ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" серпня 2024 р. Справа№ 911/2891/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Коробенка Г.П.

розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи, апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Пінчук Світлани Юріївни

на рішення Господарського суду Київської області від 19.01.2024

у справі № 911/2891/23 (суддя Подоляк Ю.В.)

за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс"

до фізичної особи-підприємця Пінчук Світлани Юріївни

про стягнення 38 617,52 грн,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" (позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до фізичної особи-підприємця Пінчук Світлани Юріївни (відповідача) про стягнення 38 617,52 грн, з яких: 30 836,71 грн основний борг, 5711,01 грн інфляційні втрати, 1175,47 грн 3% річних, 894,33 грн пеня.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилався на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором про надання послуг з вивезення побутових відходів від 01.08.2020 № Вп-21457-Об щодо здійснення розрахунку за надані послуги в період з 31.01.2021 - по 31.07.2023.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Київської області від 19.01.2024 у справі № 911/2891/23 позов задоволено повністю. Присуджено до стягнення з фізичної особи-підприємця Пінчук Світлани Юріївни на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" 30 836,71 грн основного боргу, 5711,01 грн інфляційних втрат, 1175,47 грн 3% річних, 894,33 грн пені, 2684,00 грн витрат зі сплати судового збору.

Аргументуючи судове рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність позивачем наявності правових підстав для задоволення позову.

Не погодившись з прийнятим рішенням, фізична особа-підприємець Пінчук Світлана Юріївна звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Київської області від 19.01.2024 у справі № 911/2891/23 повністю, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Короткий зміст апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що матеріали справи не містять доказів надіслання на адресу відповідача спірних актів, як того вимагає п. 2.5 договору, так само як і рахунків, а саме щомісячно за звітний місяць надання послуг.

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу та узагальнення його доводів

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, позивач вважає, що він належним чином вжив всіх заходів, спрямованих на направлення рахунків та актів здачі-приймання робіт за надані з 31.01.2021 - по 31.07.2023 послуги, тому неотримання відповідачем поштових відправлень не є підставою для несплати коштів за спожиті послуги з вивезення побутових відходів.

Разом з цим, позивач зауважує на тому, що продовження строку дії договору також підтверджується оплатою послуг, що здійснювались відповідачем у 2020-2021 роки.

Короткий зміст відповіді на відзив на апеляційну скаргу та узагальнення її доводів

У відповіді на відзив, відповідач наголошує на тому, що: матеріали справи не містять доказів надсилання позивачем послуг за договором № Вп-21457-Об від 01.08.2020 з 31.01.2021; послуги за спірний період позивачем відповідачу не надавалися та не отримувались останнім; здійснення оплат в 2020, 2021 роках ніяким чином не підтверджує пролонгацію договору № Вп-21457-Об від 01.08.2020 на наступний рік.

Також до Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшли пояснення на відзив, в яких останній зауважує на тому, що позивачем при поданні позовної заяви було надано суду першої інстанції підробний договір про надання послуг з вивезення побутових відходів від 01.08.2020 № Вп-21457-Об, в якому було замінено адресу за якою надавалися послуги у 2020 році. Крім того, у прохальній частині письмових поясненнях, відповідач просив суд апеляційної інстанції поновити строк для подання доказів та приєднати надані докази до матеріалів справи, а саме: договір від 01.08.2020 № Вп-21457-Об, заяву від 11.03.2021 про розірвання договору, відповідь фізичної особи-підприємця Пінчук Світлани Юріївни від 14.07.2023.

Короткий зміст заперечень на відповіді та узагальнення їх доводів

Підтримуючи доводи викладені у апеляційній скарзі, позивач зазначає, що матеріали справи не містяться належних і допустимих доказів, які узгоджуються з положеннями п. 7.2 договору, та які підтверджують посилання відповідача про те, що він звертався до позивача про розірвання договору.

Окрім викладеного, до суду апеляційної інстанції від позивача надійшли заперечення на пояснення на апеляційну скаргу, в яких останній наголошує на тому, що позивачем на адресу відповідача щомісячно направлялися рахунки на оплату послуг та акти наданих послуг. Проте, відповідачем жодного разу не було надано заперечень до акта наданих послуг з будь-яких підстав, в тому числі у зв`язку з ненаданням йому таких послуг.

Також у заперечення на апеляційну скаргу, позивач вказує, що спірний договір в судовому порядку не визнавався недійсним, а також відповідач не ініціював питання про призначення судової експертизи щодо спірності підпису в договорі з його сторони.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 29.07.2024 призначено повторний автоматизований розподіл, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 911/2891/23 за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця Пінчук Світлани Юріївни на рішення Господарського суду Київської області від 19.01.2024 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді: Шаптала Є.Ю., Коробенко Г.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.07.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця Пінчук Світлани Юріївни на рішення Господарського суду Київської області від 19.01.2024 у справі № 911/2891/23 колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів: Шаптали Є.Ю., Коробенка Г.П. Апеляційний перегляд оскаржуваного рішення вирішено здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, розгляд апеляційної скарги здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, які містяться у матеріалах справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

01.08.2020 між Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" (виконавцем, позивачем) та фізичною особою-підприємцем Пінчук Світлани Юріївни (замовником, відповідачем) було укладено договір про надання послуг з вивезення побутових відходів від 01.08.2020 № Вп-21457-Об (надалі - договір), відповідно до умов якого виконавець зобов`язався надавати замовнику послуги з вивезення (збирання, зберігання, перевезення, утилізації, захоронення) твердих побутових відходів (далі за текстом - TПB), що утворюються на об`єкті замовника (кафе), що знаходиться за фактичною адресою: м. Київ, вул. М. Малиновського, 25, прим. № 410, № 409, а замовник зобов`язується прийняти і своєчасно оплачувати послуги (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 1.2 договору кількість (обсяг) побутових відходів, що підлягає вивезенню по факту утворення ТПВ становить 4,2 м3 в місяць.

Згідно з п. 2.1 договору тариф на послуги, які передбачені п. 1.1 цього договору та надаються КП "Київкомунсервіс", встановлено розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від "18" березня 2019 № 450 "Про внесення змін до тарифів на послугу з вивезення твердих побутових відходів з урахуванням операцій поводження з побутовими відходами (збирання, перевезення, знешкодження, захоронення), що надає комунальне підприємство "Київкомунсервіс" як виконавець цих послуг". Тариф на послуги за цим договором становить: 234,22 грн. з ПДВ за І м3 в місяць - 983,71 грн, (з ПДВ).

Тарифи на послуги, що надаються за даним договором, та норми накопичення ТПВ можуть бути змінені на підставі відповідних актів, прийнятих органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, або в інших випадках, передбачених чинним законодавством. Офіційне опублікування та оголошення в засобах масової інформації про зміну тарифів на послуги, що надаються за даним договором та про зміну норм накопичення ТПВ є підставою для зміни вартості надання послуг за цим договором, з дати опублікування такого акту у засобах масової інформації. При цьому, така зміна тарифів чи норм накопичення TПВ не потребує складання окремого письмового документу (додаткової угоди до Договору) і такі нові тарифи та норми накопичення TПВ будуть застосовуватись при наданні послуг за цим договором з дня їх офіційного вступу в законну силу (п. 2.1 договору).

За змістом п. 2.3 договору оплата послуг за цим договором, у розмірі, що вказаний у п. 2.1 даного договору, з урахуванням ПДВ, здійснюється замовником протягом 5 (п`яти) банківських днів, на розрахунковий рахунок Виконавця, на підставі виписаного Виконавцем рахунку з моменту отримання направленого Виконавцем Замовнику рахунку фактури (можливе направлення в електронному вигляді через систему електронного документообігу).

Згідно з п. 2.5 договору за результатами наданих послуг виконавець направляє замовнику для підписання акти наданих послуг в двох екземплярах та податкову накладну. Акт наданих послуг підписується щомісячно до 15 (п`ятнадцятого) числа місяця, наступного за звітним. Після підписання Акту наданих послуг уповноваженими представниками Сторін усі суперечки щодо обсягу наданих послуг вважаються необґрунтованими. Замовник зобов`язаний протягом 5 (п`яти) робочих днів, з дати підписання, вищезазначений акт наданих послуг повернути Виконавцю. Якщо Замовник не повернув його протягом зазначеного терміну, Акт наданих послуг вважається підписаним та вважається, що Замовник не має жодних претензій до обсягів наданих Послуг.

Цей договір вступає в силу з моменту підписання та діє до "31" грудня 2020 (п. 7.1 договору).

Відповідно до п. 7.2 договору у разі, якщо жодна із сторін протягом п`ятнадцяти календарних днів до закінчення строку дії цього договору не заявить в письмовій формі (шляхом надсилання рекомендованого листа) про свій намір припинити дію даного договору та припинення дії договору не буде оформлене сторонами належним чином, то строк дії цього договору, вважається автоматично продовженим на кожний наступний календарний рік.

Згідно ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України, умови цього договору застосовуються до відносин, що виникли між сторонами до моменту укладання цього договору, а саме - з 01.08.2020 (п. 7.3 договору).

Цей договір може бути розірваний за взаємною згодою сторін. Одностороннє розірвання цього договору допускається у випадках та в порядку, встановлених чинним законодавством України (п. 8.4 договору).

Згідно положень п 8.5 договору сторони домовились, що будь-яка позовна давність по даному Договору встановлюється тривалістю у 5 (п`ять) років.

В матеріалах справи міститься форма з даними необхідними для оформлення договору на надання послуг з вивезення ТПВ, яка підписана відповідачем, в якій, зокрема, вказано електронну пошту, в тому числі для надсилання рахунків та актів.

На виконання умов договору, позивач в період з 31.01.2021 - по 31.07.2023 надав відповідачу передбачені договором послуги з вивезення (збирання, зберігання, перевезення, утилізації, захоронення) твердих побутових відходів, що утворюються на об`єкті замовника (кафе), що знаходиться за фактичною адресою: м. Київ, вул. М. Малиновського, 25, прим. № 410, № 409 на загальну суму 30 836,71 грн, на підтвердження чого надав суду наступні акти наданих послуг: від 31.01.2021 № 3145 на суму 983,71 грн, від 28.02.2021 № 3369 на суму 983,71 грн, від 31.03.2021 № 14208 на суму 983,71 грн, від 30.04.2021 № 14436 на суму 983,71 грн, від 31.05.2021 № 36009 на суму 983,71 грн, від 30.06.2021 № 26238 на суму 983,71 грн, від 31.07.2021 № 40168 на суму 983,71 грн, від 31.08.2021 № 40401 на суму 983,71 грн, від 30.09.2021 № 49961 на суму 983,71 грн, від 31.10.2021 № 50194 на суму 983,71 грн, від 30.11.2021 № 62113 на суму 983,71 грн, від 31.12.2021 № 62346 на суму 983,71 грн, від 31.01.2022 № 3576 на суму 983,71 грн, від 28.02.2022 № 3815 на суму 983,71 грн, від 31.05.2022 № 28090 на суму 983,71 грн, від 30.06.2022 № 28334 на суму 983,71 грн, від 31.07.2022 № 42633 на суму 983,71 грн, від 31.08.2022 № 42878 на суму 983,71 грн, від 30.09.2022 № 52980 на суму 1193,63 грн, від 31.10.2022 № 53248 на суму 1193,63 грн, від 30.11.2022 № 67278 на суму 1193,63 грн, від 31.12.2022 № 67553 на суму 1193,63 грн, від 31.01.2023 № 3888 на суму 1193,63 грн, від 28.02.2023 № 3606 на суму 1193,63 грн, від 31.03.2023 № 16220 на суму 1193,63 грн, від 30.04.2023 № 16520 на суму 1193,63 грн, від 31.05.2023 № 28958 на суму 1193,63 грн, від 30.06.2023 № 29271 на суму 1193,63 грн, від 31.07.2023 № 42373 на суму 1193,63 грн.

Для оплати наданих послуг позивач виставив рахунки на оплату, які залучені до матеріалів справи.

Враховуючи те, що відповідач своїх договірних зобов`язань щодо здійснення розрахунку за надані послуги з вивезення твердих побутових відходів, в повному обсязі не виконав, позивач надіслав на адресу відповідача наступні претензії: від 28.02.2023 № 000009840 про сплату заборгованості у розмірі 22 481,30 грн, що існувала станом на 31.12.2022; від 21.04.2023 № 000011858 про сплату заборгованості у розмірі 24 868,56 грн, що існувала станом на 28.02.2023; від 13.06.2023 № 000013850 про сплату заборгованості у розмірі 27 255,82 грн, що існувала станом на 30.04.2023.

Надіслання вказаної кореспонденції на адресу відповідача підтверджується: відомостями про просту письмову кореспонденцію, оплачену з використанням відбитків про оплату: від 28.03.2023 № 050, від 15.05.2023 № 070, від 21.06.2023 № 093, реєстрами згрупованих відправлень "Простий лист": від 28.03.2023 № 050, від 15.05.2023 № 070, від 21.06.2023 № 093 фіскальними чеками "Укрпошта": від 28.03.2023, від 15.05.2023, від 21.06.2023. Завірені копії перелічених документів залучені до матеріалів справи.

Проте, відповідачем вказані претензії залишено без відповіді та задоволення, своїх зобов`язань щодо здійснення розрахунку за надані послуги з вивезення твердих побутових відходів він не виконав, що і стало причиною звернення позивача з даним позовом до суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду Київської області від 19.01.2024 у справі № 911/2891/23 позов задоволено повністю. Присуджено до стягнення з фізичної особи-підприємця Пінчук Світлани Юріївни на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" 30 836,71 грн основного боргу, 5711,01 грн інфляційних втрат, 1175,47 грн 3% річних, 894,33 грн пені, 2684,00 грн витрат зі сплати судового збору.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

В силу вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, вивчивши доводи апеляційної скарги, відзиву, відповіді, письмових пояснень, заперечень на пояснення, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно приписів ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що всупереч згаданих приписів закону, положень укладеного між сторонами договору, відповідач не виконав своїх зобов`язань щодо здійснення розрахунку за надані послуги з вивезення твердих побутових відходів у строк визначений договором, в зв`язку з чим за ним рахується заборгованість в розмірі 30 836,71 грн. Доказів протилежного відповідач суду не надав.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Враховуючи те, що відповідач порушив строки виконання грошового зобов`язання щодо здійснення розрахунку за надані послуги з вивезення твердих побутових відходів, позивачем було також заявлено до стягнення з відповідача інфляційні втрати та 3% річних.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до розрахунку позивача інфляційні втрати з прострочених сум за загальний період прострочення з лютого 2021 - по липень 2023 складають 5711,01 грн, 3% річних з прострочених сум за період прострочення з 16.01.2021 - по 16.08.2023 складають 1175,47 грн.

Позивач на підставі п. 4.2 договору заявив до стягнення з відповідача за прострочення оплати послуг з вивезення побутових відходів за цим договором, пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення, яка за його розрахунком з прострочених сум грошового зобов`язання за загальний період прострочення з 28.02.2023 по 16.08.2023 складає 894,33 грн.

Відповідно до п. 4.2 договору за прострочення оплати послуг з вивезення побутових відходів за цим договором, замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, а згідно частини першої ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В силу вимог ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" визначає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що здійснений позивачем розрахунок 3 % річних, інфляційних, пені відповідає вимогам законодавства та обставинам справи, а тому позовні вимоги позивача у вказаній частині підлягають задоволенню.

Доводи відповідача проте, що у період з січня 2021 - по липень 2023 послуги з вивезення твердих побутових відходів за договором позивачем відповідачу не надавались та не отримувались відповідачем, що підтверджується відсутністю підписаних між сторонами актів, позаяк надані позивачем до матеріалів позовної заяви акти наданих послуг за період з 31.01.2021 по 31.07.2023 підписані лише зі сторони позивача та не містять підпису відповідача, та крім того, матеріали справи не містять доказів того, що позивачем у відповідності до вимог договору, а саме п. 2.5 договору на адресу відповідача надсилались акти надання послуг та рахунки, судом апеляційної інстанції до уваги не приймаються, оскільки зі змісту форми з даними необхідними для оформлення договору на надання послуг з вивезення ТПВ, яка підписана відповідачем та умов договору слідує, що надсилання актів та рахунків можливе в електронному вигляді через систему електронного документообігу або на електронну пошту відповідача, вказану ним у формі з даними необхідними для оформлення договору на надання послуг з вивезення ТПВ, інших обов`язкових вимог щодо способу направлення актів та рахунків між сторонами не погоджено.

За таких обставин, приймаючи перелічені вище акти в якості доказів, які підтверджують надання позивачем послуг відповідачу, колегія вважає, що суд першої інстанції правомірно зазначив, що сторонами не визначено конкретного способу направлення актів та рахунків, а відповідач як замовник послуг за договором уклавши з позивачем договір та взявши за ним на себе зобов`язання, знаючи, що дія договору не закінчилася, не звертався до позивача з претензіями щодо ненадання передбачених договором послуг або з вимогою щодо надання актів та рахунків, необхідних для виконання взятих на себе зобов`язань за договором, що за мовчазною згодою свідчить про погодження з наданими послугами та їх прийняття, а відсутність підписів зі сторони відповідача на актах наданих послуг не може свідчити про ненадання позивачем послуг передбачених договором.

Посилання відповідача на те, що він орендував приміщення з метою розміщення кафе, однак через дію карантину, відповідач припинив здійснювати у такому приміщенні діяльність з грудня 2020 року та крім того, договір оренди приміщення закінчився 28.02.2022, колегією суддів оцінюється критично, оскільки взяті виконання сторонами себе зобов`язань за договором про надання послуг з вивезення побутових відходів від 01.08.2020 № Вп-21457-Об не стоїть в залежності від інших договорів укладених відповідачем з іншими контрагентами.

Твердження відповідача на те, що він неодноразово звертався до позивача про розірвання договору в грудні 2020, але через дію карантину такі заяви подавались через скриньку позивача, що виключало можливість проставлення на заяві відмітки про прийняття не приймається судом апеляційної інстанції так як умовами п. 7.2 договору сторони погодили, що кожна зі сторін свій намір припинити дію даного договору повинна заяви протягом п`ятнадцяти календарних днів до закінчення строку дії цього договору в письмовій формі (шляхом надсилання рекомендованого листа), а припинення дії договору має бути оформлене сторонами належним чином.

Втім, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які узгоджуються з положеннями п. 7.2 договору та які підтверджують посилання відповідача на те, що він звертався до позивача про розірвання договору та надсилав проект додаткової угоди про розірвання укладеного між сторонами договору.

Також колегія судів зауважує на тому, що посилання відповідача на дію карантину, що виключало можливість проставлення на заяві відмітки про прийняття не приймається судом до уваги при вирішенні даного спору та відхиляється з огляду на те, що були відсутніми обмеження, в тому числі не прийняття та недоставляння кореспонденції, зокрема, відділеннями "Укрпошти", зокрема в грудні 2020 року, а відтак відповідач у випадку звернення до відповідача про розірвання договору не був позбавлений можливості надіслати позивачу лист про розірвання договору через відділення "Укрпошти" та отримати докази направлення такої кореспонденції, опис вкладення та фіскальний чек "Укрпошти".

Доводи відповідача про те, що спірний договір є підробним, колегією суддів оцінюється критично, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Системний аналіз ч. 1 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України та ч. 1 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України дає підстави дійти висновку, що суд призначає експертизу у випадку коли для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо та якщо жодною стороною не наданий висновок експерта з питань, вирішення яких має значення для справи.

Тобто, Господарським процесуальним кодексом України на учасників процесу покладається обов`язок спочатку самостійно вжити заходи для надання експертного висновку і лише у разі відсутності такої можливості, що також має бути підтверджено відповідними доказами.

Разом з цим, в матеріалах справи відсутній висновок судової експертизи, виконаний на замовлення відповідача у даній справі, і при цьому останнім не було обґрунтовано неможливості самостійно замовити відповідну судову експертизу.

Документи які додані відповідачем до письмових пояснень та які він просить суд апеляційної інстанції приєднати до матеріалів справи, а саме: договір від 01.08.2020 № Вп-21457-Об, заяву від 11.03.2021 про розірвання договору, відповідь фізичної особи-підприємця Пінчук Світлани Юріївни від 14.07.2023, колегією суддів залишені без розгляду так, як вказані вище документи не були предметом розгляду в суді першої інстанції а також відповідач не обґрунтував причин, за яких відповідні докази не могли бути подані місцевого господарського суду.

Виходячи з викладеного, доводи скаржника по суті його скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування рішення господарського суду першої інстанції.

В свою чергу, викладені позивачем у відзиві на апеляційну скаргу доводи є документально обґрунтованими та такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді даної справи.

Підсумовуючи викладене, суд першої інстанції повно встановив суттєві для справи обставини, дослідив та правильно оцінив надані сторонами докази, вірно кваліфікував спірні правовідносини та правильно застосував до них належні норми матеріального і процесуального права, а тому Північний апеляційний господарський суд вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, отже, підстави для його скасування відсутні.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у рішенні суду, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції ураховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновки за результатами апеляційної скарги

За таких обставин, судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи, підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення місцевого господарського суду у даній справі відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що апеляційна скарга є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Судові витрати

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Пінчук Світлани Юріївни залишити без задоволення, рішення Господарського суду Київської області від 19.01.2024 у справі № 911/2891/23 - без змін.

Матеріали справи № 911/2891/23 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді Є.Ю. Шаптала

Г.П. Коробенко