ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2024м. ДніпроСправа № 904/1468/24

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г. за участю секретаря судового засідання Голігорової Т.І., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом Департамента адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВСЬКА РУСЬ", м. Дніпро

про стягнення заборгованості з орендної плати у загальному розмірі 302 493,06 грн, розірвання договору та виселення.

Представники:

від позивача: Салькова І.А., представник;

від відповідача: не з`явився.

ПРОЦЕДУРА:

Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (надалі - Позивач) звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВСЬКА РУСЬ" (далі - Відповідач), у які просить:

- стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати за період з 01.10.2021 по 29.02.2024 у розмірі 267 074 грн.74 коп., пеню за період з 27.03.2023 по 27.03.2024 у розмірі 16 060 грн. 83 коп., 3% річних за період з 01.10.2021 по 29.02.2024 у розмірі 19 357 грн. 49 коп.

- розірвати договір оренди від 27.09.2019 № 616-ДРА/19 нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Дніпра, укладений між департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "КИЇВСЬКА РУСЬ" ().

- усунути перешкоди в користуванні комунальним нерухомим майном, а саме: нежитловими приміщеннями, загальною площею 131,0 кв.м,, розташовані за адресою : м. Дніпро, вул. Робоча, 73, сек.4, на першому поверсі 16-ти поверхового будинку, шляхом виселення Товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВСЬКА РУСЬ" () з нежитлового приміщення, загальною площею 131,0 кв.м, розташовані за адресою: м. Дніпро, вул. Робоча, 73, сек.4, на першому поверсі 16-ти поверхового будинку.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.04.2024 позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу протягом семи днів з дня вручення ухвали суду від 08.04.2024 усунути недоліки позовної заяви , а саме надати докази сплати (доплати) судового збору у встановлених порядку та у розмірі 93,40 грн.

18.04.2024 від Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заяву про усунення недоліків.

Таким чином позивачем вимоги ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 08.04.2024 виконано.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче судове засідання на 21.05.2024 о 10:20 год.

У призначене підготовче судове засідання 21.05.2024 представники сторін не з`явилися.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.05.2024 оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні до 11.06.2024 о 10:20 год.

У призначене підготовче судове засідання 11.06.2024 представник відповідача не з`явився.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.06.2024 продовжено строк розгляду підготовчого провадження до 21.07.2024 включно та підготовче судове засідання відкладено на 26.06.2024 о 12:30 год.

Підготовче судове засідання, яке було призначено на 26.06.2024 о 12:30 не відбулося, оскільки протягом часу, визначеного судом для його проведення, у місті Дніпрі та Дніпропетровській області тривала повітряна тривога.

Враховуючи ту обставину, що 26.06.2024 підготовче засідання у справі №904/1468/24 фактично не відбулося у зв`язку зі сповіщенням системою цивільного захисту міста Дніпра сигналу "Повітряна тривога!", підготовче судове засідання належить призначити на іншу дату.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.06.2024 підготовче судове засідання призначено на 16.07.2024 о 10:40 год.

У призначене підготовче судове засідання 16.07.2024 представник відповідача не з`явився.

У підготовчому судовому засіданні 16.07.2024 представником позивача зазначено, що ним було надано всі можливі та допустимі докази по справі.

Судом були визначені всі необхідні обставини у справі та зібрані відповідні докази, що є підставою для закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.07.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 30.07.2024 о 11:30 год.

30.07.2024 у призначене судове засідання з розгляду справи по суті представник відповідача не з`явився.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

З огляду на вказані приписи ГПК України, оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву відповідно до частини першої ст. 251 ГПК України, суд приходить до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами у відповідності до приписів частини дев`ятої ст. 165 та частини другої ст. 178 ГПК України.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні 30.07.2024 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за Відповідачем обліковувалась заборгованість з орендної плати в розмірі 267 074 грн.74 коп. перед Позивачем, яка виникла внаслідок неналежного виконання зобов`язань за договором оренди від 27.09.2019 № 616-ДРА/19 нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста.

Позиція відповідача

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

До господарського суду повернулися ухвали суду від 22.04.2024, 21.05.2024, 11.06.2024, 26.06.2024, 16.07.2024 з відміткою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання" та "відправлення не вручено під час доставки", які направлялися на адресу відповідача, вказаної в позовній заяві та в Договорі - 49091, м. Дніпро, вул. Князя Ярослава Мудрого, буд. 60, кв. 7.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, місцезнаходження відповідача - ТОВ "КИЇВСЬКА РУСЬ": 49091, м. Дніпро, вул. Князя Ярослава Мудрого, буд. 60, кв. 7.

Інша адреса відповідача, ніж та, яка зазначена позивачем у позовній заяві, договорі та Єдиному державному реєстрі, суду не відома.

Також ухвали суду були доставленні на електронну адресу відповідача, яка зазначена в Єдиному державному реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а саме , що підтверджується довідками суду про доставку електронного листа.

Відповідача було попереджено, що у разі ненадання ним відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи відповідно до частини другої ст. 178 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Частиною п`ятою ст. 176 ГПК України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини одинадцятої ст. 242 ГПК України, у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Нормами частини четвертої статті 89 Цивільного кодексу України передбачено, що відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини першої статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно із частиною першою статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Відповідно до п. 116 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою у порядку, визначеному у пунктах 99, 99-1, 99-2, 106 та 114 цих Правил, із зазначенням причини невручення.

Відповідно до п. 99-2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 в чинній редакції (далі - Правила) рекомендовані поштові відправлення з позначкою "Судова повістка", адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання пошти, під розпис. У разі відсутності адресата за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за вказаною адресою", яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

Отже, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.03.2019 у справі № 916/2349/17.

Суд зазначає, що повернення відділенням поштового зв`язку до суду поштових конвертів з відміткою "за закінченням терміну зберігання", "адресат відсутній за вказаною адресою" свідчить, що рішення (ухвали) не вручені з причин, які не залежать від суду, який у установленому законодавством порядку вчинив необхідні дії для належного повідомлення відповідача про розгляд справи Господарським судом Дніпропетровської області.

Крім того, відповідно до частини другої ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень", усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Частинами першою та другою ст. 3 цього Закону визначено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі судової влади України (частина перша ст. 4 цього Закону).

Відтак, відповідач мав право та не був позбавлений можливості ознайомитись з ухвалами суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Однак, відзиву на позов відповідачем не подано, будь-яких доказів на підтвердження своїх заперечень проти заявлених позовних вимог також не надано.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

27.09.2019 між Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (надалі - орендодавець), та Товариством з обмеженою відповідальністю "КИЇВСЬКА РУСЬ" (надалі - орендар) було укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Дніпра № 616-ДРА/19 (надалі - договір).

Відповідно до пункту 1.1 даного договору оренди, з метою ефективноговикористання комунального майна Орендодавець на підставі рішенні міської ради від 21.03.2007 № 41/11 із змінами та доповненнями передав, а Орендар прийняв у строкове платне користування комунальне нерухоме майно - нежитлові приміщення, загальною площею 131.0 кв.м,, розташовані за адресою : м. Дніпро, вул. Робоча, 73, сек.4, на першому поверсі 16-ти поверхового буднику, вартість яких, згідно з незалежною оцінкою становить 739 858,00 гри., без ГІДІЇ, що перебуває на балансі Комунального підприємства "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю" Дніпропетровської міської ради.

Комунальне підприємство "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю" Дніпропетровської міської ради погодила цей договір, оскільки є балансоутримувачем об`єкту оренди.

Рішенням Дніпровської міської ради №48/27 від 21.09.2022 "Про припинення реорганізації Комунального підприємства "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю" Дніпровської міської ради, зміну його найменування та затвердження Статуту у новій редакції", відбулося перейменування балансоутримувача з Комунального підприємства "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю" Дніпровської міської ради на Комунальне підприємство "Міські активи" Дніпровської міської ради.

Відповідно до п. 2.2. Договору Орендар вступає у строкове платне користування об`єктом оренди з дати підписання Сторонами цього договору та акту приймання-передачі об`єкту оренди.

Згідно акту приймання-передачі, об`єкт оренди був переданий відповідачу 27.09.2019 року.

Відповідно до п. 5.2 Договору. Орендар зобов`язаний своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату за весь час фактичного використання об`єкту оренди до дати підписання акту приймання-передачі об`єкта оренди, включно.

У пункт 3.2 Договору зазначено, що розмір орендної плати, відповідно до розрахунку орендної плати, що є невід`ємною частиною цього договору, становить 9248,23 грн., без ПДВ (базова за серпень місяць 2019 рік).

Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється згідно з чинним законодавством та в повному обсязі спрямовується Орендарем на рахунок балансоутримувача.

Орендна плата за перший місяць оренди визначається шляхом коригування розміру орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за період з першого числа наступного за базовим місяця до останнього числа першого місяця оренди, починаючи з вересня місяця 2019 року.

Відповідно до пункту 3.3 цього договору за користування об`єктом оренди Орендар сплачує орендну плату, яку спрямовує:

70 % від загальної суми орендної плати у розмірі 6473 гри.76 кой. до загального фонду міського бюджету.

30 % від загальної суми орендної плати у розмірі 2774 грн. 47 коп. на рахунок балансоутримувача об`єкта оренди.

В п.3.4. Договору зазначено - орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць з урахуванням індексу інфляції за поточний місяць.

Пунктом 3.5 Договору встановлено, що орендна плата сплачується Орендарем щомісяця у термін не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітнім, і не залежить від наслідків господарської діяльності Орендаря.

Орендна плата сплачується Орендарем за весь час фактичного використання об`єкта оренди до дати підписання акта приймання-передачі об`єкта оренди, включно.

Пунктом 3.8. Договору передбачено, орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується відповідно до чинного законодавства України, з урахуванням штрафних санкцій у співвідношенні, визначеному ц.3.3. даного Договору.

Згідно і розрахунком заборгованість з орендної плати (за період з 01.10.2021 по 29.02.2024) Товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВСЬКА РУСЬ" за договором оренди від 27.09.2019 року № 616 -ДРА/19 до загального фонду міського бюджету становить: 267 074 гри.74 коп.

Товариство з обмеженою відповідальністю "КИЇВСЬКА РУСЬ", не виконало належним чином свої зобов`язання за Договором, що і є причиною виникнення спору.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі цього договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст.193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Частиною другою статті 291 Господарського кодексу України встановлено, зокрема, що договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. Аналогічні положення містить частина друга статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Відповідно до частини другої статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Така заява може бути направлена однією із сторін у формі листа, телеграми, факсограми тощо. Істотне значення у цьому випадку має зміст такої заяви, оскільки вона обов`язково повинна бути спрямована на припинення або зміну умов договору оренди, та факт її отримання іншою стороною.

Якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється. Оскільки зазначеними нормами визначено умови, за яких договір оренди вважається пролонгованим на строк, який був раніше встановлений, і на тих самих умовах, що були передбачені договором, то для продовження дії договору не вимагається обов`язкового укладення нового договору або внесення змін до нього.

Аналогічні норми містяться у ст. 764 Цивільного кодексу України.

Відсутність такого заперечення як в силу статті 764 ЦК України, так і за приписами частини другої статті 17 Закону № 2269-XII, може мати прояв у "мовчазній згоді" і в такому випадку орендар саме в силу закону (а не за власною ініціативою в порядку частини третьої статті 17 Закону № 2269-XII) може розраховувати, що договір оренди вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 910/719/19.

Наведені норми законодавства є імперативними та не можуть бути змінені сторонами у договорі.

Разом з цим, як відомо, 24.02.2022 на усій території України був введений воєнний стан внаслідок повномасштабного вторгнення Російської Федерації та загострення бойових дій.

Пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України від 27 травня 2022 року № 634 "Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану" встановлено, що договори оренди державного та комунального майна, строк дії яких завершується у період воєнного стану, вважаються продовженими на період дії воєнного стану та протягом чотирьох місяців з дати припинення чи скасування воєнного стану, крім випадку, коли балансоутримувач з урахуванням законодавства, статуту або положення балансоутримувача про погодження уповноваженим органом управління, до сфери управління якого належить балансоутримувач, за 30 календарних днів до дати закінчення договору оренди повідомив орендодавцю та орендарю про непродовження договору оренди з підстав, визначених статтею 19 Закону. Норма щодо продовження договору, встановлена цим пунктом, не застосовується до договорів, щодо яких рішення про їх продовження прийнято на аукціоні і аукціон оголошено до дати набрання чинності цією постановою. Для продовження договору оренди на строк, передбачений цим пунктом, заява орендаря та окреме рішення орендодавця не вимагаються.

Пунктом 10.1 договору визначено, що договір діє з 27.09.2019 по 25.09.2022 р. включно.

У матеріалах справи відсутні докази повідомлення будь-якою із сторін спірного договору оренди про припинення його дії.

За таких обставин, договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста, № 616-ДРА/19 від 27.09.2019 є чинним станом на момент розгляду цієї справи.

Так, між балансоутримувачем, орендодавцем та орендарем був підписаний акт приймання-передачі об`єкта оренди від 27.09.2019.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно з положеннями статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Орендодавець, як встановлено судом раніше, виконав умови договору, передав відповідачу в оренду об`єкт оренди.

За період з 01.10.2021 по 29.02.2024 орендар зобов`язаний сплатити орендну плату в розмірі 267 074,77 грн. (з ПДВ) до загального фонду міського бюджету.

Позивач стверджує, що орендна плата відповідачем за цей період у зазначеній сумі не сплачена. Відповідач таке твердження не спростував, доказів сплати заборгваності в повному обсязі або частково до матеріалів справи не надав.

Невиконання Товариством з обмеженою відповідальністю "КИЇВСЬКА РУСЬ" зобов`язань за договором № 616-ДРА/19 спричинило матеріальну шкоду міському бюджету, що є підставою для розірвання зазначеного договору па підставі ст. 782 ЦКУ та ст. 783 ЦКУ з подальшою передачею об`єкта оренди до власника - Дніпровської міської територіальної громади.

А отже, позовні вимоги про стягнення суми основного боргу у розмірі 267 074,77 грн. та про розірвання договору оренди № 616-ДРА/19 є обґрунтованими.

Щодо суми пені.

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Такий вид забезпечення виконання зобов`язання як пеня та її розмір встановлено частиною 3 статті 549 Цивільного кодексу України, частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України, статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" та частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Згідно з частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

У відповідності до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно зі статтями 1 та 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 9.2 договору, за несвоєчасну сплату суми орендної плати орендар зобов`язаний сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від несплаченої суми орендної плати за кожен день прострочення платежу за весь період існуючої заборгованості у співвідношенні, визначеному у п. 3.3. цього договору.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню за загальний період з 27.03.2023 по 27.03.2024 в сумі 16 060,83 грн.

Указаним приписом закону передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Перевіривши розрахунок заявлених позивачем штрафних санкцій в сумі 16 060,83 грн відповідно до наведених норм чинного законодавства та умов договору, суд встановив, що він є вірним, а тому підлягає задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 3% річних

Внаслідок неналежного виконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань в частині повної та своєчасної оплати наданих послуг, позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача 3 % річних у розмірі 19 357,49 грн за період з 01.10.2021 по 29.02.2024.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, законом установлено обов`язок боржника у разі прострочення виконання грошового зобов`язання сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та відсотків річних за весь час прострочення виконання зобов`язання.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у виді інфляційного нарахування на суму боргу та процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, у розумінні положень наведеної норми позивач як кредитор, вправі вимагати стягнення у судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання.

Перевіривши розрахунок заявлених позивачем 3% річних, суд встановив, що він є вірним, а тому підлягає задоволенню.

Щодо розірвання договору та виселення.

Частиною 2 статті 24 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що договір оренди може бути достроково припинений за згодою сторін. Договір оренди може бути достроково припинений за рішенням суду та з інших підстав, передбачених цим Законом або договором.

Частиною 1 ст. 782 ЦК України встановлено, що наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за найм речі протягом трьох місяців підряд.

Аналогічні приписи містить п. 11.1 договору, відповідно до якого дія цього договору припиняється внаслідок невнесення орендарем орендної плати протягом трьох місяців підряд.

Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суд повинен з`ясувати не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у виді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є справді істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати (наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 18.09.2013 у справі № 6-75цс13).

З аналізу змісту наведених норм чинного законодавства вбачається, що основною метою договору оренди та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної (три та більше випадків) несплати орендної плати за користування нерухомим майном, тобто систематичне порушення договору оренди, може бути підставою для розірвання такого договору.

Систематична несплата орендної плати у повному обсязі протягом тривалого строку (більше 1,5 років) є істотним порушенням умов договору оренди № 616-ДРА/19 від 27.09.2019 і є безумовною підставою для його розірвання. Оскільки орендодавець не отримав того, на що він розраховував при укладанні договору.

За таких обставин, вимога позивача про розірвання договору оренди № 616-ДРА/19 від 27.09.2019 - є обґрунтованою.

Згідно з ч. 1 ст. 785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Частиною 1 ст. 25 статті 24 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" встановлено, що у разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку, визначеному договором оренди.

Пунктом 2.5 договору визначено, що у разі припинення цього договору об`єкт оренди повертається протягом 5 календарних днів з дати припинення цього договору.

Відповідно до п. 2.6 договору, орендар зобов`язаний повернути об`єкт оренди за актом приймання - передачі об`єкта оренди, підписаним балансоутримувачем, орендодавцем та орендарем. Майно вважається поверненим з моменту підписання сторонами акта приймання - передачі об`єкта оренди.

У зв`язку з розірванням договору оренди № 616-ДРА/19 від 27.09.2019 у судовому порядку, вимога позивача про усунення перешкод у користуванні комунальним нерухомим майном, а саме: нежитловим приміщенням загальною площею 131,0 кв.м, яке розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Робоча, 73, сек.4 на першому поверсі 16-ти поверхового будинку, шляхом виселення Товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВСЬКА РУСЬ" із вказаного нежитлового приміщення - є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Щодо судового збору.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у сумі 10 593,40 грн.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВСЬКА РУСЬ" (49091, м. Дніпро, вул. Князя Ярослава Мудрого, буд. 60, кв. 7, ) на користь Департамента адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 75, ) заборгованість з орендної плати за період з 01.10.2021 по 29.02.2024 у розмірі 267 074 грн.74 коп., пеню у розмірі 16 060 грн. 83 коп., 3% річних у розмірі 19 357 грн. 49 коп., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 10 593,40 грн.

Розірвати договір оренди від 27.09.2019 № 616-ДРА/19 нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Дніпра, укладений між Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради (правонаступником якого, відповідно до рішення Дніпровської міської ради № 84/16 від 23.02.2022, є Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради) (49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 75, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КИЇВСЬКА РУСЬ» (49091, м. Дніпро, вул. Князя Ярослава Мудрого, буд. 60, кв. 7, ).

Усунути перешкоди в користуванні комунальним нерухомим майном, а саме: нежитловими приміщеннями, загальною площею 131,0 кв.м,, розташовані за адресою: м. Дніпро, вул. Робоча, 73, сек.4, на першому поверсі 16-ти поверхового будинку, шляхом виселення Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВСЬКА РУСЬ» (49091, м. Дніпро, вул. Князя Ярослава Мудрого, буд. 60, кв. 7, ) з нежитлового приміщення, загальною площею 131,0 кв.м, розташовані за адресою: м. Дніпро, вул. Робоча, 73, сек.4, на першому поверсі 16-ти поверхового будинку.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано - 01.08.2024.

Суддя В.Г. Бєлік