РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.07.2024Справа № 910/20174/23

За позовомКомунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Делезія"
простягнення 279142,28 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Секретар судового засідання Негеля Ю.М.

Представники учасників справи:

від позивачаСтарча А.В.
від відповідачаШмаров Є.Ю.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Делезія" 279142,28 грн, з яких: 188838,42 грн основного боргу, 15454,44 грн 3% річних, 74849,42 грн інфляційних втрат.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків щодо оплати фактично поставлених позивачем у період з серпня 2020 року по грудень 2021 року обсягів теплової енергії, внаслідок чого утворилась відповідна заборгованість.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.2024 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №910/20174/23; вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив; встановлено строк для подання позивачем відповіді на відзив - протягом 5 днів з дня отримання відповідного відзиву на позов.

01.02.2024 через канцелярію Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти позову заперечив, зазначив, серед іншого, про те, що між сторонами відсутні договірні відносини щодо постачання теплової енергії до приміщень відповідача, а з моменту набуття відповідачем права власності на приміщення вони вже були від`єднані від опалювальної мережі в порядку, передбаченому законодавством.

06.02.2024 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній проти тверджень відповідача, викладених останнім у відзиві на позов, заперечив.

09.02.2024 від відповідача надійшли письмові пояснення по справі.

15.02.2024 від позивача надійшли заперечення проти приєднання письмових доказів.

19.02.2024 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач навів додаткові заперечення проти заявлених позовних вимог.

27.02.2024 від відповідача надійшли додаткові пояснення по справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.03.2024 вирішено здійснювати розгляд справи №910/20174/23 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 21.03.2024.

06.03.2024 від відповідача в системі "Електронний суд" надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою сервісу відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.03.2024 надано можливість відповідачу брати участь у судовому засіданні 21.03.2024 в режимі відеоконференції з використанням сервісу "Система захищеного відеоконференцзв`язку з судом".

У підготовчому засіданні 21.03.2024 оголошувалася перерва до 11.04.2024.

21.03.2024 від відповідача в системі "Електронний суд" надійшла заява про участь у всіх судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою сервісу відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.03.2024 надано можливість відповідачу брати участь у всіх судових засіданнях в режимі відеоконференції з використанням сервісу "Система захищеного відеоконференцзв`язку з судом".

У підготовчому засіданні 11.04.2024 оголошувалася перерва до 10.05.2024.

Судове засідання, призначене на 10.05.2024, не відбулося у зв`язку із перебуванням судді Смирнової Ю.М. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.05.2024 призначено підготовче засідання на 29.05.2024.

29.05.2024 до початку підготовчого засідання від позивача надійшло клопотання про поновлення процесуального строку для подання доказів та долучення доказів до матеріалів справи.

Також 29.05.2024 до початку підготовчого засідання від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів.

У підготовчому засіданні 29.05.2024 суд задовольнив клопотання сторін та долучив докази до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.05.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.07.2024.

Представник позивача у судовому засіданні 18.07.2024 заявлені позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача у судовому засіданні 18.07.2024 проти заявлених позовних вимог заперечив.

В судовому засіданні 18.07.2024 на підставі ст.240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27.12.2017 №1693 "Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м.Києва від 27.09.2001, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та Акціонерною енергопостачальною компанією "Київенерго", Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування Публічного акціонерного товариства "Київенерго".

Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 №591 Комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам.

З 01.05.2018 Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" здійснює постачання теплової енергії.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №217527101 від 23.07.2020 нежитлове приміщення, загальною площею 347,2 кв.м за адресою АДРЕСА_1 з 30.01.2017 належить на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Делезія" (ідентифікаційний код 41088097).

04.08.2020 Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" направлено відповідачу із супровідним листом №30/513/8558 від 03.08.2020 проект договору № від 29.07.2020 на постачання теплової енергії, предметом якого є домовленість сторін щодо постачання, користування та своєчасна сплата в повному обсязі спожитої теплової енергії на умовах, передбачених цим договором.

Зазначений договір відповідачем підписано не було.

На підтвердження факту постачання у період з серпня 2020 року по грудень 2021 року до об`єкту споживача за адресою: АДРЕСА_1 теплової енергії, а також її обсягів позивачем долучено до позовної заяви корінці нарядів на включення та відключення будинку на опалювальні сезони, відомості реєстрації параметрів теплоспоживання, облікові картки (табуляграми) по особовому рахунку відповідача №, довідку про нарахування за теплову енергію та розрахунок основного боргу за теплову енергію.

07.06.2023 позивачем надіслано на адресу відповідача вимогу від 07.06.2023 №30/1/5/6402 про оплату заборгованості за спожиту теплову енергію, однак відповідач відповіді на вказану вимогу не надав, заборгованість не сплатив, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з відповідним позовом. За твердженнями позивача, відсутність підписаного між сторонами договору про постачання теплової енергії не звільняє осіб, які її використовують без укладення договору, від обов`язку оплати за фактично спожиту теплову енергію.

В той же час, заперечуючи проти заявлених позовних вимог відповідач зазначає, що між сторонами відсутні договірні відносини щодо постачання теплової енергії до приміщень відповідача, а з моменту набуття відповідачем права власності на приміщення загальною площею 347,2 кв.м за адресою АДРЕСА_1 вони вже були від`єднані від опалювальної мережі в порядку, передбаченому діючим на той момент законодавством.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, господарський суд зазначає про таке.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи документів, листом від 21.01.2005 №45/1/2005 Приватне підприємство "ЕЛІС" (як власник приміщення загальною площею 347,2 кв.м за адресою АДРЕСА_1) на адресу Житлово-експлуатаційної контори №1080 Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківського району міста Києва повідомило про відмову від користування послугами теплопостачання до вказаного приміщення, розірвало договір про теплопостачання цього приміщення та вимагало відключення приміщення загальною площею 347,2 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 від відповідної мережі.

Згідно акту про відключення від теплопостачання від 14.02.2005, складеного та підписаного між Приватним підприємством "ЕЛІС" та Житлово-експлуатаційною конторою №1080 Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківського району міста Києва, нежитлове приміщення загальною площею 347,2 кв.м за адресою: АДРЕСА_1, яке належало Приватному підприємству "ЕЛІС" на праві власності, відключено від теплопостачання на підставі заяви Приватного підприємства "ЕЛІС" від 21.01.2005.

Відповідно до Правил надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.1997 №1497 (Правила), які були чинними станом на січень-лютий 2005 року, споживач це наймач (власник) квартири (приватного будинку), якому надаються послуги з централізованого холодного та гарячого водопостачання, теплопостачання та водовідведення у житловому фонді та підсобних приміщеннях; виконавець - житлово-експлуатаційні та водо-, теплопостачальні, каналізаційні або інші підприємства і організації, які безпосередньо надають споживачеві комунальні послуги, виконавця послуг у комунальному житловому фонді визначають місцеві державні адміністрації або органи місцевого самоврядування, в інших випадках - власник житлового будинку, об`єднання співвласників будинків тощо. При цьому в одному будинку може бути визначений лише один виконавець окремої послуги; виробник послуг - підприємства водопровідно-каналізаційного господарства, комунальної енергетики та інші, що виробляють послуги з водо-, теплопостачання; постачальник послуг - підприємство, що одержує послуги від виробника та постачає їх виконавцеві або споживачеві; теплопостачання (центральне опалення) - послуга, яка передбачає подачу теплової енергії до кожної квартири (приватного будинку) для забезпечення опалення приміщень.

При цьому, в зазначених Правилах окреслені права та обов`язки споживача та виконавця зазначених послуг, яким станом на січень-лютий 2005 року по відношенню до власника приміщення загальною площею 347,2 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 була Житлово-експлуатаційна контора №1080 Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківського району міста Києва.

Доказів протилежного до матеріали справи не надано.

Згідно п.9 Правил права, обов`язки та відповідальність виконавця і споживача, передбачені цими Правилами, набирають чинності з моменту укладення договору. Сторони не можуть відмовитися від укладення або продовження терміну дії договору, якщо він відповідає цим Правилам за умови, що споживач не має наміру відмовитися від користування послугами. У разі відмови споживача від користування послугами з водо-, теплопостачання та водовідведення він має право розірвати договір та вимагати відключення відповідних мереж. При цьому заборгованість за отримані послуги та витрати, пов`язані з відключенням, повинні бути відшкодовані споживачем у добровільному або судовому порядку.

Отже, питання щодо розірвання договору на постачання тепла до приміщень та відключення приміщень від теплової центральної мережі власник приміщення мав вирішувати саме із виконавцем послуг.

В даному випадку, нежитлове приміщення загальною площею 347,2 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 було відключено від теплопостачання за ініціативою колишнього власника приміщення - Приватного підприємства "ЕЛІС" в установлений чинним на той момент законодавством спосіб.

В подальшому, за актом приймання-передачі нежилого приміщення від 04.10.2005 Приватне підприємство "ЕЛІС", як продавець, передало вищевказане приміщення у власність покупця, ОСОБА_1 . За змістом цього акту, приміщення передано покупцю у належному інженерно-технічному, пожежному і санітарному стані, комунікації, що забезпечують подачу газу, води, електроенергії, вентиляції повітря, крім тепла, справні, опалення в приміщеннях вимкнено, опалювальні батареї відсутні.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №354008002 від 11.11.2023 вбачається, що 30.01.2017 зареєстровано право приватної власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Делезія" (ідентифікаційний код 41088097) на нежитлове приміщення, загальною площею 347,2 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , яке було передано відповідачу по акту прийому-передачі нерухомого майна від 24.01.2017 від ОСОБА_1 на виконання рішень загальних зборів засновників відповідача №1 від 18.01.2017.

В ході розгляду справи №910/20174/23 сторонами надано суду акт №11593 від 03.04.2024, складений представниками позивача в присутності представника відповідача, за змістом якого проведено обстеження систем централізованого опалення та систем гарячого водопостачання нежитлового приміщення у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 347,2 кв.м, зазначено, що вбудоване нежитлове приміщення відповідача займає частину 1-го поверху у житловому будинку та складається з 2-х частин, встановлено відсутність опалювальних пристроїв у приміщенні, транзитних трубопроводів, системи гарячого водопостачання.

Таким чином, документально доведено, що в приміщеннях, належних відповідачу, у спірний період опалення було відсутнє.

Посилання представника позивача у судових засіданнях на необхідність нарахування відповідачу плати за теплову енергію, яка надходить від ділянок транзитних трубопроводів, що проходять через приміщення відповідача, суд відхиляє, адже такі доводи позивача виходять поза межі визначених ним підстав та предмета позову у справі, що розглядається.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (за змістом ст.13 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 14 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В той же час, судом встановлено відсутність будь-яких належних і допустимих доказів, які б підтверджували викладене позивачем у позовній заяві, а саме доказів на підтвердження факту постачання позивачем теплової енергії у гарячій воді відповідачу, зокрема, у спірний період, а отже позовні вимоги задоволенню не підлягають.

З огляду на наведене всі інші клопотання та заяви, доводи та міркування учасників справи відповідно залишені судом без задоволення і не прийняті до уваги як необґрунтовані, безпідставні та такі, що не спростовують висновків суду стосовно відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

У відповідності до ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.74, 129, 238-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити повністю.

2. Витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 05.08.2024

Суддя Ю.М.Смирнова