СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
31 липня 2024 року м. Харків Справа №922/2635/22
Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Гетьман Р.А., суддя Россолов В.В.,
за участю секретаря судового засідання Ярош В.В.,
за участю представників сторін:
Харківської обласної прокуратури Ногіна О.М., посвідчення №072833 дійсне до 01.03.2028 року;
позивача Квартенко О.Р. (адвокат), свідоцтво ПТ№3247 від 14.01.2020 року, ордер серія ВІ№1163526;
відповідача не з`явився;
розглянувши матеріали заяви Харківської обласної прокуратури в інтересах Держави в особі Фонду державного майна України, Харківської обласної військової адміністрації і Департаменту містобудування та архітектури Харківської обласної державної (військової) адміністрації (вх.№8919) про ухвалення додаткового рішення у справі №922/2635/22,
за позовом Громадської організації «Харківське медичне товариство», м.Харків,
до Виробничо-комерційної фірми Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрінвестрой», м.Харків,
про розірвання договору оренди, стягнення 5168,00 грн. та визнання права власності,-
Рішенням Господарського суду Харківської області від 27.04.2023 року у справі №922/2635/22 (повний текст складено 01.05.2023 року, суддя Хотенець П.В.) позов задоволено.

Розірвано договір оренди приміщення, укладений 01.09.2020 року між Виробничо-комерційною фірмою Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрінвестрой» (61068, м.Харків, вул. Польова, 67; ) та Громадською організацією «Харківське медичне товариство» (61024, м.Харків, вул. Максиміліанівська, буд. 11; ).

Стягнуто з Виробничо-комерційної фірми Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрінвестрой» (61068, м.Харків, вул. Польова, 67; ) на користь Громадської організації «Харківське медичне товариство» (61024, м.Харків, вул. Максиміліанівська, буд. 11; ) заборгованість з орендної плати в сумі 5168,00 грн.

Визнано право власності Громадської організації «Харківське медичне товариство» (61024, м.Харків, вул. Максиміліанівська, буд. 11; ) на нежитлову будівлю літ. "А-2" по вулиці Максиміліанівській (попередня назва Ольмінського), будинок 11 у місті Харкові з приналежностями (господарськими будівлями та спорудами) за тією ж адресою, а саме: флігель літ. "Б-1", сарай літ. "В", сарай літ. "Г", льох літ. "Д", огорожа №1, огорожа №2.

Визнано право власності Громадської організації «Харківське медичне товариство» (61024, м.Харків, вул. Максиміліанівська, буд. 11; ) на земельну ділянку площею 2470 кв.м. з кадастровим номером :03:004:0501, розташовану по вулиці Максиміліанівській (колишня вулиця Ольмінського), 11 у місті Харкові.

Стягнуто з Виробничо-комерційної фірми Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрінвестрой» (61068, м.Харків, вул. Польова, 67; ) на користь Громадської організації «Харківське медичне товариство» (61024, м.Харків, вул. Максиміліанівська, буд. 11; ) судовий збір в сумі 18295,49 грн.

Харківська обласна прокуратура не погодилась із вказаним рішенням суду першої інстанції та звернулась в інтересах Держави в особі Фонду державного майна (далі - Фонд), Харківської обласної військової адміністрації (далі - Адміністрація) і Департаменту культури та туризму Харківської обласної державної (військової) адміністрації (як правонаступник Департаменту містобудування та архітектури Харківської обласної державної (військової) адміністрації (далі - Департамент) до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просила скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 27.04.2023 року в частині визнання права власності на нежитлову будівлю літ. "А-2" по вул. Максиміліанівській (попередня назва Ольмінського), будинок 11 у м.Харкові з приналежностями (господарськими будівлями та спорудами) за тією ж адресою: флігель літ. "Б-1", сарай літ. "В", сарай літ. "Г", льох літ. "Д", огорожа № 1, огорожа № 2, та земельну ділянку площею 2470 кв.м з кадастровим номером :03:004:0501 (з урахуванням ухвали про роз`яснення рішення суду від 16.08.2023 - :03:004:0033), розташовану по вул. Максиміліанівській (попередня назва Ольмінського), 11 у місті Харкові; ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог в цій частині відмовити.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.06.2024 року заяву позивача Громадської організації «Харківське медичне товариство» про відмову від позову задоволено. Прийнято відмову позивача Громадської організації «Харківське медичне товариство» від позову у справі №922/2635/22. Визнано нечинним рішення Господарського суду Харківської області від 27.04.2023 року (повний текст якого складено 01.05.2023 року) у справі №922/2635/22. Провадження у справі №922/2635/22 закрито.

04.07.2024 року від Харківської обласної прокуратури надійшла заява (вх.№8919) про ухвалення додаткового рішення, в якій просить покласти витрати зі сплати судового збору у розмірі 34497,25 грн, понесені Харківською обласною прокуратурою за подання апеляційної та касаційних скарг в інтересах держави в особі в особі Фонду державного майна України, Харківської обласної військової адміністрації та Департаменту культури та туризму ХОВА у справі №922/2635/22 на позивача Громадську організацію «Харківське медичне товариство».

Згідно до Витягу із табелю обліку використання робочого часу суддів Східного апеляційного господарського суду суддя-доповідач Хачатрян В.С. перебувала у відпустці по 19.07.2024 року включно.

Ухвалою суду від 22.07.2024 року прийнято до провадження заяву Харківської обласної прокуратури про ухвалення додаткового рішення у справі №922/2635/22. Призначено заяву до розгляду в судове засідання; визнано явку представників сторін необов`язковою. Запропоновано учасникам справи надати до суду письмові пояснення щодо заяви відповідача.

31.07.2024 року від позивача надійшла заява (вх.№10067), в якій зазначає, що на виконання вимог господарського судочинства, а саме ст.130 Господарського процесуального кодексу України апеляційний суд може повернути Харківській обласній прокуратурі лише 50 відсотків судового збору, однак прокуратура просить повернути судовий збір за апеляцію та касацію в повному обсязі, що не узгоджується з нормами процесуального права.

У судовому засіданні 31.07.2024 року представник прокуратури підтримав вимоги заяви. Представник позивача оголосив, що підтримує свої заперечення викладені у заяві.

Відповідно до ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Частиною 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що при зверненні прокурора з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Харківської області від 27.04.2023 року у справі №922/2635/22 Харківською обласною прокуратурою на підставі платіжної інструкції від 09.08.2023 року №1834 сплачено судовий збір у розмірі 27443,25 грн.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.10.2023 року у справі №922/2635/22 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Харківської обласної прокуратури

Заступник керівника обласної прокуратури 18.10.2023 року звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 09.10.2023 року у справі №922/2635/22.

При зверненні прокурора з касаційною скаргою на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 09.10.2023 року у справі №922/2635/22 Харківською обласною прокуратурою на підставі платіжної інструкції від 11.10.2023 року №2484 сплачено судовий збір у розмірі 2684,00 грн. Крім того, Харківською обласною прокуратурою на підставі платіжної інструкції №2819 від 15.11.2023 сплачено судовий збір у розмірі 1342,00 грн за подання заяви про забезпечення позову у справі №922/2635/22.

Постановою Верховного суду від 04.12.2023 року касаційну скаргу заступника керівника Харківської обласної прокуратури задоволено, ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 09.10.2023 року у справі №922/2635/22 скасовано, а справу передано для розгляду до Східного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.01.2024 року у справі №922/2635/22 повторно відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Харківської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Харківської області від 27.04.2023 року.

Заступник керівника обласної прокуратури 12.02.2024 року звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 25.01.2024 року. При зверненні прокурора з касаційною скаргою на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 25.01.2024 року у справі № 922/2635/22 Харківською обласною прокуратурою на підставі платіжної інструкції від 05.02.2024 року №178 сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Постановою Верховного Суду від 22.03.2024 року касаційну скаргу заступника керівника Харківської обласної прокуратури задоволено, ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 25.01.2024 року у справі №922/2635/22 скасовано, справу передано для розгляду до Східного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.06.2024 року прийнято відмову Громадської організації «Харківське медичне товариство» від позову, визнано нечинним рішення Господарського суду Харківської області від 27.04.2023 року у справі №922/2635/22, провадження у справі закрито.

Таким чином, Харківською обласною прокуратурою у справі №922/2635/22 понесено судові витрати зі сплати судового збору у загальному розмірі 34497,25 грн.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.06.2021 року у справі №550/936/18 зазначила, що питання про стягнення (визначення, розподіл) судових витрат вирішується зазвичай при вирішенні питання про закінчення судового провадження, тобто при закритті провадження у справі, залишенні позову без розгляду чи вирішенні спору по суті з ухваленням рішення суду. Окремо питання про стягнення судових витрат вирішується у разі, якщо судом воно не вирішувалося при ухваленні відповідного судового рішення про закінчення розгляду справи.

Частиною 3 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача.

Зі змісту зазначеної норми можна дійти висновку, що у випадку відмови позивача від позову та закриття провадження у справі, інша сторона має право заявити про відшкодування позивачем понесених витрат.

Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

За умовами ч. 1 ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Загальними правилами розподілу судових витрат у вигляді судового збору передбачено, що такі витрати можуть бути покладені судом на самого платника судового збору, або на іншу сторону, або відшкодовані з державного бюджету особі, яка його сплатила (аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 30.05.2023 року у справі №904/854/20, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 13.04.2023 року у справі №905/1478/19).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 13.04.2023 року у справі №904/1478/19 викладено висновок, що у випадку відмови позивача від позову і закриття провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України у відповідача згідно з першим реченням ч. 3 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України виникає право на відшкодування йому за рахунок позивача понесених витрат, до яких належить і судовий збір, і витрати, пов`язані з розглядом справи. На користь такого висновку свідчить і припис ч. 3 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, за яким, якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому помилковим є висновок, що судовий збір у випадку відмови позивача від позову розподіляється виключно на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України, яка регулює порядок повернення судового збору з державного бюджету. У випадку відмови позивача від позову і закриття провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України у відповідача згідно з першим реченням ч. 3 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України виникає право на відшкодування йому за рахунок позивача понесених витрат, до яких належить і судовий збір, і витрати, пов`язані з розглядом справи. Аналогічні висновки викладено у поставі Верховного Суду від 30.05.2023 року у справі №904/854/20.

Згідно п.б, п.в ч.4 ст. 282 Господарського процесуального кодексу України у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Слід відмітити, що коли приймається нове судове рішення апеляційної інстанції після скасування судового рішення місцевого господарського суду, або судом касаційної інстанції після скасування судових рішень судів нижчих інстанцій, то розподіл сум судового збору здійснюється постановою відповідно апеляційної або касаційної інстанцій, який прийняв нове рішення. У випадках скасування рішення господарського суду і передачі справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги або заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат. Коли ж приймається нове судове рішення апеляційної інстанції після скасування судового рішення місцевого господарського суду, або судом касаційної інстанції після скасування судових рішень судів нижчих інстанцій, то розподіл сум судового збору здійснюється постановою відповідно апеляційної або касаційної інстанцій, який прийняв нове рішення.

Можливість застосування положень ч. 3 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України для відшкодування лише відповідачу судових витрат у вигляді сплаченого ним судового збору у разі відмови позивача від позову порушує принцип рівності учасників судового процесу перед законом та судом та обмежує право учасника судового процесу на відшкодування витрат зі сплати судового збору у випадку відмови позивача від позову.

Отже, в даному випадку, Харківська обласна прокуратура, як учасник апеляційного та касаційного провадження, яка зазнала судових витрат від сплаченого судового збору внаслідок відмови позивача від своїх позовних вимог, на підставі положень ч. 3 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України має право на відшкодування понесених нею витрат за рахунок позивача.

З огляду на вищевикладені положення законодавства та обставини справи, враховуючи, що у даному випадку витрати зі сплати судового збору за звернення з апеляційною та касаційними скаргами понесені Харківською обласною прокуратурою, наявні підстави для розподілу відповідно до ч. 3 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України судових витрат зі сплати судового збору. У той час, колегія суддів не вбачає підстав для відшкодування витрат за подання заяви до суду касаційної інстанції заяви про забезпечення позову за платіжною інструкцією №2819 від 15.11.2023, оскільки її було розглянуто і відмовлено в її задоволенні у зв`язку з необґрунтованістю. Тобто було прийнято судове рішення не на користь прокуратури.

Керуючись статтями 129, 130, 244 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву Харківської обласної прокуратури в інтересах Держави в особі Фонду державного майна України, Харківської обласної військової адміністрації і Департаменту містобудування та архітектури Харківської обласної державної (військової) адміністрації про ухвалення додаткового рішення у справі №922/2635/22 задовольнити частково.

Стягнути з Громадської організації «Харківське медичне товариство» (61024, м.Харків, вул. Максиміліанівська, буд. 11; ) на користь Харківської обласної прокуратури 32850,73 грн. судового збору за подання апеляційної скарги та касаційних скарг.

В решті зави відмовити.

Додаткова ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду. Порядок і строки її оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 05.08.2024 року.

Головуючий суддя В.С. Хачатрян

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя В.В. Россолов