РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.07.2024Справа № 910/446/24

Господарський суд міста Києва в складі: головуючого судді Г.П. Бондаренко-Легких, розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін справу №910/446/24.

За позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» (04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 20)

До Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України (03022, м. Київ, вул. Васильківська, 37)

про стягнення 501 454, 87 грн

Без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські електромережі» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України про стягнення 989 668, 83 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на умовах типових публічних договорів приєднання за період січень 2022-жовтень 2023 позивачем надано відповідачеві послуги з розподілу електричної енергії та послуги із забезпечення реактивної електричної енергії, за які позивач не розрахувався в повному обсязі. У зв`язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача:

1) 365 559, 65 грн - заборгованості за послуги з розподілу електричної енергії; 57 893, 67 грн - інфляційна складова боргу з розподілу електричної енергії: 15 889, 58 грн - 3 % річних на заборгованість з розподілу електричної енергії, 90 336, 14 грн - пеня на заборгованість з розподілу електричної енергії;

2) 423 831, 07 грн - заборгованість за послуги із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії; 5 526, 76 грн - інфляційна складова боргу за послуги із забезпечення перетікань реактивної енергії, 2 647, 49 грн - 3 % річних за послуги із забезпечення перетікань реактивної енергії, 30 631, 96 грн - пеня за послуги із забезпечення перетікань реактивної енергії.

31.01.2024 Господарський суд міста Києва, дослідивши матеріали позовної заяви, дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, про що постановив відповідну ухвалу та встановив позивачу п`ятиденний строк з дня вручення ухвали від 31.01.2024 для усунення недоліків позовної заяви:

05.02.2024 від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, якою позивач частково усунув недоліки, встановлені ухвалою від 31.01.2024.

Так, в ухвалі від 31.01.2024, суд пропонував позивачу надати заяву-приєднання відповідача до умов типового договору про розподіл електричної енергії, надати докази надіслання відповідачеві рахунків на оплату та Актів надання послуг за надані послуги з розподілу електричної енергії. Проте позивач не виконав зазначені вимоги.

В заяві про усунення недоліків позивач повідомив, що питання щодо стягнення заборгованості за надання послуги із забезпеченням перетікання реактивної електричної енергії врегульовано.

З огляду на що позивач просить стягнути з відповідача лише 365 559, 65 грн - заборгованості за послуги з розподілу електричної енергії; 57 893, 67 грн - інфляційна складова боргу з розподілу електричної енергії: 15 889, 58 грн - 3 % річних на заборгованість з розподілу електричної енергії, 90 336, 14 грн - пеня на заборгованість з розподілу електричної енергії, що в свою чергу в сукупності становить (ціна позову) становить - 529 679, 04 грн (в первісній позовній заяві 989 668, 83 грн).

Оскільки, позивач вилучив вимогу щодо стягнення з відповідача заборгованість за послуги із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії, суд оцінює зазначені дії позивача як зміну предмета позову.

21.02.2024 суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі, в якій вирішив розгляд справи № 910/446/24 здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Повторно зобов`язано позивача (1) надати заяву-приєднання відповідача до умов типового договору про розподіл електричної енергії та (2) докази надіслання відповідачеві рахунків на оплату та Актів надання послуг за надані послуги з розподілу електричної енергії. Розгляд справи № 910/446/24 здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Прийнято зменшення позовних вимог та подальший розгляд справи ухвалено здійснювати з урахуванням зменшених позовних вимог. Змінено предмет позову у справі та подальший розгляд справи ухвалено здійснювати з урахуванням зміненого предмета позову.

12.03.2024 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позовну заяву та заява про спростування попереднього розрахунку судових витрат.

21.03.2024 через систему «Електронний суд» від позивача надійшли додаткові пояснення по справі на виконання вимог ухвали від 21.02.2024.

22.03.2024 через систему «Електронний суд» від позивача надійшло дві аналогічні заяви, в якій позивач просив стягнути з відповідача 501 454, 87 грн та повернути надмірно сплачений розмір судового збору.

Зазначену заяву, позивач мотивує тим, що 16.11.2023, тобто до подання позовної заяви до суду, відповідачем було здійснено погашення заборгованості за надані послуги з розподілу (передачі) електричної енергії за спірний період у розмірі 36 169, 36 грн, що підтверджується наданою до заяви позивачем довідкою про надходження коштів від Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України.

Відтак, позивач просить стягнути з відповідача 329 930, 29 грн заборгованості за послуги з розподілу електричної енергії; 57 893, 67 грн - інфляції; 15 889, 58 грн - 3 % річних; 90 336, 14 грн - пені. Загалом ціна позову становить 501 454, 87 грн (в первісній позовній заяві 989 668, 83 грн; після зменшення позовних вимог 21.02.202 - 529 679, 04 грн).

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно частини 2, 3 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи те, що провадження у справі відкрито 21.02.2024 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, а заява про зменшення суми позовних вимог надійшло до суду 21.03.2024, вона (заява) подана в строк визначений частиною 2, 3 статті 252 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, позивач скористався наданим йому пунктом 2 частини 2 статті 46 Господарського процесуального кодексу України правом на зменшення позовних вимог.

З огляду на зазначене, суд приймає заяву та подальший розгляд справи ухвалює здійснювати з урахуванням зменшеної суми позовних вимог.

25.03.2024 через систему «Електронний суд» від позивача надійшла відповідь на відзив.

Згідно з частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до частини 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

І. Фактичні обставини, що стали підставою спору (підстави позову).

01.01.2013 між Публічним акціонерними товариством «Київенерго», як постачальником та Інститутом водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України, як споживачем (відповідач) укладено договір про постачання електричної енергії №2217, зі строком дії до 31.12.2013, але з можливістю його продовження, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Відповідно до розділу 1 Договору про постачання електричної енергії №2217 від 01.01.2013 постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача згідно з умовами цього договору та додатків до договору, що є його невід`ємними частинами, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід`ємною частиною.

Об`єкт постачання у відповідності до договору №2217 від 01.01.2013 знаходиться за адресою: місто Київ, вулиця Васильківська, будинок 37.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські електромережі» (позивач) є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Київенерго».

14.03.2018 Національною комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетика та комунальних послуг (НКРЕКП) прийнято Постанову № 312 від 14.03.2018 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії», яка набрала чинності 19.04.2018 та у відповідності до пункту 2 якої укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

На виконання вимог Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетика та комунальних послуг (НКРЕКП) № 312 від 14.03.2018, Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські електромережі» оприлюднило редакцію типового публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії з додатками та роз`ясненням щодо укладання та приєднання споживача до договору.

Згідно пунктів 1.1. та 1.2. договору, цей договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови розподілу електричної енергії споживачам, як послуги оператора системи розподілу. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до умов цього договору згідно з заявою-приєднання, що є додатком 1 до цього договору. Умови договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 14.03.2018 №312 (зі змінами та доповненнями, далі - ПРРЕЕ), та є однаковим для всіх споживачів.

Відповідно до пункту 11.1., цей договір набирає чинності з дня приєднання споживача до умов цього договору, якщо інший строк не зазначено в заяві-приєднання договір діє протягом 1 року та вважається продовженим на кожен наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов та за умовами що інший термін не зазначено в заяві-приєднання.

Пунктом 4 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 внормовано, що договір вважається укладеним з дати підписання споживачем заяви-приєднання до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, яка повертається споживачем на адресу ОСР, та/або сплати за рахунком (квитанцією), який надсилається (надається) одночасно з договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, та/або з дати, указаної у заяві-приєднанні, якщо споживач протягом указаного в заяві-приєднанні терміну не звернувся до ОСР із запереченнями щодо укладення договору в цілому або щодо окремих умов договору та спожив будь-який обсяг електричної енергії.

Пунктом 2.1. договору встановлено, що оператор системи розподілу надає споживачу послуги з розподілу електричної енергії параметри якості якої відповідають показникам, визначеним Кодексом системи передачі, затвердженим постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №310 (зі змінами та доповненнями) за об`єктом, технічні параметри якого фіксуються в паспорті точки/точок розподілу електричної енергії за об`єктом споживача, який є додатком 2 до цього договору, та в особовому рахунку споживача, облікових базах даних оператора системи розподілу.

У відповідності до пункту 3.2. договору, за підсумками розрахункового місяця постачальник послуг комерційного обліку (оператор системи розподілу) забезпечує визначення обсягу електричної енергії за точками комерційного обліку споживачу не залежно від того, хто є власником комерційного засобу (засобів) обліку, та в установленому порядку передає ці дані адміністратору комерційного обліку для можливості їх використання суб`єктами ринку електричної енергії, у тому числі постачальником споживача. Дані комерційного обліку щодо обсягу електричної енергії за розрахунковий місяць зазначаються оператором системи розподілу в особистому кабінеті споживача (за умови його запровадження) та/або в рахунку про сплату послуги за цим договором, у тому числі якщо оплату за цим договором забезпечує електропостачальник споживача.

Згідно пункту 2.3. договору, споживач оплачує за розподіл електричної енергії згідно з умовами глави 5 цього договору та інші послуги оператора системи розподілу згідно з додатком 4 «Порядок розрахунків».

Відповідно до пунктів 5.1., 5.2. договору, ціною цього договору є вартість послуг з розподілу (передачі) електричної енергії на об`єкт (об`єкти) споживача зазначені у в паспорті точки/точок розподілу за об`єктом споживача. Оплата послуг з розподілу електричної енергії за цим договором здійснюється на поточний рахунок оператора системи розподілу.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 додатку 4, який згідно підпункту 4 пункту 12.8. договору, є невід`ємною частиною договору, сума оплати послуг з розподілу визначається виходячи з фактичних або прогнозних обсягів електричної енергії, розподіленої оператором системи розподілу та відповідним тарифом (ціною) на розподіл електричної енергії. Тарифи (ціни) за послуги з розподілу електричної енергії на ринку електричної енергії встановлюється регулятором та розміщується на офіційному сайті оператора системи розподілу. Розрахунки за послуги з розподілу електричної енергії здійснюються у грошовій формі за розрахунковий період, який визначається в додатку 3 до цього договору.

В силу пунктів 4 та 6 додатку 4, оплата послуг з розподілу електричної енергії, здійснюється споживачем у формі попередньої оплати на наступний розрахунковий період (крім індивідуальних, колективних побутових споживачів та суб`єктів господарювання, предметом діяльності яких є надання житлово-комунальних послуг населенню, у межах наданих населенню послуг, установ та організацій, які утримуються за рахунок коштів (внесків) населення) до дати початку розрахункового періоду за який здійснюється оплата, якщо інше не узгоджене сторонами. Сума остаточної оплати за фактично відпущену електричну енергію в розрахунковому періоді визначається на основі фактично розподілених обсягів електричної енергії, відповідно до даних приладів комерційного обліку або оператором системи розрахунковим шляхом, у відповідності до Кодексу комерційного обліку за поточний розрахунковий період з урахуванням діючого тарифу на розподіл електричної енергії у розрахунковому періоді.

Згідно пункту 7 додатку 4, оплата послуг здійснюється споживачем на підставі виставлених оператором системи розподілу платіжних документів протягом 5 робочих днів від дня їх отримання. Споживач має можливість самостійно сформувати платіжний документ у веб-сервісі «Особистий кабінет», що розміщений на офіційному сайті оператора системи розподілу за посиланням: https://dtek-kem.com.ua (далі - «Особистий кабінет»), на підставі фактичних показників засобу(ів) обліку за розрахунковий період, внесених самостійно або оператором системи розподілу.

Згідно підпункту 1 та 4 пункту 6.1. договору, оператор системи розподілу зобов`язується, виконувати умови цього договору та здійснювати розподіл електричної енергії споживачу, із дотриманням показників якості електричної енергії, визначених державними стандартами.

Згідно підпункту 1 та 8 пункту 6.2. договору, споживач зобов`язується, виконувати умови цього договору та у разі здійснення оплати за послуги з розподілу безпосередньо оператору системи розподілу здійснювати таку оплату у терміни передбачені додатком 4 до цього договору.

Згідно підпункту 1 пункту 7.1. договору, оператор системи розподілу має право, на отримання від споживача своєчасної оплати за надання послуги з розподілу електричної енергії у разі, якщо умовами глави 5 цього договору передбачено, що оплату за послугу з розподілу споживач здійснює безпосередньо оператору системи розподілу та на отримання своєчасної оплати за надання послуги з розподілу електричної енергії від постачальника у разі, якщо умовами глави 5 цього договору передбачено, що оплату за послугу з розподілу оператору системи розподілу здійснює постачальник.

Згідно підпункту 1 та 2 пункту 7.2. договору, споживач має право, отримувати якісні послуги з розподілу електричної енергії та отримувати електричну енергію належної якості згідно з умовами договору та стандартами якості електричної енергії.

Пунктом 32 договору встановлено, що сторони використовують веб-сервіс «Особистий кабінет» та додаткові способи/засоби технічного зв`язку, що підтримуються оператором системи розподілу, у відповідності до вимог даного додатку для: (1) формування/внесення показів засобу(ів) обліку за розрахунковий період та надання оператору системи розподілу «Звіт про покази засобів обліку за розрахунковий місяць» (наведений в додатку 11 до договору, далі - звіт), що вважатиметься наданим звітом за розрахунковий період у відповідності з вимогами п. 3.3 та п. 3.4 договору; (2) направлення/отримання рахунків на оплату послуг з розподілу електроенергії; (3) направлення/отримання рахунків на оплату послуг із забезпеченням перетікань реактивної електроенергії; (4) направлення/отримання актів приймання-передавання послуг з розподілу; (5) направлення/отримання актів приймання-передавання послуг із забезпечення перетікань реактивної електроенергії; (6) направлення/отримання попереджень про припинення, обмеження електропостачання (розподілу електричної енергії), які передбачені додатком №13 до договору; (7) направлення/отримання договорів про надання послуг з розподілу електричною енергією та додаткових угод до даних договорів; (8) направлення/отримання звернень по коригуванню заявлених обсягів розподілу електричної енергії; (9) обміну іншими документами.

Відповідно до пункту 34 додатку 4, електронні документи, якими сторони здійснюють обмін та надаються через веб-сервіс «Особистий кабінет» визнаються сторонами документами ідентичними з документацією та реквізитами з документами на папері, являються оригіналами і мають однакову юридичну силу зокрема, вважаються офіційними документами, заявами, зверненнями, попередження про припинення, обмеження електропостачання (розподілу електричної енергії), та іншими документами, якими обмінюються сторонами. Документи вважаються отриманими споживачем з дати та часу їх надсилання на веб-сервіс «Особистий кабінет».

У відповідності до пункту 36 додатку 4, на вимогу однієї із сторін інша сторона зобов`язана впродовж 3-х календарних днів з дати вимоги, надати оригінали документів, які були надіслані за допомогою веб-сервісу «Особистий кабінет».

Пунктом 5.4. договору в редакції додаткової угоди №3202217Р від 16.01.2023, споживач здійснює плату за послугу з розподілу електричної енергії безпосередньо оператору системи розподілу.

Позивач в період з січня 2022 по жовтень 2023 вистави відповідачу через веб-сервіс «Особистий кабінет» наступні рахунки та акти про надання послуги з розподілу електричної енергії:

- За січень 2022 року: рахунок №8484 від 31.01.2022 та акт №8484-1 від 31.01.2022 за послуги з розподілу електричної енергії на суму 60 447, 54 грн;

- За лютий 2022 року: рахунок №6329 від 28.02.2022 та акт №6329-1 від 28.02.2022 за послуги з розподілу електричної енергії на суму 35 490, 52 грн;

- За березень 2022 року: рахунок №7793 від 31.03.2022 та акт №7793-1 від 31.03.2022 за послуги з розподілу електричної енергії на суму 19 802, 42 грн;

- За квітень 2022 року: рахунок №0579 від 30.04.2022 та акт №0579-1 від 30.04.2022 за послуги з розподілу електричної енергії на суму 21 232, 30 грн;

- За травень 2022 року: рахунок №3121 від 31.05.2022 та акт №93121-1 від 30.04.2022 за послуги з розподілу електричної енергії на суму 21 712, 96 грн;

- За червень 2022 року: рахунок №0008 від 30.06.2022 та акт №0008-1 від 30.06.2022 за послуги з розподілу електричної енергії на суму 21 990, 94 грн;

- За липень 2022 року: рахунок №1958 від 31.07.2022 та акт №1958-1 від 31.07.2022 за послуги з розподілу електричної енергії на суму 22 650, 59 грн;

- За серпень 2022 року: рахунок №7912 від 31.08.2022 та акт №7912-1 від 31.08.2022 за послуги з розподілу електричної енергії на суму 22 639, 54 грн;

- За вересень 2022 року: рахунок №2929 від 30.09.2022 та акт №2929-1 від 30.09.2022 за послуги з розподілу електричної енергії на суму 22 241, 53 грн;

- За жовтень 2022 року: рахунок №00254 від 31.10.2022 та акт №00254-1 від 31.10.2022 за послуги з розподілу електричної енергії на суму 24 117, 84 грн;

- За листопад 2022 року: рахунок №4749 від 30.11.2022 та акт №4749-1 від 30.11.2022 за послуги з розподілу електричної енергії на суму 37 983, 32 грн;

- За грудень 2022 року: рахунок №7911 від 31.12.2022 та акт №7911 від 31.12.2022 за послуги з розподілу електричної енергії на суму 66 564, 00 грн;

- За січень 2023 року: рахунок №0622 від 31.01.2023 та акт №0622-1 від 31.01.2023 за послуги з розподілу електричної енергії на суму 73 066, 70 грн;

- За лютий 2023 року: рахунок №9765 від 28.02.2023 та акт №9765-1 від 28.02.2023 за послуги з розподілу електричної енергії на суму 63 372, 08 грн;

- За березень 2023 року: рахунок №8257 від 31.03.2023 та акт №8257-1 від 31.03.2023 за послуги з розподілу електричної енергії на суму 55 379, 95 грн;

- За квітень 2023 року: рахунок №7237 від 30.04.2023 та акт №7237-1 від 30.04.2023 за послуги з розподілу електричної енергії на суму 35 602, 54 грн;

- За травень 2023 року: рахунок №5679 від 31.05.2023 та акт №5679-1 від 31.05.2023 за послуги з розподілу електричної енергії на суму 27 305, 02 грн;

- За червень 2023 року: рахунок №3754 від 30.06.2023 та акт №3754-1 від 30.06.2023 за послуги з розподілу електричної енергії на суму 20 814, 34 грн;

- За липень 2023 року: рахунок №2494 від 31.07.2023 та акт №2494-1 від 31.07.2023 за послуги з розподілу електричної енергії на суму 27 642, 30 грн;

- За серпень 2023 року: рахунок №0141 від 31.08.2023 та акт №0141-1 від 31.08.2023 за послуги з розподілу електричної енергії на суму 76 498, 79 грн;

- За жовтень 2023 року: рахунок №5966 від 31.10.2023 та акт №5966-1 від 31.10.2023 за послуги з розподілу електричної енергії на суму 36 169, 36 грн;

У вересні 2023 року позивач здійснив перерахунок на -16 929, 99 грн.

Таким чином, в період з січня 2022 по жовтень 2023 з урахування перерахунку в вересні 2023, за розрахунками позивача він надав відповідачу послуги з розподілу електричної енергії на загальну суму 774 100, 43 грн.

У відповідності до пунктів 11, 12 та 14 додатку 4, датою отримання споживачем платіжного документу є день, наступний за тим, коли закінчився строк надання споживачем звіту про покази засобів обліку за розрахунковий період, якщо інше не узгоджено у формі «Згоди на передавання даних». У разі не отримання споживачем з будь-яких причин платіжного документу, оплата ним послуг з розподілу електричної енергії здійснюється споживачем самостійно, не пізніше ніж за 5 робочих днів до настання розрахункового періоду, який визначається в додатку 3 до договору, відповідно до фактичного обсягу розподіленої електричної енергії протягом відповідного розрахункового періоду. Оплата остаточного розрахунку за надання послуг з розподілу електричної енергії за поточний розрахунковий період здійснюється споживачем не пізніше 5 робочих днів після закінчення розрахункового періоду.

Однак відповідачем порушено договірні зобов`язання в частині своєчасної та повної оплати за отримані послуги, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилася заборгованість у розмірі 329 930, 29 грн за послуги з розподілу електричної енергії.

Позивач не отримував від відповідача документів, що підтверджують оплату вище зазначеної суми.

Пунктом 8.5. договору передбачено, що за внесення платежів, передбачених цим договором, з порушенням термінів, визначених додатком 4 до цього договору, у разі якщо главою 5 цього договору передбачено, що оплату за послугу з розподілу здійснює споживач безпосередньо оператору системи розподілу, споживач сплачує оператору системи розподілу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Сума пені зазначається у розрахунковому документі окремим рядком.

В пункті 12.5. договору в редакції додаткової угоди №3202217Р від 16.01.2023 встановлено, що спірні питання щодо відшкодування сторонами збитків та/або визначення їх розміру вирішуються у судовому порядку.

З огляду на зазначене позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача суми основного боргу за послуги з розподілу електричної енергії у розмірі 329 930, 29 грн, а також щодо стягнення з відповідача за прострочення вчасної оплати пені у розмірі 90 336, 14 грн, 3% річних у розмірі 15 889, 58 грн та інфляційних втрат у розмірі 57 893, 67 грн.

ІI. Предмет та підстави позову.

Предметом даного позову є стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу за послуги з розподілу електричної енергії, а також пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Юридичними підставами позову є статті 173, 193 Господарського кодексу України, статті 525, 526, 629 Цивільного кодексу України, Закон України «Про ринок електричної енергії».

Фактичними підставами позову є неналежне виконання відповідачем умов типового публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, який укладений у відповідності до Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 на умовах чинного договору про постачання електричної енергії №2217 від 01.01.2013, в частині повної та своєчасної оплати за надані позивачем послуги з розподілу електричної енергії.

III. Доводи позивача щодо суті позовних вимог.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач на виконання умов договору про надання послуг з розподілу електричної енергії у період з січня 2022 року по жовтень 2023 року надав обумовлені послуги на загальну суму 774 100, 43 грн, але відповідач не здійснив повну та своєчасну оплату позивачу за надані послуги.

Відтак, у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 329 930, 29 грн, яку позивач просить стягнути.

IV. Заперечення відповідача у справі.

В відзиві на позовну заяву, відповідач не заперечує щодо наявності у нього перед позивачем заборгованості по договору, більше того, відповідач зазначає, що у нього наявні кошти для здійснення оплати заборгованості, але в нього відсутня первинна документація (акт наданих послуг, рахунок на оплату), які б визначили обсяг та вартість наданих позивачем та неоплачених відповідачем послуг.

За таких обставин, відповідач наголошує, що між ним та позивачем ведеться робота щодо отримання акту та рахунку на оплату наданих послуг з метою погашення наявної заборгованості у розмірі 365 559, 65 грн в позасудовому порядку.

Окрім цього, відповідач не погоджується з нарахованою позивачем пенею та просить зменшити її на 60% (до 36 134, 46 грн). Зазначене прохання обґрунтоване тим, що з початком повномасштабного вторгнення росії в Україну 24.02.2022 відповідач перші 3-4 місяці перебував в тяжкому фінансовому стані.

VІ. Оцінка доказів судом та висновки суду.

З урахуванням предмету позовних вимог, їх юридичних та фактичних підстав, суд визначає, що перелік обставин, які є предметом доказування у справі, становлять обставини, від яких залежить відповідь на такі ключові питання:

- чи був порушений відповідачем обов`язок по оплаті грошових коштів за надані позивачем послуги з розподілу електричної енергії?

- чи вірно визначені позивачем періоди прострочення відповідача?

- чи правомірно позивач нарахував відповідачу пеню, 3% річних та інфляційні втрати?

- чи підлягають позовні вимоги задоволенню та в якій частині?

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

(1) Щодо основного боргу.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (частина 1, пункт 2 частини 2 стаття 11 Цивільного кодексу України).

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори) (частина 1, 2 стаття 202 Цивільного кодексу України).

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина 1 стаття 509 Цивільного кодексу України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 стаття 626 Цивільного кодексу України).

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (частина 1 стаття 173 Господарського кодексу України).

Господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (стаття 174 Господарського кодексу України).

Учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються такі види договорів, зокрема, про надання послуг з розподілу (пункт 7 частина 1 стаття 4 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

Оператор системи розподілу надає послуги з розподілу електричної енергії на підставі договорів про надання послуг з розподілу. Договори про надання послуг з розподілу є публічними договорами приєднання та укладаються на основі типових договорів, форма яких затверджується Регулятором (частина 4 стаття 45 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

Укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови (пункт 2 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018).

З метою виконання приписів Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018, позивач оприлюднив редакцію типового публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії з додатками та роз`ясненням щодо укладання та приєднання споживача до договору, який встановлює порядок та умови розподілу електричної енергії споживачам, як послуги оператора системи розподілу.

Оператор системи розподілу - юридична особа, відповідальна за безпечну, надійну та ефективну експлуатацію, технічне обслуговування та розвиток системи розподілу і забезпечення довгострокової спроможності системи розподілу щодо задоволення обґрунтованого попиту на розподіл електричної енергії з урахуванням вимог щодо охорони навколишнього природного середовища та забезпечення енергоефективності; Розподіл електричної енергії - транспортування електричної енергії від електроустановок виробників електричної енергії або електроустановок оператора системи передачі мережами оператора системи розподілу, крім постачання електричної енергії; Споживач - фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання (пункт 56, 78, 84 частини 1 статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

Розподіл електричної енергії здійснюється оператором системи розподілу. Діяльність з розподілу електричної енергії підлягає ліцензуванню відповідно до законодавства (частина 1 стаття 45 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

Позивач зазначає, що розподіл електричної енергії на об`єкт відповідача здійснюється на підставі типового публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії з 01.01.2019 на умовах чинного договору про постачання електричної енергії №2217 від 01.01.2013 між сторонами, що в свою чергу відповідає умовам пункту 2 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 по контокорентному рахунку №25 та не заперечується відповідачем.

Як стверджує позивач, що відповідач не подавав заяву-приєднання до договору, однак оскільки відповідач здійснював оплату за надані послуги у відповідності до типового публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, зазначений договір є укладеним на підставі пункту 4 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 (договір вважається укладеним з… сплати за рахунком (квитанцією), який надсилається (надається) одночасно з договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії). Окрім цього, зазначені обставини не заперечуються відповідачем.

За таких обставин, позивач у відповідності до умов договору надавав відповідачу послуги з розподілу електричної енергії, а відповідач в свою чергу споживав такі послуги та здійснював оплату.

Однак, в період з січня 2022 року по жовтень 2023 позивач у веб-сервісі «Особистий кабінет» сформував відповідачу рахунки на оплату та акти приймання-передавання за послуги з розподілу електричної енергії, у відповідності до яких позивач надав відповідачу послуги по розрахункам позивача на загальну суму 774 100, 43 грн (з урахування здійсненого позивачем у вересні 2023 року перерахунку на -16 929, 99 грн).

Позивач надає розрахунок суми основного боргу, у відповідності до якого позивач за спірний період надав послуги з розподілу електричної енергії відповідачу у розмірі 774 100, 43 грн.

Суд звертає увагу, що у відповідності до рахунків та актів за січень 2022-жовтень 2023, які позивач долучив до позовної заяви та з урахуванням перерахунку у вересні 2023 загальна сума за послуги складає 775 794, 59 грн.

Судом встановлено, що різниця між розрахунком позивача та розрахунком суду зумовлена тим, що в розрахунку основного боргу, який доданий до позовної заяви, позивач вказав, що відповідач за липень 2022 року спожив 39 806 кВт*год на суму 20 956, 43 грн. Одночасно з цим, з доданих до позовної заяви рахунку на оплату №1958 від 31.07.2022 та акту №1958-1 від 31.07.2022 за послуги з розподілу електричної енергії вбачається, що споживач в липні 2023 року спожив 43 024 кВт*год на суму в 22 659, 49 грн.

Проте, зазначені обставини не впливають на вирішення спору.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 стаття 530 Цивільного кодексу України).

Оплата послуг з розподілу здійснюється за тарифами, які регулює Регулятор відповідно до затвердженої ним методики. Тарифи на послуги з розподілу електричної енергії оприлюднюються операторами систем розподілу в порядку та строки, визначені нормативно-правовими актами, що регулюють функціонування ринку електричної енергії (абзац 2 частина 4 стаття 45 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

Споживач зобов`язаний, сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів (пункт 1 частина 3 стаття 58 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

В пункті 7 додатку 4 сторони узгодили, що оплата послуг здійснюється споживачем на підставі виставлених оператором системи розподілу платіжних документів протягом 5 робочих днів від дня їх отримання. Споживач має можливість самостійно сформувати платіжний документ у веб-сервісі «Особистий кабінет», що розміщений на офіційному сайті оператора системи розподілу за посиланням: https://dtek-kem.com.ua (далі - «Особистий кабінет»), на підставі фактичних показників засобу(ів) обліку ща розрахунковий період, внесених самостійно або оператором системи розподілу.

У відповідності до пунктів 11 та 14 додатку 4, датою отримання споживачем платіжного документу є день, наступний за тим, коли закінчився строк надання споживачем звіту про покази засобів обліку за розрахунковий період, якщо інше не узгоджено у формі «Згоди на передавання даних». Оплата остаточного розрахунку за надання послуг з розподілу електричної енергії за поточний розрахунковий період здійснюється споживачем не пізніше 5 робочих днів після закінчення розрахункового періоду.

Згідно пункту 5.2. договору, оплата послуг з розподілу електричної енергії за цим договором здійснюється на поточний рахунок оператора системи розподілу.

Згідно пункту 5.4. договору в редакції додаткової угоди №3202217Р від 16.01.2023, споживач здійснює плату за послугу з розподілу електричної енергії безпосередньо оператору системи розподілу

Відповідач в свою чергу здійснив лише часткову оплату за надані позивачем послуги в спірний період. Не оплаченою залишилась сума в розмірі 329 930, 29 грн.

Відповідач в відзиві на позовну заяву не заперечує щодо наявності в нього перед позивачем певної заборгованості за спірний період.

Більше того, відповідач стверджує, що готовий погасити наявну заборгованість, але в нього відсутні документи на підставі яких, йому (відповідачу) необхідно здійснити оплату (рахунок; акт), а тому відповідач зазначає, що між ним та відповідачем ведеться робота для отримання акту на підставі якого відповідач здійснить оплату боргу.

Проте, на підтвердження зазначених доводів, відповідача всупереч приписам частини 3 статті 13 та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України не надав до суду належних та допустимих доказів, які б в свою чергу могли підтвердити викладені відповідачем обставини.

Окрім цього, позивач в свою чергу в відповіді на відзив заперечує проти того, що між ним та відповідачем ведуться перемовини щодо погашення заборгованості в позасудовому порядку.

Щодо твердження відповідача про те, що в його розпорядженні відсутні рахунки та акти, суд зазначає наступне.

Як вбачається з умов договору, а саме додатку 4 до договору, пунктами 9 та 32 сторони дійшли згоди, що основний спосіб обміну інформацією і документами, в тому числі рахунків на оплату і актів приймання-передавання послуг з розподілу електричної енергії є веб-сервіс «Особистий кабінет».

Позивач надав роздруківки з «особистого кабінету» споживача (відповідача) по контокорентному рахунку №25, в якому позивачем сформовані рахунки та акти за обсяги фактично наданих послуг з розподілу електричної енергії.

Також, відповідач не заперечує проти того, що за спірний період здійснював часткові оплати за надані послуги, так зокрема з довідки про надходження коштів від відповідача за послуги з розподілу електричної енергії, яку до матеріалів справи долучив позивач вбачається, що відповідач в призначеннях платежів посилається на акти, які формувалися позивачем на веб-ресурсі «Особистий кабінет», за таких обставин, часткові оплати за спірний період відповідач мав можливість здійснювати за умови наявності рахунку на оплату послуг та акту приймання-передачі.

Окрім цього, в пункті 12 додатку 4 до договору сторона погоджено, що у разі не отримання споживачем з будь-яких причин платіжного документу, оплата ним послуг з розподілу електричної енергії здійснюється споживачем самостійно, не пізніше ніж за 5 робочих днів до настання розрахункового періоду, відповідно до фактичного обсягу розподіленої електричної енергії протягом відповідного розрахункового періоду.

Судом також встановлено, що пунктом 36 додатку 4 до договору, передбачена можливість за якою на вимогу однієї із сторін інша сторона зобов`язана впродовж 3-х календарних днів з дати вимоги, надати оригінали документів, які були надіслані за допомогою веб-сервісу «Особистий кабінет».

Однак, відповідач не надав доказів, що він звертався до позивача з вимогою про надання оригіналів документів, які були сформовані останнім у веб-ресурсі «Особистий кабінет» споживача (відповідача), а саме рахунків на оплату та актів приймання-передачі за послуги з розподілу електричної енергії.

За таких обставин, оскільки відповідач на підтвердження своїх доводів та заперечень не надав суду ніяких доказів, суд вважає, що обставини на які посилається позивач, а саме отримання відповідачем відповідних рахунків та актів через веб-сервіс доведеними.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (частина 1 статті 193 Господарського кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом (стаття 610 Цивільного кодексу України). Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом (частина 1 статті 614 Цивільного кодексу України).

Однак матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів, які могли підтвердити, що відповідач здійснив оплату вище зазначеної суми боргу позивачу.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 стаття 14 Господарського процесуального кодексу України).

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 3 статті 13 та частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (стаття 81 Господарського процесуального кодексу України).

З огляду на все вище зазначене, матеріалами справи підтверджується та не спростовано відповідачем належними і допустимими доказами, що станом на час розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги з розподілу електричної енергії на підставі типового публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії в період з січня 2022 року по жовтень 2023 року становить 329 930, 29 грн, а тому позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача основного боргу підлягають задоволенню.

(2) Щодо пені.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню у загальному розмірі 90 336, 14 грн.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пункт 3 частина 1 стаття 611 Цивільного кодексу України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (частина 1 статті 549 Цивільного кодексу України).

Штрафними санкціями у цьому Кодексі (Господарський кодекс України) визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарського кодексу України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 8.5. договору передбачено, що за внесення платежів, передбачених цим договором, з порушенням термінів, визначених додатком 4 до цього договору, у разі якщо главою 5 цього договору передбачено, що оплату за послугу з розподілу здійснює споживач безпосередньо оператору системи розподілу, споживач сплачує оператору системи розподілу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Сума пені зазначається у розрахунковому документі окремим рядком.

Відповідач в свою чергу просить суд зменшити розмір пені на підставі статті 551 Цивільного кодексу України та статті 233 Господарського кодексу України на 60% (36 134, 46 грн).

Суд в свою чергу, зазначає наступне.

25.02.2024 Національною комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетика та комунальних послуг прийнято постанову №332 «Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану», яка набрала чинності 25.02.2024.

В преамбулі постанови №332 від 25.02.2024 НКРЕКПП зазначила мету та підстави її прийняття, зокрема, метою є забезпечення операційної безпеки функціонування основної частини ОЕС України від 25 лютого 2022 року, ураховуючи Протокол наради щодо обговорення заходів стабілізації учасників ринку електричної енергії під час особливого періоду та діє відповідно до законів України «Про ринок електричної енергії», «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг».

Постановою НКРЕКПП №333 від 27.02.2022 внесено зміни до постанови НКРЕКПП №332 від 25.02.2024 та якою доповнено постанову НКРЕКПП №332 від 25.02.2024 пунктом 5 наступного змісту: «Рекомендувати учасникам ринку електричної енергії на період дії особливого періоду зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії».».

В подальшому постановою НКРЕКПП №413 від 26.04.2022 внесені чергові зміни до постанови НКРЕКПП №332 від 25.02.2024, якою змінено зміст постанови НКРЕКПП №332 від 25.02.2024, так у відповідності до підпункту 16 пункту 1 якої: «На період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування надати такі настанови: зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії».

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, який затверджений Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022 на території України із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введений воєнний стан строком на 30 діб.

В подальшому відповідними Указами Президента України, які затверджувалися відповідними Законами, воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався і на сьогоднішній день діє до 12.08.2024.

Отже, з урахування дії на території України воєнного стану, для учасників ринку електричної енергії, якими укладено типові договори відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та постанов НКРЕКП, пункт 5 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 (у редакції Постанови НКРЕКП від 27.02.2022 № 333) - це бажана з точки зору держави модель поведінки, яка має обов`язковий характер для учасників ринку електричної енергії.

Підпункт 16 пункту 1 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 (у редакції Постанови НКРЕКП від 26.04.2022 № 413) - це імперативна норма, якою держава вказала учасниками ринку електричної енергії, що на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії».

Таким чином, постанова №332 від 25.02.2022 (у редакції від 26.04.2022) прийнята НКРЕКП в межах своїх повноважень, а тому її положення, у тому числі, підпункт 16 пункту 1, відповідно до якого на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії, є обов`язковими до виконання всіма учасниками ринку та мають застосовуватись останніми у своїй господарській діяльності.

Суд констатує, що вище зазначені твердження узгоджуються з позицією та правовими висновками Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, які викладені в постанові від 19.04.2024 у справі №911/1359/22 та Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, які викладені в постанові від 26.07.2023 у справі №922/1948/22.

З огляду на зазначене, суд відмовляє в задоволенні вимоги позивача про стягнення з відповідача пені, яка нарахована в період дії правового режиму воєнного стану.

Проте, як вбачається з позовних вимог, спірний період розпочинається з лютого 2022 року до введення в Україні правового режиму воєнного стану, а саме з моменту коли відповідач прострочив оплату за надані послуги в січні 2022 року.

За таких обставин, позивач розпочинає здійснювати нарахування пені за надані та несвоєчасно оплачені послуги з розподілу електричної енергії в січні 2022 року з 09.02.2022.

Таким чином, ураховуючи обмеження встановлені Постановою НКРЕКП №332 від 25.02.2022 щодо нарахування штрафних санкцій під час дії воєнного стану, позивач повинен був здійснити розрахунок пені за неналежне виконання зобов`язання відповідачем в частині своєчасної оплати за надані послуги з розподілу електричної енергії в січні 2022 року до 23.02.2024 включно.

У зв`язку з зазначеним, суд здійснив перерахунок пені за послуги, які були надані позивачем в січні 2022 року з дати, яку визначив позивач, тобто з 09.02.2022 та до дня введення в Україні воєнного стану, тобто до 23.02.2022 на суму, яку зазначає позивач.

Відтак, суд задовольняє вимоги позивача щодо стягнення пені з відповідача за надані та не своєчасно оплачені послуги з розподілу електричної енергії в січні 2022 року за період з 09.02.2022 до 23.02.2022 у розмірі 496, 83 грн.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру пені на 60 % (до 36 134, 46 грн), суд відмовляє в його задоволенні, оскільки задовольняє вимоги позивача щодо стягнення пені в значно меншому розмірі, ніж сума до якої просить зменшити відповідач.

(3) Щодо 3% річних та інфляційних втрат.

Також позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 15 889, 58 грн та інфляційні втрати у розмірі 57 893, 67 грн.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 625 Цивільного кодексу України).

З наданого до позовної заяви розрахунку вбачається, що позивач здійснює нарахування 3% річних та інфляційних втрат відповідачу з урахуванням здійснення останніх часткових оплат.

Однак 22.03.2024 позивач подав до суду заяву про зменшення позовних вимог, оскільки позивачем встановлено, що 16.11.2023 відповідач здійснив часткову оплату заборгованості у розмірі 36 169, 36 грн, у зв`язку з чим просив суд зменшити розмір позовних в частині стягнення основного боргу. Проте, відповідач не надав оновлений розрахунок 3% річних та інфляційних втрат з урахуванням здійсненої відповідачем часткової оплати 16.11.2023.

Суд констатує, що в договорі відсутні положення щодо порядку зарахування оплати основного боргу.

Разом з тим, статтею 534 Цивільного кодексу України внормовано, що у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу.

При цьому, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 26.12.2019 у справі №911/2630/18 вказав, що у випадку, коли в графі платіжного доручення "призначення платежу" відсутні посилання на період, дату, номер договору, згідно з яким здійснюється платіж, такий період має визначатись одержувачем відповідно до умов договору між платником та одержувачем коштів. Якщо відповідні застереження у договорі відсутні, то у разі наявності заборгованості платежі мають відноситись на погашення заборгованості в хронологічному порядку: починаючи з тієї, що виникла у найдавніший період, до повного її погашення.

Також, Верховний Суд вказав про те, що можливість застосування положень статті 534 Цивільного кодексу України безпосередньо залежить від змісту реквізиту "призначення платежу" платіжного доручення, згідно з яким боржник здійснював платіж кредиторові на виконання грошового зобов`язання. Це означає, що якщо платник (боржник) здійснює переказ коштів, чітко зазначаючи призначення платежу - погашення основного боргу (оплата товару, робіт, послуг), черговість, встановлена статтею 534 цього Кодексу застосовуватися не може.

Такий висновок також підтверджений в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 22.06.2022 у справі № 904/5429/18.

Як вбачається з наданої позивачем довідки про надходження коштів від відповідача, в призначенні платежу, який відповідач здійснив 16.11.2023 зазначено, що він здійснений на підставі акта №5966-1 за послуги розподілу електричної енергії в жовтні 2023 року.

Одночасно з цим з наданого позивачем розрахунку вбачається, що пеню і інфляцію позивач за жовтень 2023 року позивач нараховує на суму 7 310, 30 грн, оскільки позивач за жовтень 2023 року зарахував часткову оплату відповідача, яка була здійснена ним 10.10.2023 з призначенням за послуги в вересні 2023 в розмірі 28 859, 06 грн.

За таких обставин, оскільки часткова оплата, яка була здійснена 16.11.2023, фактично перевищує суму заборгованості вказану самим позивачем за жовтень 2023 року (7 310, 30 грн) та ураховуючи те, що часткова оплата стосується основного боргу, суд вважає за можливе в комбінації з статтею 534 Цивільного кодексу України та з висновками Верховного Суду, які викладені в вище наведеній постанові, зарахувати таку оплату з власної ініціативи в порядку черговості за більш давній період в хронологічному порядку, тобто за послуги, які надані в січні 2022 року.

Таким чином, суд здійснює перерахунок 3% річних та інфляційних втрат на суму боргу за надані послуги в січні 2022 року, тобто з 09.02.2022 по 15.11.2023 на суму 60 337, 45 грн, а з 16.11.2023 по 15.12.2023 на суму 24 168, 09 грн (60 337, 45 - 36 169, 36).

Відтак, сума 3% річних за послуги, які були надані в січні 2022 року складають 3 258, 30 грн, а інфляційні втрати складають 17 962, 70 грн.

Щодо розрахунків 3% річних та інфляційних втрат по іншим періодам, суд перевіривши їх зазначає, що вони є арифметично правильними, а тому підлягають задоволенню.

Отже, суд задовольняє вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 15 794, 28 грн та в частині інфляційних втрат у розмірі 57 468, 68 грн.

VI. Розподіл судових витрат.

(1) Щодо повернення надмірно сплаченої суми судового збору.

В заяві про зменшення позовних вимог, яка надійшла до суду через систему «Електронний суд» 22.03.2024, позивач одночасно просив повернути надмірно сплачену суму судового збору.

Сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом (пункт 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір»).

У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми (частина 2 стаття 7 Закону України «Про судовий збір»).

Суд зазначає, що ціна позову за первісними позовними вимогами становила 989 668, 83 грн.

В подальшому в заяві про усунення недоліків позовної заяви, позивач відмовся від частини позовних вимог, що в свою чергу зменшило розмір ціни позову на 529 679, 04 грн. Зазначені дії, суд в ухвалі від 21.02.2024 оцінив, зокрема, як зменшення позовних вимог.

22.03.2024 від позивач надійшла заява в якій останній також зменшив розмір позовних вимог на загальну суму 501 454, 87 грн. Зазначена заява розглянута та задоволена судом в даному рішенні.

Таким чином, в силу приписів підпункту 1 пункту 2 частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» сума судового збору за даний позов становить 7 521, 82 грн (501 454, 87 * 1,5%). Позивач в свою чергу за платіжною інструкцією №3249791 від 20.12.2021 сплатив судовий збір у розмірі 14 884, 75 грн.

Отже, надмірно сплачена сума судового збору становить 7 362, 93 грн.

За таких обстави, оскільки зменшено розмір позовних вимог та позивач заявив відповідне клопотання про повернення надмірно сплаченого судового збору, суд доходить до висновку задовольнити зазначене клопотання та повернути позивачу надмірно сплачену суму судового збору у розмірі 7 362, 93 грн за платіжною інструкцією №3249791 від 20.12.2021 на підставі пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір».

(2) Щодо судового збору.

Судовий збір покладається, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (пункт 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Оскільки даним рішенням позовні вимоги задовольняються частково, в такому випадку суд покладає суму судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме на відповідача 6 055, 35 грн, інша частина судового збору покладається на позивача.

(3) Щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу.

Позивач на виконання вимог пункту 9 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України в позовній заяви зазначив, що орієнтовані витрати на професійну правничу допомогу становлять 50 000, 00 грн, проте в заяві про усунення недоліків позовної заяви, позивач повторно зазначив орієнтовані витрати на професійну правничу допомогу, але в даному випадку позивач їх визначив в розмірі 15 000, 00 грн.

Позивач зазначав, що розрахунок вартості з усіма доказами понесених витрат на професійну правничу допомогу буде подано у відповідності до положень частини 8 статті 128 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на зазначене, суд звертає увагу, що згідно частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З огляду на те, що дана справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, а тому стадія судових дебатів не передбачається, суд констатує, що позивачу необхідно було подати докази понесення витрат на професійну правничу допомогу або заяву, що такі докази будуть подані протягом 5 днів після ухвалення рішення суду до закінчення розгляду справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження, але в будь якому разі до моменту написання рішення.

Таким чином, відповідач не конкретизував в якій саме строк передбачений частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України (до закінчення судових дебатів; протягом 5 днів після ухвалення рішення суду) будуть подані відповідні докази щодо понесення судових витрат, суд вирішує питання щодо розподіл судових витрат відповідача в даному рішенні.

Враховуючи те, що позивачем взагалі не надано будь - яких доказів щодо понесених витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами оплати на професійну правничу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 13, 73-77, 86, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» до Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України про стягнення 501 454, 87 грн (з урахуванням зменшення позовних вимог) - задовольнити частково.

2. Стягнути з Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України (03022, м. Київ, вул. Васильківська, 37; ідентифікаційний код: 01018947) на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» (04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 20; ідентифікаційний код: 41946011) суму основного боргу у розмірі 329 930 (триста двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот тридцять) грн 30 коп., пеню у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 83 коп., 3% річних у розмірі 15 794 (п`ятнадцять тисяч сімсот дев`яносто чотири) грн 28 коп., інфляційні втрати у розмірі 57 468 (п`ятдесят вісім тисяч чотириста шістдесят вісім) грн 68 коп. та судовий збір у розмірі 6 055 (шість тисяч п`ятдесят п`ять) грн 35 коп.

3. Відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення 89 839, 31 грн пені, 98, 30 грн 3% річних, 424, 99 грн інфляційних втрат.

4. Витрати позивача на професійну правничу допомогу покласти на позивача.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

6. Задовольнити клопотання Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» про повернення надмірно сплаченої суми судового збору.

6.1. Повернути Приватному акціонерному товариству «ДТЕК Київські електромережі» (04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 20; ідентифікаційний код: 41946011) з Державного бюджету України надмірно сплачену суму судового збору у розмірі 7 362 (сім тисяч триста шістдесят дві) грн 93 коп. сплаченого за платіжною інструкцією №3249791 від 20.12.2021.

6.2. Дане рішення є підставою для повернення судового збору, відповідно до статті 7 Закону України «Про судовий збір».

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г.П. Бондаренко - Легких