ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" червня 2024 р. Справа№ 910/3887/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Суліма В.В.

Майданевича А.Г.

за участю секретаря судового засідання Мовчан А.Б.

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 06.06.2024:

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ" та Товариства з обмеженою відповідальністю "НЬЮ ЕНЕРДЖІ ЮКРЕЙН"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.04.2023

у справі № 910/3887/24 (суддя - Сергій Балац)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "НЬЮ ЕНЕРДЖІ ЮКРЕЙН"

про стягнення 70 804 308,13 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.04.2024 у справі № 910/3887/24 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ" про забезпечення позову - відмовлено. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "НЬЮ ЕНЕРДЖІ ЮКРЕЙН" про зустрічне забезпечення - відмовлено.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції зазначив, що твердження позивача про вчинення відповідачем дій, направлених на виведення з рахунків грошових коштів є виключно припущеннями позивача.

При цьому, суд першої інстанції зазначив, що оскільки у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову судом відмовлено, що свідчить про відсутність підстав для застосування судом зустрічного забезпечення.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг та узагальнення їх доводів

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.04.2024 про відмову у забезпеченні позову повністю і ухвалити нове рішення, яким:

- Ужити заходів забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "НЬЮ ЕНЕРДЖІ ЮКРЕЙН" про стягнення 70 804 308, 13 грн за Договором № БГ21/07/01-1 про участь у балансуючій групі від 01.07.2021 року.

- Накласти арешт на грошові кошти, як в національній валюті (гривня), так і в іноземній валюті, що містяться на відкритих рахунках у фінансових установах та/або банках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення ухвали про забезпечення позову та належать Товариству з обмеженою відповідальністю "НЬЮ ЕНЕРДЖІ ЮКРЕЙН" (ідентифікаційний код: 43231355; місцезнаходження: 01001, місто Київ, вулиця Чикаленка Євгена, будинок 34) в межах ціни позову в сумі 70 804 308, 13 грн.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених в ухвалі місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм процесуального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що існує небезпека, що відповідач не зможе виконати своїх зобов`язань перед позивачем добровільно, водночас, розуміючи можливість стягнення з відповідача боргу, останній може розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, що в подальшому унеможливить виконання рішення суду в цій справі в разу задоволення позову.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "НЬЮ ЕНЕРДЖІ ЮКРЕЙН" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд поновити пропущений строк на апеляційне оскарження та прийняти цю апеляційну скаргу до розгляду. Скасувати ухвалу Господарського суду м. Києва від 15.04.2024 в частині відмови у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "НЬЮ ЕНЕРДЖІ ЮКРЕЙН" про зустрічне забезпечення і постановити нову ухвалу у відповідній частині. Встановити зустрічне забезпечення шляхом покладення обов`язку на Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ" внести у строк до 10 днів на депозитний рахунок Господарського суду міста Києва грошові кошти у сумі 70 804 308, 13 грн.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених в ухвалі місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм процесуального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що у зв?язку зі зверненням ТОВ «ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ» із апеляційною скаргою на ухвалу про відмову у забезпеченні позову - скаржник також зобов?язаний звернутися із апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.04.2024 по справі № 910/3887/24 у частині відмови у задоволенні заяви ТОВ «НЬЮ ЕНЕРДЖІ ЮКРЕЙН» про зустрічне забезпечення, щоб не втратити право на зустрічне забезпечення позову у випадку задоволення апеляційним судом апеляційної скарги TOB «ЮНАЙДЕД ЕНЕРДЖІ».

Узагальнені доводи відзиву на апеляційні скарги, клопотання та письмові пояснення учасників апеляційного провадження

10.05.2024 через відділ документального забезпечення суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу з доказами надсилання копії відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, який був прийнятий судом у порядку ст. 263 ГПК України, відповідно до якого останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Узагальнені доводи відзиву зводяться до того, що накладення арешту на кошти у розмірі 70 804 308,13 грн. буде становити суттєве втручання у права та інтереси ТОВ «НЬЮ ЕНЕРДЖІ ЮКРЕЙН» та держави Україна, а відтак наявний реальний ризик завдання збитків ТОВ «НЬЮ ЕНЕРДЖІ ЮКРЕЙН» та державі Україна.

21.05.2024 через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу з доказами надсилання копії відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, який був прийнятий судом у порядку ст. 263 ГПК України, відповідно до якого останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Узагальнені доводи відзиву зводяться до того, що у суду першої інстанції були відсутні підстави для застосування зустрічного забезпечення через недоведення відповідачем розміру збитків, яких він може зазнати у зв`язку із забезпеченням позову.

16.05.2024 через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшло клопотання про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ «НЬЮ ЕНЕРДЖІ ЮКРЕЙН» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.04.2024 у справі №910/3887/24 у частині відмови в зустрічному забезпеченні.

30.05.2024 через відділ документального забезпечення суду від відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи витяг з Наказу Міністерства енергетики України №354 від 24.11.2023.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.04.2024 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді - Ткаченка Б.О., суддів: Суліма В.В. Майданевича А.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.04.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.04.2023 у справі № 910/3887/24. Розгляд апеляційної скарги призначено на 16.05.2024.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 02.05.2024 (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "НЬЮ ЕНЕРДЖІ ЮКРЕЙН" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.04.2023, передано на розгляд раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) - Ткаченко Б.О., суддів: Суліма В.В., Майданевича А.Г.

02.05.2024 на адресу Північного апеляційного господарського суду через "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "НЬЮ ЕНЕРДЖІ ЮКРЕЙН" надійшла заява про усунення недоліків із доказами сплати судового збору, до якої долучено платіжну інструкцію про сплату судового збору.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.05.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "НЬЮ ЕНЕРДЖІ ЮКРЕЙН" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.04.2023 у справі №910/3887/24. Об`єднано апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ" та Товариства з обмеженою відповідальністю "НЬЮ ЕНЕРДЖІ ЮКРЕЙН" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.04.2023 у справі №910/3887/24 в одне апеляційне провадження. Призначено до розгляду апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ" та Товариства з обмеженою відповідальністю "НЬЮ ЕНЕРДЖІ ЮКРЕЙН" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.04.2023 у справі №910/3887/24 у судовому засіданні 16.05.2024.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.05.2024 відкладено розгляд апеляційної скарги на 30.05.2024. Витребувано невідкладно належним чином завірену копію заяви про зустрічне забезпечення позову з суду першої інстанції.

Судове засідання, призначене на 30.05.2024, не відбулося у зв`язку з технічною неможливістю здійснення фіксування судового процесу через відсутність доступу до програмного забезпечення "EasyCon".

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.05.2024 розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.04.2023 у справі №910/3887/24 призначено на 06.06.2023.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

Учасники апеляційного провадження з`явилися в судове засідання 06.06.2024 та надали свої пояснення по суті апеляційних скарг.

Щодо клопотання позивача про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ «НЬЮ ЕНЕРДЖІ ЮКРЕЙН» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.04.2024 у справі №910/3887/24 у частині відмови в зустрічному забезпеченні, колегія суддів зазначає таке.

У розумінні частини першої статті 6 Конвенції право кожного на судовий розгляд справи означає право кожної особи на звернення до суду та право на те, що її справа буде розглянута і вирішена судом. Водночас, особі, яка звернулася до суду за захистом свого права, повинна бути забезпечена можливість реалізувати вказані вище права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист визначає зміст права на доступ до суду.

Перешкоди у доступі до правосуддя можливі як у зв`язку з особливостями національного процесуального законодавства держави, так і через обмеження, передбачені матеріальним правом. Для ЄСПЛ природа перешкод у реалізації права на доступ до суду не має принципового значення, про що свідчить практика ЄСПЛ у випадках, коли констатується порушення Конвенції.

Так, з тексту статті 6 Конвенції прямо витікає, що доступність правосуддя є невід`ємними елементом права на справедливий суд, хоча саме поняття «доступ до суду» у цій статті не вживається.

У контексті вищевикладеного колегія суддів звертає увагу, що в даному випадку в одному процесуальному судовому документі вирішувалось питання як щодо заяви про забезпечення позову, так і щодо заяви про зустрічне забезпечення, а отже, переглядаючи оскаржувану ухвалу суду першої інстанції виключно в частині забезпечення позову, та відмовляючи відповідачу у відкритті апеляційного провадження в частині оскарження ухвали суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні заяви про зустрічне забезпечення, на переконання колегії суддів, порушувалось би право відповідача на звернення до суду.

Також колегія суддів зазначає, що ч. 1 ст. 264 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо:

1) після відкриття апеляційного провадження особа, яка подала апеляційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги;

2) після відкриття апеляційного провадження виявилося, що апеляційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати;

3) після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

З вищевикладеного вбачається, що ч. 1 ст. 264 ГПК України містить виключний перелік підстав для закриття апеляційного провадження, і не містить такої підстави для закриття апеляційного провадження як, за доводами позивача, помилково відкритого апеляційного провадження.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів відмовляє у задоволенні клопотання позивача про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ «НЬЮ ЕНЕРДЖІ ЮКРЕЙН» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.04.2024 у справі №910/3887/24 у частині відмови в зустрічному забезпеченні.

Щодо нових доказів, доданих відповідачем як до своєї апеляційної скарги, так і до відзиву на апеляційну скаргу, то вони залишаються колегією без розгляду в силу ч. 8 ст.80 ГПК Украхїни.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ" звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "НЬЮ ЕНЕРДЖІ ЮКРЕЙН" про стягнення 70 804 308,13 грн.

Ухвалою господарського суду від 10.04.2024 № 910/3887/24 вказану позовну заяву залишено без руху на підставі п. 8 ч. 3 ст. 162, ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України та встановлено строк на усунення недоліків позовної заяви - 7 (сім) днів з дня вручення даної ухвали.

До господарського суду надійшла заява позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, як в національній валюті (гривня) так і в іноземній валюті, що містяться на відкритих рахунках в фінансових установах та/або банках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення ухвали про забезпечення позову та належать відповідачу в межах ціни позову в сумі 70 804 308,13 грн.

Вказана заява мотивована тим, що відповідач не має намір добровільно сплачувати заявлену до стягнення суму заборгованості, а з метою подальшого ухилення від виконання перед позивачем грошового зобов`язання може розпорядитись належним йому майном, зокрема, вивести з рахунків належні йому грошові кошти.

Відтак, існують обставини, які на думку позивача можуть ускладнити виконання рішення у даній справі у разі задоволення позову.

Межі, мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

У відповідності до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

За змістом ч.ч. 1, 4 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Системний аналіз положень частини 1 статті 136 і 137 Господарського процесуального кодексу України дає підстави дійти висновку, що під час вирішення питання про необхідність задоволення чи відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову, суди розглядають вказані заяви з застосуванням судового розсуду (окрім випадків, які передбачені у частинах 2, 5, 6, 7 статті 137 Господарського процесуального кодексу України).

Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами передбаченими Господарським процесуальним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення (дії), встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), найбільш оптимальний в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення конкретної справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст.ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України).

У порядку, передбаченому ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

При цьому, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини вказав на те, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.

Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і в пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 № 3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Частиною першою ст. 2 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з частиною першою ст. 11 Господарського процесуального кодексу України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, поряд із вказаним вище, при зверненні до суду з позовом кредитор має процесуальне право та можливість в якості гарантії забезпечення виконання майбутнього судового рішення на його користь, просити суд в якості забезпечення позову, тобто гарантії реального виконання судового рішення та реального стягнення коштів з боржника, в тому числі за рахунок його майна, просити суд накласти арешт на визначене майно боржника, у тому числі грошові кошти, що знаходяться на банківських рахунках боржника, на його рухоме майно у вигляді автомобілів, мотоциклів тощо, на його нерухоме майно у вигляді земельних ділянок, будинків, квартир, гаражів.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

При цьому заявник, як власник має право на превентивний захист судом свого права у випадку, коли ще немає порушення, однак є підстави передбачити можливість такого порушення. Однією з форм такого превентивного судового захисту, по суті, і є заходи забезпечення ефективності судового рішення.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

У свою чергу, колегія суддів зазначає, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем/відповідачами дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача/відповідачів від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Аналогічна права позиція висловлена, зокрема, в постановах Верховного Суду від 05.02.2020 у справі № 910/7511/19, від 03.04.2020 у справі № 904/4511/19, від 23.12.2020 у справі № 911/949/20.

Дослідивши заяву позивача про забезпечення позову, а також надаючи правову оцінку доводам апеляційної скарги позивача, колегія суддів констатує, що заява позивача про вжиття заходів до забезпечення позову, не містить обґрунтованих доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, так само як і не містить документального обґрунтування, наявності фактичних обставин, які свідчать про загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Водночас, як вірно зазначено судом першої інстанції, твердження позивача про вчинення відповідачем дій, направлених на виведення з рахунків грошових коштів є виключно припущеннями позивача.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що заява позивача про забезпечення позову є такою, що не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не наведені достатньо обґрунтовані підстави того, що невжиття заходів щодо забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

У свою чергу до господарського суду першої інстанції надійшла заява відповідача про зустрічне забезпечення.

Вказана заява мотивована можливими збитками, спричиненими вжитими судом заходами забезпечення позову.

Приписами частини 1 статті 141 Господарського процесуального кодексу України, встановлено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Положеннями частини 3 статті 141 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Водночас, оскільки суд першої інстанції дійшов цілком обґрунтованих висновків про відмову у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову, а тому колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для застосування судом зустрічного забезпечення.

Всі інші доводи, наведені скаржниками в апеляційних скаргах, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи, а також не впливають на вірне вирішення судом першої інстанції даного спору. Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення в розумінні ст. 277 ГПК України з викладених в апеляційних скаргах обставин.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційних скарг

У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Ч. 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що доводи скаржника викладені в апеляційних скаргах, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваній ухвалі, оскаржуване судове рішення ухвалено з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваної ухвали Господарського суду міста Києва від 15.04.2023 у справі № 910/3887/24, за наведених скаржниками доводів та в межах апеляційних скарг.

Розподіл судових витрат

Судовий збір розподіляється відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ" та Товариства з обмеженою відповідальністю "НЬЮ ЕНЕРДЖІ ЮКРЕЙН" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.04.2023 у справі № 910/3887/24 - залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.04.2023 у справі № 910/3887/24 - залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційних скарг залишити за Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ЕНЕРДЖІ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "НЬЮ ЕНЕРДЖІ ЮКРЕЙН".

4. Матеріали оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 15.04.2023 у справі № 910/3887/24 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтями 287 та 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено та підписано 29.07.2024 (після виходу суддів Ткаченка Б.О. та Гаврилюка О.М. з відпустки).

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді В.В. Сулім

А.Г. Майданевич