ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

07 серпня 2024 року м. ОдесаСправа № 916/4246/23
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів: К.В. Богатиря, С.В. Таран,

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства «БОГУСЛАВСЬКЕ»

на рішення Господарського суду Одеської області від 02.04.2024 (суддя Н.В. Рога, м.Одеса, повний текст складено 12.04.2024)

у справі №916/4246/23

за позовом: Адвокатського об`єднання «ОКТОПУС»

до відповідача: Приватного підприємства «БОГУСЛАВСЬКЕ»

про стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРІІ Україна» звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до Приватного підприємства «БОГУСЛАВСЬКЕ» про стягнення заборгованості у розмірі 1000000,00 грн.

За вказаною позовною заявою Господарським судом Одеської області 11.10.2023 відкрито провадження у справі №916/4246/23, справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду першої інстанції від 01.02.2024 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРІІ Україна» (вх.№3470/24 від 29.01.2024) про заміну позивача у справі №916/4246/23 на його правонаступника задоволено. Замінено позивача у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРІІ Україна» на його правонаступника Адвокатське об`єднання «ОКТОПУС».

Рішенням Господарського суду Одеської області від 02.04.2024 позовну заяву Адвокатського об`єднання «ОКТОПУС» до Приватного підприємства «БОГУСЛАВСЬКЕ» про стягнення заборгованості у розмірі 1000000,00 грн задоволено повністю. Стягнуто з Приватного підприємства «БОГУСЛАВСЬКЕ» на користь Адвокатського об`єднання «ОКТОПУС» заборгованість у розмірі 1000000,00 грн та судовий збір у розмірі 15000,00 грн.

Не погодившись з ухваленим рішенням суду, Приватне підприємство «БОГУСЛАВСЬКЕ» звернулося до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою б/н від 26.06.2024, подавши її 26.06.2024 через систему «Електронний суд».

Апеляційна скарга зареєстрована судом 26.06.2024 за вх.№2508/24.

Одночасно скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження (вх.№2510/24 від 26.06.2024).

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду апеляційної скарги та клопотання визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Л.В. Поліщук, суддів: К.В. Богатиря, С.В. Таран, що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.06.2024 та протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 26.06.2024.

Під час реєстрації апеляційної скарги б/н від 26.06.2024 у справі №916/4246/23, надісланої Приватним підприємством «БОГУСЛАВСЬКЕ», виявлено недоліки, а саме: у прохальній частині апеляційної скарги заявником зазначено оскаржуване рішення Господарського суду Одеської області від 11.04.2024 у справі №916/4246/23, проте згідно Єдиного державного реєстру судових рішень оскаржуване рішення Господарського суду Одеської області у справі №916/4246/23 прийнято 02.04.2024 (повний текст рішення складено 12.04.2024), про що відділом документообігу (канцелярією) Південно-західного апеляційного господарського суду складено акт про виявлення недоліків від 26.06.2024.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.07.2024 апеляційну скаргу Приватного підприємства «БОГУСЛАВСЬКЕ» на рішення Господарського суду Одеської області від 02.04.2024 у справі № 916/4246/23 залишено без руху. Встановлено скаржнику строк для усунення недоліків, виявлених при поданні апеляційної скарги, протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Суд апеляційної інстанції, встановивши недоліки апеляційної скарги (відсутність доказів сплати судового збору у передбачених чинним законодавством порядку і розмірі та неповажність зазначених у скарзі причин пропуску строку на подання скарги), у вказаній ухвалі суду від 01.07.2024 запропонував Приватному підприємству «БОГУСЛАВСЬКЕ»:

-надати докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 14400,00 грн;

-надати заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 02.04.2024 у справі №916/4246/23, в якій вказати інші поважні причини пропуску строку на подання апеляційної скарги.

В межах встановленого ухвалою суду від 01.07.2024 строку від скаржника надійшла заява (вх.№2508/24/Д1 від 15.07.2024) про усунення недоліків апеляційної скарги.

У зв`язку із перебуванням колегії суддів у відпустці з 08.07.2024 по 06.08.2024, питання щодо апеляційної скарги вирішується 07.08.2024.

Ознайомившись із заявою про усунення недоліків апеляційної скарги, судовою колегією встановлено, що до вказаної заяви скаржником на підтвердження сплати судового збору надано копію квитанції АТ КБ «Приватбанк» №0.0..1 від 11.07.2024 про сплату судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 14400,00 грн.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Суд апеляційної інстанції перевірив зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України та встановив факт зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, перерахованого за подання апеляційної скарги у даній справі. Вказані обставини підтверджуються випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Отже, скаржником усунуто недоліки апеляційної скарги в частині надання доказів сплати судового збору у передбачених чинним законодавством порядку і розмірі.

Також апелянт звернувся з клопотанням (вх.№2725/24 від 15.07.2024) про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 02.04.2024 у справі №916/4246/23.

Щодо виконання скаржником ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.07.2024 в частині наведення інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 02.04.2024 у справі № 916/4246/23 колегія суддів зазначає наступне.

Скаржник, звертаючись із апеляційною скаргою, заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Південно-західний апеляційний господарський суд, розглядаючи вказане клопотання в ухвалі від 01.07.2024, виходив з наступного.

Відповідно до частини першої статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно із частиною другою статті 256 Господарського процесуального кодексу України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1)рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2)ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Частиною третьою статті 256 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Колегією суддів встановлено, що вступну та резолютивну частини рішення Господарського суду Одеської області оголошено в судовому засіданні 02.04.2024, повний текст рішення складено 12.04.2024. Отже, 02.05.2024 є кінцевим строком для подання апеляційної скарги на вказане рішення суду, між тим скаржник подав апеляційну скаргу 26.06.2024 через систему «Електронний суд», тобто з пропуском строку для її подання.

Як на причину пропуску строку на подання апеляційної скарги, скаржник послався на те, що копію рішення ним отримано в електронному вигляді у Електронний кабінет 12.04.2024 о 19:35 год, а тому днем отримання копії судового рішення є 13.04.2024.

Разом з тим, апелянт зауважив на тому, що Приватне підприємство «БОГУСЛАВСЬКЕ» та його представник територіально розташовані в Одеській області та місті Одесі. Так, протягом квітня-червня 2024 року внаслідок оголошення великої кількості повітряних тривог та численних обстрілів міста Одеси та Одеської області, значна частина робочого часу припадала на повітряні тривоги, що унеможливлювало нормальну роботу, на підтвердження чого скаржником надано роздруківки відомостей із веб-сайту https://air-alarms.in.ua/region/odesa, за період з 13 квітня по 25 червня 2024 року.

Окрім того, внаслідок регулярних атак зі сторони РФ на енергетичну інфраструктуру Одещини та України в цілому, мали місце постійні відключення електроенергії для побутових та промислових споживачів міста Одеси та Одеської області. Наприкінці травня червня 2024 року ситуація з відключеннями електроенергії стала критичною, у зв`язку із чим діяльність апелянта була фактично паралізована.

Визнаючи наведені скаржником підстави пропуску строку на подання апеляційної скарги неповажними, колегія суддів, приймаючи ухвалу від 01.07.2024, виходила з того, що наведені скаржником обставини щодо відключення світла та повітряних тривог не носили постійного, безперервного характеру у період з 13.04.2024 (дати отримання рішення Господарського суду Одеської області від 02.04.2024) по 26.06.2024 (звернення із апеляційною скаргою до Південно-західного апеляційного господарського суду).

Щодо посилань скаржника на відсутність електропостачання, оголошення повітряних тривог, суд зазначив, що такі обґрунтування не можуть бути визнано поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки скаржник жодним чином не обґрунтував, яким чином оголошення повітряних тривог та відключення електроенергії саме по собі призвело до неможливості вчасно звернутися з апеляційною скаргою. Обставини відсутності електропостачання та оголошення повітряних тривог могли унеможливити дотримання такого строку Приватним підприємством «БОГУСЛАВСЬКЕ» за умови надання ним до суду належних доказів того, як саме наведені обставини обумовили досить значний пропуск строку на подання апеляційної скарги.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що скаржник не навів достатнього обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, з огляду на що апеляційний суд визнав наведені скаржником підстави для поновлення такого строку неповажними.

Апелянт, звертаючись із клопотанням (вх.№2725/24 від 15.07.2024) на виконання вимог ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.07.2024, навів такі ж самі доводи, що і у клопотанні (вх.№2510/24 від 26.06.2024).

В той же час, апелянт, звертаючись до апеляційного суду з клопотанням (вх.№2725/24 від 15.07.2024), не навів жодних інших причин, внаслідок яких він пропустив строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 02.04.2024 у справі №916/4246/23, які б можна було б визнати поважними для поновлення такого строку.

За змістом статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен при вирішенні питання щодо прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

Відповідно до частини 1 статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, складовою якого є юридична визначеність.

Принцип юридичної визначеності є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. В його основі лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. «вирішена справа»), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися. Іншими словами, цей принцип гарантує остаточність рішень («що вирішено - вирішено і не має переглядатися до безмежності»).

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У пункті 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що «правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків».

Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (див. de Rada Cavanilles v. Spain, рішення від 28.10.1998, Reports 1998 -VIII, с. 3255, § 45, Peretyaka and Sheremetyev v. Ukraine, № 17160/06 та № 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21.12.2010)

Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (Diya 97 v. Ukraine, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21.10.2010).

У справі «Устименко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сама концепція «поважних причин» не є чіткою, тому для національних судів ще важливішим було вказати причини свого рішення про поновлення пропущеного строку і відновлення провадження у справі заявника.

Суд повторює, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, п.п. 51 і 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановлені державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28.10.2004).

Фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватися як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється суть чіткого встановлення законодавцем кожного з процесуальних строків (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.10.2018 у справі №5/452/06).

Відповідно до частини четвертої статті 260 Господарського процесуального кодексу України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 261 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи те, що Приватним підприємством «БОГУСЛАВСЬКЕ» не усунуто недоліки апеляційної скарги (не зазначено інших поважних підстав для поновлення строку), колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 Господарського процесуального кодексу України.

Вказані приписи Господарського процесуального кодексу України є імперативними та зобов`язують суд, у разі якщо особою у визначений строк не буде подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або у поданій заяві будуть наведені підстави, визнані судом неповажними, відмовити у відкритті апеляційного провадження.

Згідно з частиною четвертою статті 261 Господарського процесуального кодексу України копія ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 242 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія апеляційної скарги залишається в суді апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 232-235, 256, 258, 261 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства «БОГУСЛАВСЬКЕ» на рішення Господарського суду Одеської області від 02.04.2024 у справі № 916/4246/23.

Апеляційну скаргу з доданими до скарги матеріалами повернути Приватному підприємству «БОГУСЛАВСЬКЕ».

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені статтями 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя К.В. Богатир

Суддя С.В. Таран