ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2024 р. Справа№ 904/2414/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.

суддів: Коробенка Г.П.

Тарасенко К.В.

при секретарі судового засідання: Нагулко А.Л.

за участю представників сторін:

від позивача: Доманський В.П., адвокат;

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи 1: не з`явився;

від третьої особи 2: Бажан В.П., адвокат;

від третьої особи 3: Ярличенко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради, Міністерства юстиції України, Дніпровської міської ради

на рішення Господарського суду міста Києва від 28.11.2023 (повний текст складено 08.12.2023)

у справі № 904/2414/23 (суддя Картавцева Ю.В.)

за позовом Житлово-будівельного кооперативу №295

до Міністерства юстиції України

третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Стаднік Ірина Леонідівна

третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Департамент гуманітарної політики Дніпровської міської ради

третя особа 3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Дніпровська міська рада

про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

У травні 2023 року Житлово-будівельний кооператив № 295 (далі - ЖБК №295, позивач) звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Міністерства юстиції України (далі - Міністерство, відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу від 11.04.2023 за № 1297/5 "Про задоволення скарги" (далі - наказ №1297/5 від 01.10.2021, спірний наказ).

Позов обґрунтований тим, що відповідач у порушення вимог та положень Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" допустив розгляд скарги, яка за умовами визначеними Законом мала бути залишена без розгляду, а саме у зв`язку з:

- наявністю судового спору (відповідачу достеменно було відомо та повідомлялось позивачем, що у провадженні Господарського суду Дніпропетровської області перебуває справа № 904/2160/22 за позовною заявою Житлово-будівельного кооперативу № 295 до Міського комунального закладу культури "Дніпровська дитяча музична школа № 14" про звільнення нежитлових приміщень, та за зустрічною позовною заявою Міського комунального закладу культури "Дніпровська дитяча музична школа № 14" до Житлово-будівельного кооперативу № 295 про скасування рішення про державну реєстрацію прав та припинення права власності);

- відсутністю порушеного права (Департамент гуманітарної політики Дніпровської міської ради в поданій скарзі не навів та не довів наявність у останнього будь-яких майнових (або інших) прав та інтересів щодо об`єктів нерухомого майна, державна реєстрація прав щодо яких оскаржується).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.05.2023 матеріали справи № 904/2414/23 передано за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.07.2023 про відкриття провадження у даній справі залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Стаднік Ірину Леонідівну (далі - приватний нотаріус Стаднік І.Л., третя особа 1) та третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Департамент гуманітарної політики Дніпровської міської ради (далі - Департамент, третя особа 2).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.10.2023 залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Дніпровську міську раду (далі - Дніпровська міська рада, третя особа 3).

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.11.2023 у справі №904/2414/23 позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України № 1297/5 від 11.04.2023 "Про задоволення скарги" в частині пункту 2 щодо скасування рішень від 07.12.2021 №№ 62109943, 62109554, 62108797, від 08.12.2021 № 62120434, прийнятих приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Стаднік Іриною Леонідівною.

Присуджено до стягнення з Міністерства юстиції України на користь Житлово-будівельного кооперативу №295 судовий збір у розмірі 1 342,00грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Мотивуючи ухвалене рішення, місцевий господарський суд на підставі досліджених і встановлених обставин дійшов висновку про те, що відповідачем було неправомірно розглянуто скаргу по суті, оскільки, були наявні підстави, визначені приписами частини 6 статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а відтак, наказ Міністерства юстиції України № 1297/5 від 11.04.2023 "Про задоволення скарги" підлягає скасуванню в частині пункту 2 щодо скасування рішень від 07.12.2021 №№ 62109943, 62109554, 62108797, від 08.12.2021 № 62120434, прийнятих приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Стаднік Іриною Леонідівною.

При цьому, суд першої інстанції не вбачав підстав для скасування спірного наказу в інших частинах, крім пункту 2, оскільки, позивач не обґрунтував порушення своїх прав у питаннях, що стосуються прав та обов`язків приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Стаднік Ірини Леонідівни, Офісу протидії рейдерству та Державного підприємства "Національні інформаційні системи".

Короткий зміст вимог апеляційної скарги Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Департамент 27.12.2023 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 28.11.2023 у справі №904/2414/23 в частині задоволених позовних вимог; прийняти в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог; в іншій частині рішення залишити без змін; стягнути з позивача на користь скаржника суму сплаченого судового збору.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги третя особа 2 вказує на те, що рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог є незаконним та необґрунтованим, оскільки судом першої інстанції належним чином не з`ясував обставини, що мають значення для вирішення справи, надав неправильну юридичну оцінку фактичним обставинам справи, через що дійшов до хибних висновків, які не відповідають обставинам справи та допустив неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права.

Так, за твердженням третьої особи 2, в оскаржуваному рішенні суд першої інстанції:

- помилково виснував про наявність у Міністерства підстав для повернення скарги Департаменту без розгляду на підставі частини 6 статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", оскільки Департамент не був учасником судової справи №904/2160/22, в якій оспорювалися за зустрічним позовом рішення державного реєстратора, які були предметом скарги Департаменту. Судовій спір у справі №904/2160/22 про скасування тих самих рішень про державну реєстрацію прав та припинення права власності ЖБК №295 на спірне нерухоме майно вирішувався за зверненням іншої особи - Міського комунального закладу культури "Дніпровська дитяча музична школа №14" із зустрічним позовом у вказаній справі;

- не надав оцінку спірним рішенням приватного нотаріуса Стаднік І.Л., якими зареєстровано за ЖБК №295 право власності на нежитлові приміщення, шо знаходяться у житловому будинку, за відсутності документів щодо їх виділу у самостійні об`єкти нерухомого майна із присвоєнням їм поштової адреси;

-не мотивував відхилення доводів відповідача та третіх осіб.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги Міністерства юстиції України та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Міністерство 28.12.2023 звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 28.11.2023 у справі № 904/2414/23 та прийняти постанову, якою в задоволенні позову до Міністерства юстиції України відмовити в повному обсязі.

Апеляційну скаргу Міністерство мотивує тим, що викладені в оскаржуваному рішенні висновки суду першої інстанції не відповідають дійсним обставинам, а також є наслідком неправильного застосування норм матеріального та процесуального права.

Так, зокрема, Міністерство вважає, що судом першої інстанції в оскаржуваному рішення не враховано:

- наявної у Міністерства компетенції на розгляд скарги третьої особи 2, оскільки відповідно до положень статей 5, 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" всі рішення державних реєстраторів є такими, що підлягають розгляду Міністерством, а тому його компетенція поширюється на дані правовідносини;

- оскаржувані рішення прийняті приватним нотаріусом Стаднік І.Л. з порушенням вимог статей 10, 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень";

-недбале здійснення приватним нотаріусом своїх повноважень, що має наслідком порушення конституційних прав громадян або інших суб`єктів цивільно-правових відносин, беззастережно потребує вжиття Міністерством відповідних заходів реагування.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги Дніпровської міської ради та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Дніпровська міська рада 28.12.2023 звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 28.11.2023 у справі №904/2414/23 та відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги Дніпровська міська рада вказує, що всупереч імперативним вимогам процесуального законодавства оскаржуване рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом першої інстанції повно та всебічно не досліджено обставин справи, наведені в рішенні висновки не відповідають обставинам справи.

Доводи скаржника щодо незаконності та необґрунтованості ухваленого судом першої інстанції у даній справі рішення зводяться до такого:

-Департамент гуманітарної політики Дніпровської міської ради (суб`єкт оскарження рішень до Міністерства) та Міський комунальний заклад культури "Дніпровська дитяча музична школа №14" департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради (позивач за зустрічним позовом у судовій справі №904/2160/22) є різними юридичними особами;

-надане позивачем рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів УРСР №209&21 від 31.03.1980 не дає можливості встановити набуття у власність ЖБК №295 нежитлових приміщень №№594, 595, 596, 597 як самостійних об`єктів нерухомого майна, отже приватний нотаріус Стаднік І.Л. зобов`язана була відмовити заявнику в державній реєстрації прав на це майно у відповідності до пункту 4 частини 1 статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень";

- вбудовані приміщення, які на даний час займає Міський комунальний заклад культури "Дніпровська дитяча музична школа №14" за адресою: м. Дніпро, вул. Велика Діївська, буд.40, збудовано за державні кошти Домобудівельним комбінатом №1 для УКСа міськвиконкому з метою розміщення в них ЖЕКу, приміщення для роботи з населенням, піонерської кімнати, і лише тимчасово передавались на баланс ЖБК №295, а тому власником цих нежитлових приміщень є територіальна громада в особі Дніпровської міської ради;

-під час розгляду скарги Міністерством правомірно встановлено порушення приватним нотаріусом Стаднік І.Л. державної реєстрації права власності на спірне майно та, відповідно, здійснено скасування таких реєстраційних дій, оскільки ЖБК 3295 не є власником вказаних об`єктів нерухомого майна.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.12.2023 справу № 904/2414/23 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючого судді Кравчука Г.А., суддів Тищенко О.В., Коробенка Г.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.01.2024 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №904/2414/23; відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 28.11.2023 у справі №904/2414/23 до надходження до суду матеріалів справи.

Згідно з Протоколом передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 03.01.2024 справу № 904/2414/23 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючого судді Кравчука Г.А., суддів Тищенко О.В., Коробенка Г.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.01.2024 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №904/2414/23; відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Міністерства юстиції України на рішення Господарського суду міста Києва від 28.11.2023 у справі №904/2414/23 до надходження до суду матеріалів справи.

Згідно з Протоколом передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 04.01.2024 апеляційну скаргу Дніпровської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 28.11.2023 у справі №904/2414/23 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючого судді Кравчука Г.А., суддів Тищенко О.В., Коробенка Г.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.01.2024 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №904/2414/23; відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Дніпровської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 28.11.2023 у справі №904/2414/23 до надходження до суду матеріалів справи.

11.01.2024 матеріали справи № 904/2414/23 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.02.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Департаменту на рішення Господарського суду міста Києва від 28.11.2023 у справі №904/2414/23, розгляд справи призначено на 18.03.2024 о 15 год 00 хв.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.02.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Міністерства на рішення Господарського суду міста Києва від 28.11.2023 у справі №904/2414/23, об`єднано апеляційні скарги Міністерства та Департаменту в одне провадження для спільного розгляду у справі №904/2414/23, розгляд справи призначено на 18.03.2024 о 15 год 00 хв.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.02.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Дніпровської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 28.11.2023 у справі №904/2414/23, об`єднано апеляційні скарги Дніпровської міської ради, Міністерства та Департаменту в одне провадження для спільного розгляду у справі №904/2414/23, розгляд справи призначено на 18.03.2024 о 15 год 00 хв.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді (судді-доповідача) Кравчука Г.А. з 09.03.2024 по 18.03.2024 включно, судове засідання у призначений час не відбулось.

Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2024 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи у зв`язку з перебуванням судді Тищенко О.В. у відпустці.

Відповідно до Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.03.2024 справу № 904/2414/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Кравчука Г.А., суддів Коробенка Г.П., Тарасенко К.В.

Ухвалою північного апеляційного господарського суду від 21.03.2024 зазначеною колегією суддів прийнято до свого провадження апеляційні скарги Департаменту, Міністерства та Дніпровської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 28.11.2023 у справі № 904/2414/23, розгляд вказаних апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції у даній справі призначено на 21.05.2024 о 15 год 20 хв.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.03.2024 задоволено заяву Департаменту про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду; постановлено призначене на 21.05.2024 о 15 год 20 хв судове засідання у даній справі проводити за участі представника Департаменту адвоката Бажана В.П. в режимі відеконференції з попередженням сторін про наслідки, передбачені частиною 5 статті 197 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.03.2024 задоволено заяву представника ЖБК № 295 адвоката Доманського В.П. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду; постановлено призначене на 21.05.2024 о 15 год 20 хв судове засідання у даній справі проводити за участі представника ЖБК №295 адвоката Доманського В.П. в режимі відеконференції з попередженням сторін про наслідки, передбачені частиною 5 статті 197 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.04.2024 задоволено заяву представника Дніпровської міської ради Ярличенка І.В. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду; постановлено призначене на 21.05.2024 о 15 год 20 хв судове засідання у даній справі проводити за участі представника Дніпровської міської ради Ярличенка І.В. в режимі відеконференції з попередженням сторін про наслідки, передбачені частиною 5 статті 197 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 21.05.2024 судом апеляційної інстанції оголошено перерву у справі №904/2414/23 до 14 год 40 хв 16.07.2024, про що постановлено відповідну ухвалу.

Позиція інших учасників справи.

19.02.2024 до Північного апеляційного господарського суду від ЖБК №295 надійшли відзиви на апеляційні скарги Департаменту, Міністерства та Дніпровської міської ради, відповідно до яких позивач заперечує їх вимоги, просить залишити без задоволення апеляційні скарги третьої особи 2, відповідача та третьої особи 3, а оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заперечуючи доводи Департаменту (третьої особи 2) у поданій апеляційній скарзі, позивач вказує, що останнім як в процесі розгляду справи у суді першої інстанції, так і в апеляційній скарзі не доведено існування у нього майнових прав на спірні нежитлові приміщення та не спростовано факту належності позивачу права власності на ці об`єкти нерухомості, що свідчить про відсутність у Департаменту права бути звертатися до Міністерства зі скаргою на реєстраційні дії (рішення) щодо спірного нерухомого майна, а у Міністерства приймати та розглядати таку скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу Міністерства ЖБК №295 акцентує увагу на тому, що зі змісту апеляційної скарги не вбачається обставин, які б вказували на ухвалення судом першої інстанції незаконного і/або необґрунтованого рішення. Водночас, позивач вважає, що наявні в матеріалах справи докази та доводи відповідача, що викладені в апеляційній скарзі, вкотре підтверджують, що відповідач приймаючи спірний наказ діяв неправомірно, оскільки знав про існування судового провадження щодо реєстраційних дій на спірні нежитлові приміщення, а також про відсутність у Департаменту будь-яких майнових прав на спірне майно, тобто про недоведеність скаржником наявності у нього порушеного права для подання скарги, а отже підстав для її розгляду та задоволення Міністерством.

З поданою Дніпровською міською радою апеляційною скаргою позивач також не погоджується та зазначає, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції повно досліджено обставини справи, на підставі оцінки яких зроблені обґрунтовані висновки, що відповідають вимогам процесуального та матеріального права, як в частині відсутності у Департамента права на звернення зі скаргою до Міністерства за наявності інформацію про судове провадження щодо визнання незаконними та скасування рішень про державну реєстрацію права власності за позивачем на спірні нежитлові приміщення, так і в частині відсутності у Департамента порушеного права, оскільки останній не є власником спірних приміщень, що також підтверджено судовими рішеннями у справі №904/2160/22. Крім того, позивач вказує на суперечливість та непослідовність доводів апелянта, який стверджує про наявність у Департамента права на звернення зі скаргою до Міністерства (тим самим підтверджує наявність у нього майнових прав на спірне майно) і в той же час заявляє про свої права на це майно, що свідчить про неправомірність звернення Департаменту зі скаргою на дії (рішення) державного реєстратора.

При цьому у відзиві на апеляційну скаргу третьої особи 3 позивач наполягає на безпідставності тверджень Дніпровської міської ради про належність спірного майна до комунальної власності територіальної громади м. Дніпра.

Явка представників сторін.

У судове засідання 16.07.2024 з`явилися представники позивача, третіх осіб 2 та 3.

Відповідач та третя особа 1 не забезпечили участь у судовому засіданні своїх представників, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, із заявами до суду про відкладення розгляду справи з зазначенням будь-яких поважних причин неможливості явки представників у судове засідання не зверталися.

Враховуючи наведене, висновки Європейського суду з прав людини у рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України, а також те, що явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, а участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті за відсутності представників зазначених учасників справи.

Представники третьої особи 2 та третьої особи 3 просять апеляційні скарги задовольнити, оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині задоволених вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Присутній у судовому засіданні представник позивача просить відмовити у задоволенні апеляційних скарг, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Як убачається з матеріалів справи, наказом Міністерства юстиції України від 11.04.2023 № 1297/5 "Про задоволення скарги" (далі - наказ №1297/5 від 11.04.2023, спірний наказ), було задоволено скаргу Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради від 13.01.2022 № 6/1-3 та скасовано рішення від 07.12.2021 №№62109943, 62109554, 62108797, від 08.12.2021 № 62120434, прийняті приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Стаднік Іриною Леонідівною.

Підставою для прийняття наказу Міністерства юстиції України від 11.04.2023 № 1297/5 "Про задоволення скарги" слугував висновок центральної колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 23.11.2022 (далі - Висновок колегії від 23.11.2022), складений за результатами розгляду скарги Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради від 13.01.2022 № 6/1-3, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 18.01.2022 за № СК-240-22.

Зі змісту зазначеного Висновку колегії вбачається, що підставою подання скарги стало те, що у спірних нежитлових приміщеннях, зареєстрованих на праві власності за ЖБК №295, розташований Міський комунальний заклад культури "Дніпровська дитяча музична школа № 14", який підпорядкований скаржнику (Департаменту). При цьому, приватний нотаріус Стаднік І.Л. прийняла оскаржувані рішення від 07.12.2021 №№62109943, 62109554, 62108797, від 08.12.2021 р. № 62120434 на підставі документів, які не давали змоги встановити факт виникнення права власності ЖБК № 295 на нежитлові приміщення, що на думку скаржника, є підставою для скасування цих рішень.

З відомостей Державного реєстру прав центральною колегією Міністерства юстиції України встановлено, що приватним нотаріусом Стаднік І.Л. на підставі оскаржуваних рішень внесено запис про право власності на нежитлові приміщення за ЖБК № 295. Оскаржувані рішення прийняті приватним нотаріусом Стаднік І.Л. за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію права власності №№49584941, 49584025, 49582857, 49590967 (далі - Заяви), до яких додано, зокрема, розпорядження № 139/1р від 25.05.1984, видане Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради народних депутатів УРСР (далі - розпорядження), яке не давало змоги встановити факт виникнення у ЖБК № 295 права власності на нежитлові приміщення. Тобто, оскаржуване рішення прийнято приватним нотаріусом Стаднік І.Л. з порушенням вимог статей 10, 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Також у Висновку колегії від 23.11.2022 у розділі "Мотиви рішення у розгорнутому викладенні (#Мін`юстОфіційно)" зазначено про прийняття колегією до розгляду письмових пояснень по суті скарги від заінтересованих осіб, зокрема, і від ЖБК №295 від 22.08.2022 №37 (вхідний №СК-1945-22 від 23.08.2022), від 22.11.2022 (вхідний №СК-3369-22 від 22.11.2022).

У вказаних поясненнях ЖБК №295 акцентував увагу Міністерства про не доведення скаржником порушення його прав та інтересів прийнятими рішеннями державного реєстратора, а у поданому поясненні від 22.11.2022 повідомляв про прийняття до розгляду Господарським судом Дніпропетровської області у справі №904/2160/22 зустрічної позовної заяви Міським комунальним закладом культури "Дніпровська дитяча музична школа №14" до ЖБК №295 про скасування рішень державного реєстратора, які є предметом оскарження по скарзі Департаменту від 13.01.2022 за вих. №6/1-3.

Звертаючись до господарського суду з позовом у даній справі, позивач зазначає, що відповідач у порушення вимог та положень Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" допустив розгляд скарги, яка за умовами визначеними Законом мала бути залишена без розгляду, а саме у зв`язку з:

- наявністю у відповідача інформації про судове провадження у справі №904/2160/22, в межах якого вирішується спір за зустрічним позовом Міського комунального закладу культури "Дніпровська дитяча музична школа № 14" до ЖБК № 295 про скасування рішень про державну реєстрацію прав від 07.12.2021 №№62109943, 62109554, 62110407, від 08.12.2021 № 62120434, прийнятих приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Стаднік Іриною Леонідівною та припинення права власності на об`єкти нерухомого майна за адресою: м. Дніпро, вул. Велика Діїська, буд. 40, приміщення №№ 595, 596, 594, 597;

- відсутністю порушеного права Департамента, оскільки в поданій скарзі не наведено та не доведено наявності у скаржника будь-яких майнових (або інших) прав інтересів щодо об`єктів нерухомого майна, державна реєстрація прав яких оскаржується.

Відповідач доводи позивача повністю заперечив та вказав, що спірний наказ прийнято в межах компетенції та у відповідності до вимог чинного законодавства.

В свою чергу, треті особи 2 та 3 заперечили позовні вимоги, посилаючись на те, що власником нежитлових приміщень №№ 595, 596, 594, 597 за адресою: м. Дніпро, вул. Велика Діївська, буд. 40, є Дніпровська міська рада, відтак, рішення від 07.12.2021 №№62109943, 62109554, 62108797, від 08.12.2021 №62120434, прийняті приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Стаднік Іриною Леонідівною, щодо реєстрації права власності на спірні приміщення за позивачем є незаконними, а тому наказ № 1297/5 від 11.04.2023 не підлягає скасуванню.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Відповідно до частини 4 статті 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

Частинами 1- 5 статті 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості.

Згідно із частиною 1 статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до частини 1 статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з положеннями статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Отже, за змістом чинного законодавства, зокрема, Конституції України та Цивільного кодексу України, всім власникам надано рівні умови для захисту права власності.

Відповідно до частин 1, 2 статті 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (пункт 1 частини 1 статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Відповідно до частини 2 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Водночас Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", крім визнання та підтвердження державою таких прав, також спрямований на їх захист.

Відповідно до частини 1 статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

За загальним правилом захист порушених прав особи здійснюється в судовому порядку. Крім судового розгляду справи, оскарження рішення, дії або бездіяльності державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав до Міністерства юстиції України є додатковим механізмом захисту права власності. Таке оскарження може бути оперативним механізмом захисту державою порушених помилковими діями та рішеннями державного реєстратора прав власника, однак не може підміняти собою судовий розгляд.

Міністерство юстиції України оцінює помилковість дій та рішень державного реєстратора, однак не досліджує помилки або протиправні дії скаржника, інші аспекти захисту прав власника нерухомого майна. Тобто Міністерство юстиції України оцінює законність проведеної державним реєстратором адміністративної процедури, а не вирішує по суті спір.

При розгляді скарги на рішення державного реєстратора Міністерство юстиції України не вправі вирішувати спір між сторонами, зокрема, робити висновки про права сторін на майно.

Натомість вирішення спору про право (і забезпечення тим самим юридичної визначеності у правовідносинах між сторонами такого спору) належить до компетенції суду.

Розглядаючи спори, пов`язані з реєстрацією речових прав на нерухоме майно, в судовому порядку, держава захищає порушене право власності та забезпечує правову визначеність.

Міністерство юстиції України у межах своїх повноважень здійснює контроль у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 № 228, основними завданнями Міністерства юстиції України є, зокрема, забезпечення формування та реалізація державної політики у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державної реєстрації обтяжень рухомого майна, державної реєстрації юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців, реєстрації статуту територіальної громади м. Києва, реєстрації статутів Національної академії наук та національних галузевих академій наук.

Приписами статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено можливість оскарження рішень, дій або бездіяльності у сфері державної реєстрації прав та повноваження Міністерства юстиції України щодо розгляду цих скарг та ухвалення за результатами такого розгляду рішень.

Так, відповідно до пункту 1 частини 2 статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (у редакції, чинній на момент подання скарги Департаментом до Міністерства) Міністерство юстиції України розглядає скарги на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі судового рішення, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір).

Вжите законодавцем у зазначеній нормі права слово "щодо" є синонімом до слова "стосовно". Отже, з огляду на таку синонімію, у частині 2 статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" йдеться про спори саме стосовно нерухомого майна. Тобто потрібно орієнтуватися на предмет (об`єкт) позову. Саме матеріально-правова вимога позивача до відповідача має бути спрямована на захист речових прав щодо об`єкта нерухомості або пов`язана з нерухомим майном. Таким чином до спорів "щодо нерухомого майна" належать спори, вимоги за якими безпосередньо стосуються об`єкта нерухомого майна. Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2024 у справі № 916/4093/21.

Статтею 182 Цивільного кодексу Кодексу передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Крім того, суд апеляційної інстанції бере до уваги, що в контексті застосування статті 30 Господарського процесуального кодексу України, якою визначаються правила виключної підсудності справ у спорах, що виникають з приводу нерухомого майна, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07.07.2020 у справі № 910/10647/18 (за позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав на новозбудоване нерухоме майно) вирішувала питання, в тому числі й щодо категорій спорів, які виникають з приводу нерухомого майна. У пункті 7.36 цієї постанови зазначено, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Таким чином, спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном, наприклад про скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, належать до спорів щодо нерухомого майна. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 04.10.2022 у справі № 910/21222/20, від 25.10.2022 у справі № 910/13671/20, від 26.09.2023 у справі № 910/7611/22.

Отже, в пункті 1 частини 2 статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (у редакції, чинній на момент подання скарги Департаментом до Міністерства), було встановлено, що у Міністерства юстиції України відсутні повноваження на розгляд скарги на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав за наявності будь-якого судового спору щодо нерухомого майна.

Натомість станом на момент складання центральною колегією Міністерства Висновку (23.11.2022) та прийняття спірного наказу відповідачем (11.04.2023) частина 2 статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" мала іншу редакцію, якою було передбачено, що Міністерство юстиції України розглядає: 1) скарги на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; 2) скарги на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України; 3) повідомлення державного реєстратора про виявлений ним факт використання його ідентифікаторів доступу до Державного реєстру прав іншими особами.

Водночас відповідно до частини 6 статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (у редакції, чинній на момент складення Висновку та прийняття Міністерством спірного наказу) встановлено, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації прав Міністерство юстиції України, його територіальні органи приймають одне з таких мотивованих рішень, яке не пізніше наступного робочого дня з дня його прийняття розміщується на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України чи відповідного територіального органу: про задоволення скарги (якщо оскаржувані рішення, дії або бездіяльність не відповідають законодавству у сфері державної реєстрації прав); про відмову в задоволенні скарги (якщо оскаржувані рішення, дії або бездіяльність відповідають законодавству у сфері державної реєстрації прав); про залишення скарги без розгляду по суті (абзац 1). Міністерство юстиції України, його територіальні органи залишають скаргу на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації прав без розгляду по суті, якщо, зокрема: 3) наявна інформація про відкрите за заявою скаржника судове провадження, предметом якого є оскарження тих самих рішень, дій або бездіяльності у сфері державної реєстрації прав; 4) скаргу подано особою, права якої у зв`язку з оскаржуваним рішенням, дією або бездіяльністю у сфері державної реєстрації прав не порушено (абзац 2).

З наведеного вбачається, що на момент подання скарги чинна редакція пункту 1 частини 2 статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачала, що у випадку, коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір (спір про право), ця обставина унеможливлює розгляд Міністерством юстиції України скарги на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав щодо цього нерухомого майна. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 31.08.2021 у справі № 910/16115/20, від 23.11.2021 у справі № 910/11850/20, від 14.12.2022 у справі № 910/20374/21, від 08.03.2023 у справі № 910/17491/21, від 13.04.2023 у справі № 570/277/22 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2024 у справі № 916/4093/21.

Щодо приписів частин 2, 6 статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (у редакції чинній на момент складення Висновку та прийняття відповідачем спірного наказу) Міністерство юстицію України мало повноваження розглядати скарги на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав без застережень, однак, зокрема, при наявності інформації про відкрите судове провадження про оскарження тих самих рішень у сфері державної реєстрації прав за заявою скаржника та/або встановлення, що скарга подана особою, права якої у зв`язку з оскаржуваним рішенням у сфері державної реєстрації прав не порушені, зобов`язано прийняти рішення про залишення скарги без розгляду по суті.

Відповідно до частини 10 статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (у редакції, чинній як на момент складення Висновку та прийняття спірного наказу) визначено, що порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України.

На момент подання скарги до відповідача та її розгляду чинним був Порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затверджений постановою Кабінетом Міністрів України від 25.12.2015 №1128, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 №1150 зі змінами (далі - Порядок №1128).

У пункті 2 Порядку №1128 (у редакції, чинній на момент її розгляду) встановлено, що розгляд скарг у сфері державної реєстрації здійснюється Мін`юстом та його територіальними органами у межах компетенції, визначеної законом. Розгляд скарг у сфері державної реєстрації на предмет наявності (відсутності) порушень закону у рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту здійснюється колегіально, крім випадку, передбаченого цим Порядком.

Для забезпечення колегіального розгляду скарг у сфері державної реєстрації Мін`юстом чи його територіальними органами утворюються постійно діючі колегії з розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - колегії), положення про які затверджуються Мін`юстом. Склад колегій затверджується Мін`юстом чи відповідним територіальним органом.

За приписами абзацу 3 пункту 10 Порядку №1128 заінтересовані особи мають право подавати письмові пояснення по суті скарги у сфері державної реєстрації, які обов`язково приймаються колегією до розгляду.

Рішення, дії або бездіяльність Мін`юсту можуть бути оскаржені до суду (пункт 17 Порядку №1128).

Як підтверджується матеріалами справи, Департамент звернувся до Міністерства юстиції України зі скаргою від 13.01.2022 № 6/1-3, яка зареєстрована в Міністерстві 18.01.2022 за №СК-240-22, у якій просив скасувати рішення від 07.12.2021 №№62109943, 62109554, 62108797, від 08.12.2021 № 62120434, прийняті приватним нотаріусом Стаднік І. Л.

Судом першої інстанції правомірно встановлено, що в межах розгляду скарги, ЖБК №295 було подано письмові пояснення, у яких останній, зокрема, повідомляв відповідача, що у проваджені Господарського суду Дніпропетровської області знаходиться справа № 904/2160/22 за позовною заявою ЖБК № 295 до Міського комунального закладу культури "Дніпровська дитяча музична школа № 14" про звільнення нежитлових приміщень, та за зустрічною позовною заявою Міського комунального закладу культури "Дніпровська дитяча музична школа № 14" до ЖБК № 295 про скасування рішення про державну реєстрацію прав та припинення права власності. Відповідно до позовних вимог зустрічного позову Міський комунальний заклад культури "Дніпровська дитяча музична школа № 14", який входить до управління скаржника, просить суд скасувати рішення державного реєстратора, які є предметом скарги Департаменту від 13.01.2022 за вих. №6/1-3, що розглядається Міністерством.

Досліджуючи зміст скарги Департаменти від 13.01.2022 за вих. №6/1-3, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що в ній скаржник зазначив, що Законом України "Про освіту" та Положенням про Департамент гуманітарної політики Дніпровської міської ради, затвердженим рішенням Дніпровської міської ради №64/43 від 20.03.2019, визначені повноваження Департаменту, серед яких в пункті 4.1.3 Положення передбачено здійснення останнім супроводження управління підпорядкованих закладів освіти, культури. Фізичної культури і спорту, організацію їх матеріально-технічного та фінансового забезпечення. Факт порушення прав прийнятими приватним нотаріусом Стаднік І.Л. рішеннями заявник скарги обґрунтовував тим, що у нежитлових приміщеннях №№ 594, 595, 596, 597 за адресою: м. Дніпро, вул. Велика Діївська, буд. 40, розташований Міський комунальний заклад культури "Дніпровська дитяча музична школа №14" підпорядкований Департаменту і після оформлення права власності на ці нежитлові об`єкти ЖБК №295 вчиняє дії, спрямовані на виселення музичної школи із вказаних приміщень.

Із наведеного вбачається, що скарга Департаментом подана до Міністерства в інтересах і на захист прав саме Міського комунального закладу культури "Дніпровська дитяча музична школа № 14", який перебуває у підпорядкуванні Департаменту.

Крім того, аналізуючи судові рішення у справі №904/2160/22, зокрема і постанову Верховного Суду від 04.10.2023, суд першої інстанції встановив, що ЖБК № 295 звернувся до суду з позовом про зобов`язання Міського комунального закладу культури "Дніпровська дитяча музична школа № 14" (Музична школа) звільнити нежитлові приміщення, розташовані за адресою: вул. Велика Діївська, 40, м. Дніпро, якими відповідач користувався на підставі договору оренди від 10.02.2020 № 1, а саме: приміщення № 139 (нова нумерація 594), № 140 (нова нумерація 595), № 141 (нова нумерація 596), № 142 (нова нумерація 597).

На обґрунтування позовних вимог ЖБК №295 послався на те, що вказаний договір оренди припинений, а відповідач не звільнив займаних приміщень.

Музична школа у зустрічному позові просила скасувати рішення приватного нотаріуса Стаднік І.Л. від 07 та 08.12.2021 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) щодо права власності ЖБК №295 на нежитлові приміщення 595, 596, 594, 597, розташовані за названою вище адресою і зареєстровані за індексними номерами: 62109943, 62109554, 62110407, 62120434, та припинити його право власності на це майно.

На обґрунтування позовних вимог Музична школа послалася на те, що нотаріус належним чином не перевірив документи, що подавалися ЖБК №295 для здійснення державної реєстрації його прав на нерухоме майно, а тому, на думку позивача за зустрічним позовом, реєстрація спірного майна за ЖБК № 295 незаконна.

27.12.2022 Господарський суд Дніпропетровської області ухвалив рішення про відмову у первісному позові та задовольнив зустрічний позов. Суд послався на те, що договір оренди від 10.02.2020 № 1 припинив діяти 30.09.2020, тоді як державна реєстрація права власності нежитлових приміщень за ЖБК №295 здійснена лише 03.12.2021. ЖБК №295 не довів свого фінансування будівництва спірних приміщень, тому у момент укладення з Музичною школою цього договору у ЖБК №295 були відсутні права на спірне нерухоме майно і відповідно він не мав права передавати його у найм, а крім того, рішення нотаріуса, який вчинив державну реєстрацію права приватної власності ЖБК №295 на це майно, незаконне.

19.06.2023 Центральний апеляційний господарський суд прийняв постанову про скасування цього рішення та ухвалив нове - про задоволення первісного позову та відмову у зустрічному позові. Апеляційний господарський суд мотивував свою постанову тим, що договір оренди від 10.02.2020 № 1 продовжив свою дію після 30.09.2020, оскільки жодною зі сторін протягом місяця після закінчення строку його дії не заявлялося про його припинення. Оскільки після відмови 07.02.2022 ЖБК №295 від договору Музична школа не звільнила займаних приміщень, апеляційний господарський дійшов висновку про задоволення первісного позову і відмову у задоволенні зустрічного позову на тій підставі, що права та інтереси Музичної школи оспорюваними рішеннями про державну реєстрацію прав та обтяжень не порушені, спір у цій справі не стосується права власності ЖБК №295 на спірне майно, а на розгляд суду передано лише питання щодо законності користування Музичною школою як орендарем приміщеннями. При цьому суд відхилив посилання Музичної школи про набуття ЖБК №295 права власності на спірні приміщення лише у момент здійснення їх державної реєстрації на тій підставі, що така реєстрація лише засвідчує право власності особи на майно, яка вже його набула, тоді як відсутність станом на дату укладення спірного договору (10.02.2020) записів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права приватної власності ЖБК №295 на спірне нерухоме майно не свідчить про те, що у нього відсутнє речове право на це майно.

Постановою Верховного Суду від 04.10.2023 у справі № 904/2160/22 касаційну скаргу Міського комунального закладу культури "Дніпровська дитяча музична школа № 14" залишено без задоволення, постанову Центрального апеляційного господарського суду від 19.06.2023 у справі № 904/2160/22 залишено без змін.

Таким чином, за встановлених обставин колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції в оскаржуваному у даній справі рішенні, що станом на момент розгляду Міністерством скарги Департаменту та прийняття спірного наказу в провадженні господарського суду перебувало судове провадження, предметом якого було, зокрема, скасування рішення приватного нотаріуса Стаднік І. Л. від 07 та 08.12.2021 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) щодо права власності ЖБК №295 на нежитлові приміщення 595, 596, 594, 597, зареєстровані за індексними номерами: 62109943, 62109554, 62110407, 62120434, тобто, предметом спору у справі № 904/2160/22 було оскарження, у тому числі, тих самих рішень у сфері державної реєстрації прав, що були предметом скарги, поданої Департаментом до Міністерства.

Як вже зазначалося, звертаючись до відповідача зі скаргою, Департамент обґрунтовував порушення своїх прав тим, що у спірних нежитлових приміщеннях розташований Міський комунальний заклад культури "Дніпровська дитяча музична школа № 14", що підпорядкований скаржнику, а ЖБК № 295 вчиняє дії, спрямовані на виселення музичної школи із вказаних приміщень.

Проте, ні у скарзі Департаменту, ні у складеному за результатами її розгляду Висновку колегії від 23.11.2023 не зазначено доказів та не наведено доводів на підтвердження наявності у Департаменту та у Міського комунального закладу культури "Дніпровська дитяча музична школа № 14", в інтересах якої звернувся Департамент зі скаргою до Міністерства, майнових прав на спірні приміщення.

Перебування спірних нежитлових приміщень в оренді у Міського комунального закладу культури "Дніпровська дитяча музична школа № 14" не свідчить про наявність в останнього майнових прав на орендовані приміщення, а здійснена приватним нотаріусом Стаднік І.Л. у грудні 2021 року реєстрація права власності на спірні приміщення за ЖБК №295 не зачіпає прав та інтересів ні Міського комунального закладу культури "Дніпровська дитяча музична школа № 14", як орендаря цих приміщень, ні Департаменту, в управління якого перебуває вказаний комунальний заклад.

Поряд з цим, суд першої інстанції правомірно констатував в оскаржуваному рішенні про те, що Міський комунальний заклад культури "Дніпровська дитяча музична школа № 14" користувався приміщеннями №№ 594, 595, 596, 597, тоді як, в межах поданої скарги Міністерством розглядалося питання стосовно приміщень №№ 594, 595, 592, 597. Доказів того, що приміщення № 592 перебувало у користуванні вказаного орендаря, матеріали справи не містять.

Крім того, колегія суддів апеляційного господарського суду звертає увагу, що зі змісту Висновку від 23.11.2023, колегією Міністерства мотивовано порушення державним реєстратором вимог пункту 4 частини 1, абзацу 1 частини 2 статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", оскільки до заяв ЖБК №295 додано, зокрема, розпорядження № 139/1 від 25.05.1984, видане Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради народних депутатів УРСР, яке не надавало змоги встановити факт виникнення у ЖБК №295 права власності на нежитлові приміщення, тому, за висновком колегії Міністерства, державний реєстратор повинен був відмовити ЖБК № 295 у державній реєстрації прав на спірне майно.

Проте, Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексними номерами №288900488, №288897077, 288893931 від 07.12.2021, №28893875 від 08.12.202, які наявні в матеріалах справи, підтверджується, що підставою для державної реєстрації спірних об`єктів нерухомого майна та прийняття оскаржуваних рішень слугувало рішення виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів, серія та номер: 209&21, виданий 31.03.1980, видавник: Дніпропетровська міська рада народних депутатів УРСР. Зазначене рішення колегією Міністерства не досліджувалося і не бралося до уваги при розгляді скарги Департаменту, що свідчить про необ`єктивність та неповноту здійсненої Міністерством перевірки з метою встановлення обставин щодо законності оскаржуваних рішень державного реєстратора та допущене порушення обов`язків, покладених на Міністерство приписами пункту 9 Порядку №1128.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову в частині скасування пункту 2 наказу Міністерства № 1297/5 від 11.04.2023 "Про задоволення скарги" щодо скасування рішень від 07.12.2021 №№ 62109943, 62109554, 62108797, від 08.12.2021 № 62120434, прийнятих приватним нотаріусом Стаднік І.Л., у зв`язку з неправомірним розглядом скарги Департаменту по суті при наявності підстав, визначених приписами частини 6 статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" щодо залишення скарги без розгляду.

Зважаючи на досліджені та встановлені у даній справі обставини, здійснивши їх оцінку у відповідності до вимог статті 86 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що доводи Департаменту, Міністерства та Дніпровської міської ради, викладені в апеляційних скаргах, з приводу неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення вимог процесуального права, неповного з`ясування обставин та дослідження доказів, що є підставою для скасування судового рішення, не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції керується висновками, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Колегія суддів апеляційного господарського суду з огляду на викладене зазначає, що у даній постанові надано вичерпну відповідь на всі істотні, вагомі питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені скаржниками в апеляційних скаргах, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції у вказаній справі про задоволення позовних вимог ЖБК №295.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційних скарг.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Нормою статті 276 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду у даній справі відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається. Скаржниками не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства щодо спростування висновків суду першої інстанції.

Судові витрати.

Відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційних скарг покладаються на скаржників.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційні скарги Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради, Міністерства юстиції України, Дніпровської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 28.11.2023 у справі №904/2414/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 28.11.2023 у справі №904/2414/23 залишити без задоволення.

3. Матеріали справи №904/2414/23 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 29.07.2024.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Судді Г.П. Коробенко

К.В. Тарасенко