РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.08.2024Справа № 910/4077/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В. розглянувши матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Шаркс»

до Фізичної особи-підприємця Огнєвого Артура Євгеновича

про стягнення 395000 грн

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ШАРКС» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Огнєвого Артура Євгеновича про стягнення 395000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем порушено умови укладеного між сторонами Договору в частині поставки попередньо оплаченого товару. На підставі викладеного позивач, просить суд стягнути з відповідача суму попередньої оплати за товар у розмірі 395000 грн.

Відповідач заперечив проти задоволення позову, вказавши, що відповідачем було поставлено позивачу попередньо оплачений за Договором товар, що підтверджується актом приймання-передачі нафтопродуктів від 06.03.2024.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05.03.2024 між Фізичною особою-підприємцем Огнєвим Артуром Євгеновичем (далі - Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Шаркс» (далі - Покупець) укладено Договір купівлі-продажу нафтопродуктів №050324-01 (далі - Договір) відповідно до умов якого, Продавець зобов`язуєься провести поставку, а саме доставити та передати Покупцю у власність нафтопродукти: бензин, дизельне паливо (далі - Товар), а Покупець зобов`язується прийняти Товар та повністю оплатити його вартість (далі - ціну). (п.1.1. Договору)

Відповідно до п.1.2. Договору ціна Товару за цим Договором включає в себе вартість доставки Товару до пункту передачі Покупцю.

Загальна ціна цього Договору визначається кількістю отриманого та сплаченого Товару Покупцем протягом всього строку дії Договору. Вартість кожної окремої партії Товару визначається Продавцем в рахунках-фактурах та/або видаткових накладних на Товар. (п.4.1. Договору)

Згідно з п.5.1. Договору продавець здійснює торгівлю нафтопродуктами безпосередньо з пересувного паливовозу.

Відповідно до п.5.5. Договору поставка Товару здійснюється партіями, згідно із заявками Покупця на поставку Товару та у відповідності із рахунком-фактурою на поставку тієї чи іншої партії Товару.

Право власності на Товар переходить до Покупця з дати поставки Товару, з урахуванням повного виконання Покупцем вимог Продавця щодо поставки товару. (п.5.8. Договору)

Згідно п.6.2. Договору покупець зобов`язаний прийняти поставлений продавцем Товар, здійснивши зі своєї сторони всі дії, необхідні для забезпечення передачі й отримання Товару. За таких умов Покупець не може відмовитися від приймання Товару.

Пунктом 7.1. Договору визначено, що Покупець зобов`язується оплатити Товар на умовах 100% передоплати партії Товару, якщо інше не передбачено Сторонами в Додатках до даного Договору. У випадку, якщо Товар було поставлено Покупцю без передоплати його вартості, Покупець зобов`язаний сплатити продавцю вартість Товару протягом 1 банківського дня з моменту виставлення Продавцем рахунку-фактури на адресу Покупця.

Датою оплати Товару вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок Продавця. (п.7.2. Договору)

Додатком №1 до Договору сторони визначили, зокрема, найменування товару - дизельне паливо (ДП-3-ЄвроВ0 ); об`єм 31000 л; загальна вартість - 1395000 грн.

Пунктом 4 Додатку №1 визначено, що Продавець зобов`язується поставити Товар у терміни, згідно п.5.5. Договору №050324-01 від 05.03.2024.

Положеннями ч.ч.1,2 ст. 193 Господарського кодексу України, передбачається, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

В силу положень ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з положень ст.664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Частиною 1 статті 693 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. (ч.2 ст.693 Цивільного кодексу України)

05.03.2024 ТОВ «Шаркс» було складено Заявку на відвантаження товару 06.03.2024.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами у справі, відповідачем було виставлено позивачу рахунок на оплату №07-24 від 05.03.2024 на суму 1395000 грн, а позивачем згідно вказаного рахунку здійснено попередню оплату у розмірі 395000 грн, що підтверджується копією платіжної інструкції №1509 від 06.03.2024.

Гарантійним листом №04032024/1 від 05.03.2024 позивач взяв на себе зобов`язання в термін до 08.03.2024 погасити заборгованість у розмірі 1000000 грн за Договором поставки.

Позивач зазначає, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, товар 06.03.2024 на адресу ТОВ «Шаркс» не поставив, у зв`язку з чим позивач звертався до відповідача з вимогою про повернення суми попередньої оплати у розмірі 395000 грн.

Проте суд не погоджується з доводами позивача щодо відсутності поставки відповідачем попередньо оплаченого позивачем товару, оскільки, як вбачається з наявної в матеріалах справи копії Акту приймання-передачі нафтопродуктів від 06.03.2024, ФОП Огнєвим Артуром Євгеновичем було передано, а ТОВ «Шаркс» прийнято товар - дизельне паливо (ДП-3-Євро5-В0 ) у кількості 31000 л. на суму 1395000 грн.

Відповідно до п.2 вказаного Акту підписанням цього Акту Постачальник та Покупець підтверджуються факт поставки товару.

Цей Акт набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками обох сторін. (п.3. Акту)

Вказаний Акт підписаний зі сторони позивача та відповідача без заперечень та зауважень, а також містить печатку ТОВ «Шаркс».

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на вище викладене, враховуючи встановлення факту поставки відповідачем попередньо оплаченого товару позивачу, у суду відсутні підстави для задоволення позову та стягнення з відповідача суми попередньої оплати за товар у розмірі 395000 грн.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на позивача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 01.08.2024.

Суддя Я.В. Маринченко