ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
СУДОВИЙ НАКАЗ
08.08.2024 Справа № 908/2107/24
Господарський суд Запорізької області у складі суду: судді Боєвої Олени Сергіївни, розглянувши заяву, що надійшла через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» (вхід.№2321/08-07/24 від 02.08.2024) від
до боржника: Фізичної особи - підприємця Бобир Віктора Івановича , РНОКПП НОМЕР_1
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 02.08.2024 здійснено автоматизований розподіл зазначеної заяви між суддями, присвоєно їй єдиний унікальний номер судової справи 908/2107/24 та визначено до розгляду судді Боєвій О.С.
Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про наявність якого заявнику невідомо (ч. 2 ст. 12 ГПК України).
Судовий наказ, відповідно до положень статті 232 ГПК України, є судовим рішенням.
Відповідно до ч. 1 ст.147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.148 цього Кодексу.
Згідно зі статтею 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.
Зі змісту ст. 207 ЦК України слідує, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони; якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Статтею 181 ГК України унормовано, що допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.
Згідно із приписами п. 7 ч. 1 ст. 155 ГПК України під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
За змістом ст. 154 ГПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.
Підстав, передбачених ст. 152 Господарського процесуального кодексу України, для відмови у видачі судового наказу судом не встановлено.
На підставі викладеного, за результатами розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» суд вважає за необхідне видати судовий наказ.
Заявлені вимоги підлягають задоволенню на підставі ст. 173-175, 181, 193, 203, 275, 276 ГК України, ст.ст. 11, 16, 205, 207, 525, 526, 530, 610 - 612, 629, 634, 640, 714 ЦК України, ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», Правил роздрібного ринку електричною енергією, затвердженими Постановою НКРЕКП України від 14.03.2018 року № 312 та умов договору.
З боржника на користь заявника підлягає стягненню сума 242,24 грн судового збору, сплаченого заявником за подання заяви.
Керуючись ст.ст. 147, 148, 150, 154, 155, 232 Господарського процесуального кодексу України, суд -
2. Копію (текст) судового наказу та копію заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами надіслати боржнику рекомендованим листом із повідомленням про вручення за адресою його місцезнаходження.
3. Судовий наказ після набрання ним законної сили видати/надіслати стягувачу.
Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень (ч. 4 ст. 147 ГПК України).
Судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований в порядку, передбаченому розділом ІІ Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 157 ГПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі.
Днем отримання боржником копії судового наказу є день його вручення боржнику, визначений відповідно до статті 242 цього Кодексу (ч. 4 ст. 156 ГПК України).
Згідно з п.п. 2, 3, 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
У разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили (ч. 1 ст. 159 ГПК України).
Судовий наказ набрав законної сили «___» __________2024.
Строк пред`явлення судового наказу до виконання до: «___»_________2027.
Судовий наказ видано стягувачу «____» __________2024.
Суддя О.С.Боєва