ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
30.07.2024 Справа № 905/2376/18
Господарський суд Донецької області у складі судді Фурсової С.М. розглянувши матеріали заяви Акціонерного товариства Укргазвидобування про видачу дубліката наказу
про стягнення штрафу 28 594,40 гривень, -
без виклику представників сторін
Публічне акціонерне товариство Укргазвидобування в особі філії Бурове управління Укрбургаз Акціонерного товариства Укргазвидобування звернулось до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до Товариства з обмеженої відповідальністю Укрвесторг про стягнення 28 594,40 гривень штрафу.
Рішенням Господарського суду Донецької області від 25.02.2019 позовні вимоги Акціонерного товариства Укргазвидобування в особі філії Бурове управління "Укрбургаз" Акціонерного товариства "Укргазвидобування" до Товариства з обмеженої відповідальністю Укрвесторг за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державної фіскальної служби України про стягнення штрафу 28 594,40 гривень задоволено повністю.

На примусове виконання вказаного рішення у справі №905/2376/18 Господарським судом Донецької області виданий наказ від 25.03.2019.

До Господарського суду Донецької області 16.07.2024 надійшла заява Акціонерного товариства Укргазвидобування про видачу дубліката наказу від 25.03.2019 у справі №905/2376/18.

Заява обґрунтована тим, що вказаний наказ був втрачений на початку повномасштабної агресії росії проти України, адже на момент вторгнення наказ Господарського суду Донецької області від 25.03.2019 у справі №905/2376/18 перебував на виконанні у Центральному відділі державної виконавчої служби у місті Маріуполі.

Дослідивши заяву та додані до не неї документи, суд дійшов висновку про її задоволення з наступних підстав.

Згідно підпункту 19.4 пункту 19 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

У зв`язку з перебуванням судді Господарського суду Донецької області Фурсової С.М. у запланованій щорічній відпустці з 10.07.2024 по 26.07.2024 включно, розгляд заяви здійснюється поза межами десятиденного строку.

Як вбачається з матеріалів заяви, 28.01.2022 на підставі наказу Господарського суду Донецької області від 25.03.2019 у справі №905/2376/18, постановою Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) було відкрито виконавче провадження ВП№68402704, в якому АТ «Укргазвидобування» в особі Філії Бурового управління «Укрбургаз» було - Стягувачем.

Згідно з даними Автоматизованої системи виконавчого провадження було встановлено, що вищевказаний наказ суду був повернутий стягувачу на підставі постанови від 14.11.2023 в порядку п.2 ч.1 ст.37 Закону.

Статтею 19 Закону визначено загальні права та обов`язки сторін виконавчого провадження, в якій зокрема передбачено, що стягувач має право надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення.

Так, 07.06.2024 стягувачем начальнику Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі була направлена заява щодо фактичного повернення виконавчого документу стягувачу.

17.06.2024 на електрону пошту стягувача, начальником відділу направлено відповідь за №22.19-31/23033/24 з повідомленням про те, що надіслати оригінал наказу Господарського суду Донецької області від 25.03.2019 за №905/2376/18 не виявляється можливим, у зв`язку з тім, що його оригінал залишився на тимчасово окупованої території міста Маріуполя в приміщенні відділу за юридичною адресою. Додатком до відповіді була постанова про повернення виконавчого документу стягувачу від 14.11.2023.

На підставі означеного, наказ Господарського суду Донецької області від 25.03.2019 у справі №905/2376/18 слід вважати втраченим.

Згідно з Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, який затверджений Наказом № 309 від 22.12.2022 Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, що зареєстрований у Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за № 1668/39004, до території України, що тимчасово окупована Російською Федерацією, з 05.03.2022 відноситься вся територія Маріупольського району.

Факт тимчасової окупації м. Маріуполь визнається судом загальновідомим, тому згідно з приписами ст. 75 Господарського процесуального кодексу України не потребує доведення.

Частина 5 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що повернення стягувачу виконавчого документу не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання, тому строк його пред`явлення до виконання не скінчився.

Стаття 124 Конституції України передбачає, що судові рішення є обов`язковими до виконання на усій території України.

Відповідно до статей 4-5 ГПК України, господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов`язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов.

За приписами ст.326 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України.

Відповідно до ч.1 статті 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Частина третя цієї статті визначає, що наказ є виконавчим документом.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до рішення Європейського суду у справі «Агрокомплекс проти України» (заява № 23465/03) від 06.10.2011 існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для «законного сподівання» на виплату такої заборгованості і становить «майно» цієї особи у значенні статті 1 Першого протоколу (серед інших рішень, рішення у справі «Бурдов проти Росії», заява № 59498/00, та інші справи, зазначені в цій).

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (справа «Юрій Миколайович Іванов проти України», заява № 40450/04, рішення від 15.10.2009).

Також, заявником надано платіжну інструкцію № від 12.07.2024 на суму 72,67 гривень, що підтверджує сплату судового збору у визначеному законом порядку та розмірі з урахуванням коефіцієнту 0,8.

З огляду на викладене, а також те, що відповідно до положень Конституції України та Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» рішення господарського суду підлягають обов`язковому безумовному виконанню на території України та їх виконання здійснюється на підставі виданих господарськими судами наказами, за відсутності в матеріалах справи доказів, що свідчать про фактичне виконання рішення, суд приходить до висновку про необхідність видачі дубліката наказу.

Враховуючи наведе, господарський суд дійшов висновку про необхідність видати дублікат наказу Господарського суду Донецької області №905/2376/18 від 25.03.2019.

Керуючись ст. 234-235, п.п. 19.4 п. 19 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

У Х В А Л И В

Заяву Акціонерного товариства Укргазвидобування про видачу дубліката наказу від 25.03.2019 у справі №905/2376/18 - задовольнити.

Видати дублікат наказу Господарського суду Донецької області №905/2376/18 від 25.03.2019.

Аналогічний за змістом наказ Господарського суду Донецької області у справі №905/2376/18 вважати недійсним.

Копію ухвали надіслати учасникам судового процесу.

Ухвала набрала чинності з моменту її підписання 30.07.2024.

Апеляційна скарга на ухвалу суду відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя С.М. Фурсова