.3. Договору).

Тариф на послуги розподілу природного газу встановлений Регулятором Постановою від 30.12.2023 №1944 «Про встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу для ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ». https :// zakon. rada. gov. ua/rada/show/v1944874-22#Text. Відповідно до п. 2 гл. 6 розд. VI Кодексу ГРМ річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою.

Пункт 5 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ передбачає, що для нового споживача, що не є побутовим, та/або його об`єкта річна замовлена потужність споживача (його об`єкта) визначається споживачем за його заявою, але не менше обсягів, визначених абзацом четвертим пункту 4 цієї глави.

Враховуючи умови договору та норми Кодексу, споживачем було самостійно визначено плановий обсяг замовленої річної потужності на 2023 рік (липень грудень), Враховуючи умови договору та норми Кодексу, споживачем було самостійно визначено плановий обсяг замовленої річної потужності на 2023 рік (липень грудень), що Оператора ГРМ повідомлено листом № 48 від 01.07.2023 та становило: що Оператора ГРМ повідомлено листом № 48 від 01.07.2023 та становило:

· Харківська область, смт. Буди, вул. Шевченко, буд. 50 за точкою комерційного

обліку ББГ-034 40?000 м3;

· Харківська область, смт. Буди, вул. Шевченко, буд. 50 за точкою комерційного

обліку ГКДН-7 40 000 м3.

Загальний обсяг замовленої потужності на 2023 рік складав 80 000 м3.

Та, відповідно, місячний обсяг замовленої потужності у 2023 році складає: 80 000 м3 : 6 = 13333,34 м3.

Також, відповідно до Акту приймання-передачі природного газу від 30.09.2023 величина річної замовленої потужності на 2024 рік - 42 144,70 м3, та, відповідно, 3?512,05 м3 величина замовленої потужності на місяць.

Відповідно до п. 6.8. Типового договору розподілу природного газу надання Оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу Споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між Сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

На підставі вищевикладеного та умов договору, Оператором ГРМ було складено акти наданих послуг:

· № УХФ00000796 від 31.07.2023 згідно з яким об`єм розподіленого природного газу споживачу у липні 2023 року склав 13333,34 м. куб., вартість

наданих послуг складає 31?840,02 грн.;

· № УХФ00002126 від 31.08.2023 згідно з яким об`єм розподіленого природного газу споживачу у серпні 2023 року склав 13333,34 м. куб., вартість

наданих послуг складає 31?840,02 грн.;

· № УХФ00003484 від 30.09.2023 згідно з яким об`єм розподіленого природного газу споживачу у вересні 2023 року склав 13?333,34 м. куб., вартість наданих послуг складає 31?840,02 грн.;

· № УХФ00004985 від 31.10.2023 згідно з яким об`єм розподіленого природного газу споживачу у жовтні 2023 року склав 13?333,34 м. куб., вартість наданих послуг складає 31840,02 грн.;

· № УХФ00006405 від 30.11.2023 згідно з яким об`єм розподіленого природного газу споживачу у листопаді 2023 року склав 13333,34 м. куб., вартість наданих послуг складає 31?840,02 грн.;

· № УХФ00008281 від 31.12.2023 згідно з яким об`єм розподіленого природного газу споживачу у грудні 2023 року склав 13333,30 м. куб., вартість наданих послуг складає 31839,92 грн.;

· № УХФ00001007 від 31.01.2024 згідно з яким об`єм розподіленого природного газу споживачу у січні 2024 року склав 3?512,06 м. куб., вартість наданих послуг складає 8386,80 грн.

Відповідно до п. 6.6. договору, оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством Споживач має сплачувати Оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання Споживача на поточний рахунок Оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Акти наданих послуг від 31.12.2023 та від 31.01.2024 та рахунок на оплату направлено споживачу листом від 08.02.2024 та вручено нарочно .

На даний час залишається неоплачений борг за надані послуги з розподілу природного газу за період жовтень 2023 січень 2024 в сумі 79426,82 грн.

Згідно умов договору, позивачем у повному обсязі виконано зобов`язання щодо забезпечення можливості цілодобового доступу відповідача до газорозподільної системи та надання послуги з розподілу належних йому об`ємів (обсягів) природного газу.

В свою чергу, відповідачем не виконано зобов`язання за договором в частині оплати вартості величини річної замовленої потужності.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 174 ГК України визначено, що підставою виникнення господарських зобов`язань зокрема є господарські договори та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачених законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом.

Згідно частини 1 статті 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ст. 525, ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Щодо неналежного відповідача.

Відповідно до ст. 95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій.

Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Відповідно до п. 3.2 Положення філії «Пісочинське ДЕП» дочірнього підприємства «Харківський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія» «Автомобільні дороги України» (надалі Положення) Філія здійснює свою діяльність на принципах внутрішнього господарського розрахунку, підпорядкованості та підзвітності органам управління Підприємства, а її керівник несе матеріальну і дисциплінарну відповідальність за стан фінансово-господарської діяльності і внутрішній облік цього підрозділу.

Підприємство несе відповідальність по зобов`язаннях Філії, за винятком тих випадків, коли філія діяла із перевищенням своїх повноважень.

Оскільки, Філія «Пісочинське ДЕП» не є юридичною особою, то внаслідок дії філії права та обов`язки виникають саме у Дочірнього підприємства «Харківський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія» «Автомобільні дороги України», що підтверджується абзацом 2 п. 3.2 Положення.

Отже, внаслідок підписання заяви-приєднання до типового договору розподілу природного газу філією права та обов`язки за цим договором виникли саме у Дочірнього підприємства «Харківський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія» «Автомобільні дороги України».

Частиною 1 ст. 45 ГПК України, зокрема, передбачено, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 3 ст. 29 ГПК України позови у спорах, що виникають з діяльності філії або представництва юридичної особи, а також відокремленого підрозділу органу державної влади без статусу юридичної особи, можуть пред`являтися також за їх місцезнаходженням.

Отже, відповідачем у справі є Дочірнє підприємство «Харківський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія» «Автомобільні дороги України».

Щодо наявності форс мажорних обставин, на які посилається відповідач у своєму відзиві однією з підстав для відмовлення у задоволені позовних вимог.

Відповідно до п.10.3 Типового договору сторони зобов`язані негайно повідомити про форс-мажорні обставини та протягом чотирнадцяти днів з дня їх виникнення надати підтвердні документи щодо їх настання відповідно до законодавства.

Пунктом 10.4 Типового договору визначено, що засвідчення форс-мажорних обставин здійснюється у встановленому законодавством порядку.

При цьому, відповідач посилається на лист Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, яким було визначено військову агресію російської федерації проти України як форс-мажорні обставини, які до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами.

Натомість, відповідач всупереч положенням п. 10.3 Типового договору позивача не повідомив та протягом 14 днів жодні підтвердні документи щодо їх настання позивачу не надав.

Лист ТПП від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1, розміщений на веб-сайті ТПП, вищенаведеним нормам Закону і Регламенту не відповідає і не може вважатись сертифікатом про форс-мажорні обставини, виданим Торгово-промисловою палатою України відповідачу, і, як наслідок, доказом дії обставин непереборної сили.

Відповідно до регламенту форс-мажорні обставини засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб щодо кожного окремого договору, зобов`язання, контракту, виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. Тягар доказування форс-мажорних обставин покладено на заявника.

Отже, при виникненні обставин непереборної сили, на які посилається відповідач, він повинен довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом.

Вищевказане зазначається в Постанові Верховного Суду по справі №904/3886/21 від 25.01.2022 де також зазначається, що форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер, а зацікавленій стороні необхідно довести факт їх виникнення; те, що обставини є форс-мажорними для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Форс-мажор не є автоматичною підставою для звільнення від виконання зобов`язань, стороною договору має бути підтверджено не факт настання таких обставин, а саме їхня здатність впливати на реальну можливість виконання зобов`язання.

Зважаючи на встановлені обставини та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи те, що відповідач в установленому Господарським процесуальним кодексом України порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача щодо примусового стягнення з відповідача заборгованості за договором розподілу природного газу № 200104ЕР-0819-23 від 01.07.2023 за період жовтень 2023 січень 2024 в сумі 79426,82 грн. обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами і підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі, судовий збір у розмірі 3028,00 грн. покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Харківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" (61202, м. Харків, вул. Ахсарова, буд. 2, ) в особі Філії Пісочинське ДЕП Дочірнього підприємства Харківський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України (62418, Харківська область, Харківський район, смт. Пісочин, вул. Технологічна, буд. 5, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1, Код ) Харківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (61109, м. Харків, вул. Безлюдівська, 1, Код ) - суму заборгованості за договором розподілу природного газу № 200104ЕР-0819-23 від 01.07.2023 за період жовтень 2023 січень 2024 в сумі 79 426,82 грн.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Харківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" (61202, м. Харків, вул. Ахсарова, буд. 2, ) в особі Філії Пісочинське ДЕП Дочірнього підприємства Харківський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України (62418, Харківська область, Харківський район, смт. Пісочин, вул. Технологічна, буд. 5, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1, Код ) Харківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (61109, м. Харків, вул. Безлюдівська, 1, Код ) - сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1) Харківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (61109, м. Харків, вул. Безлюдівська, 1).

Відповідач: Дочірнє підприємство "Харківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" (61202, м. Харків, вул. Ахсарова, буд. 2) в особі Філії Пісочинське ДЕП Дочірнього підприємства Харківський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України (62418, Харківська область, Харківський район, смт. Пісочин, вул. Технологічна, буд. 5) .

Повне рішення складено "01" серпня 2024 р.

Суддя О.О. Присяжнюк