ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" липня 2024 р.м. Одеса Справа № 916/1726/24

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Босової Ю.С.

За участю представників сторін:

Від позивача: Савін С.О. на підставі ордеру;

Від відповідача: Андрієвська А.О. в порядку самопредставництва;

Від третьої особи: не з`явився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "О Д Е С С Е Й" до Одеського квартирно-експлуатаційного управління, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Військової частини НОМЕР_1 , про стягнення 597 659,71 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "О Д Е С С Е Й" (далі по тексту - ТОВ "О Д Е С С Е Й") звернулось до господарського суду з позовною заявою до Одеського квартирно-експлуатаційного управління (далі по тексту - Управління) про стягнення заборгованості з компенсації витрат за комунальні послуги у розмірі 597 659,71 грн. Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором №151/24с від 18.10.2022 в частині відшкодування вартості комунальних послуг.

Ухвалою суду від 24.04.2024 дана справа була призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження із залученням до участі у дану справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Військову частину НОМЕР_1 .

08.05.2024 до суду від Управління надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач повністю заперечує проти задоволення позову. Відповідачем зазначено, що підставою для відшкодування вартості спожитих третьої особою комунальних послуг є виставлені рахунки постачальними організаціями, які надають комунальні послуги, позивачу. При цьому, з метою відшкодування комунальних послуг позивач має виставити рахунки Управлінню та надати копії рахунків, що виставлені товариству постачальними організаціями. Проте, позивач, не дотримуючись умов договору, перестав виставляти рахунки, до позовної заяви такі рахунки також не долучені. Викладене, за переконанням відповідача, свідчить про відсутність підстав для задоволення позову.

04.06.2024 до суду від ТОВ "О Д Е С С Е Й" надійшла відповідь на відзив, згідно якої позивачем вказано, що доводи відповідача не відповідають дійсності, оскільки позивачем регулярно та своєчасно виставлялися рахунки для отримання компенсації за спожиті комунальні послуги. До вказаної відповіді на відзив позивачем було додано рахунки, які до позовної заяви додані не були.

10.06.2024 до суду від Управління надійшли заперечення на відповідь на відзив, по тексту якого відповідачем було вказано про відсутність в матеріалах справи доказів направлення позивачем на адресу відповідача засобами поштового зв`язку будь-яких рахунків.

Військова частина НОМЕР_1 не скористалась наданим законом правом на участь свого представника у даному судовому процесу, письмові пояснення на позовну заяву від третьої особи не надходили. Слід зазначити, що третя особа була належним чином повідомлена про розгляд судом даного спору шляхом доставлення ухвали суду до електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд».

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення представників сторін, господарський суд встановив наступне.

ТОВ "О Д Е С С Е Й" на праві приватної власності належить нерухоме приміщення, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №297038601 від 31.01.2022.

18.10.2022 між ТОВ "О Д Е С С Е Й" (Товариство), Військовою частиною НОМЕР_1 (Військова частина) та Квартирно-експлуатаційним відділом м. Одеса (Відділ) було укладено договір №151/24с, відповідно до розділу 1 якого Товариство надає Військовій частині можливість безоплатно користуватись нерухомим майном - комплексом будівель у м. Южне.

Згідно з п. п. 3.1. - 3.3 договору №151/24с від 18.10.2022 спільне користування майном здійснюється на безоплатній основі. Відділ зобов`язаний відшкодувати Товариству всі витрати за комунальні послуги, які були отримані Військовою частиною за час дії цього договору. Всі відшкодування за отримані комунальні послуги Військовою частиною за цим договором сплачуються Відділом.

Відповідно до п. п. 3.4 - 3.5 договору №151/24с від 18.10.2022 підставою для відшкодування Відділом за Військову частину комунальних послуг є виставлені рахунки постачальними організаціями, які надають комунальні послуги Товариству. З метою відшкодування комунальних послуг Товариство зобов`язане виставити рахунки Відділу та надати копії рахунків, що виставлені Товариству постачальними організаціями, які надають комунальні послуги. Відділ не відповідає за зобов`язаннями Військової частини крім тих зобов`язань, що визначені у цьому договорі.

Положеннями п. п. 8.1 - 8.2 договору №151/24с від 18.10.2022 встановлено, що Відділ має право вимагати від Товариства та Військової частини надання необхідних документів, інформації, з метою виконання умов цього договору. У разі не надання таких документів Відділ звільняється від прийнятих зобов`язань за цим договором. Відділ зобов`язаний відшкодовувати Товариству вартість комунальних послуг, що спожиті Військовою частиною в процесі виконання цього договору.

Згідно з п. п. 10.1, 10.4 договору №151/24с від 18.10.2022 договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до моменту припинення чи скасування воєнного стану введеного Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні», і відповідно до п. З ст. 631 Цивільного кодексу України сторони домовилися, що відносини між ними, визначені цим договором встановилися з 30.03.2022. У разі відсутності заяви Військової частини про припинення чи дострокове розірвання договору, дія договору продовжується на той самий строк, на який його було укладено та на тих самих умовах.

На підтвердження факту виставлення постачальними організаціями рахунків за споживання комунальних послуг ТОВ "О Д Е С С Е Й" було надано суду рахунки від 19.09.2022, від 07.10.2022, від 12.12.2022, від 10.01.2023, від 09.02.2023, від 08.03.2023, від 08.03.2023, від 10.04.2023, від 08.05.2023, від 12.06.2023, від 10.07.2023, від 09.08.2023, від 12.09.2023, від 10.10.2023, від 08.11.2023, від 08.12.2023, від 12.01.2024, які були виставлені ДПЗД «Укрінтеренерго» споживачу - ФОП Леонову В.В. Крім того, позивачем було надано суду акти купівлі-продажу електричної енергії, складені ДПЗД «Укрінтеренерго», за якими споживачем також виступає ФОП Леонов В.В.

ТОВ "О Д Е С С Е Й" також було надано суду рахунки від 23.08.2022, від 04.10.2022, від 02.11.2022, від 29.11.2022, від 27.01.2023, від 01.03.2023, від 01.04.2023, від 01.05.2023, від 01.06.2023, від 30.06.2023, від 31.07.2023, від 31.08.2023, від 30.09.2023, від 31.10.2023, від 30.11.2023, від 31.12.2023, виставлені АТ «ДТЕК Одеські електромережі» споживачу - ФОП Леонову В.В.

Слід зазначити, що згідно вказаних рахунків, а також рахунків ДПЗД «Укрінтеренерго» споживач, тобто ФОП Леонов В.В., знаходиться у м. Одеса.

Крім того, позивачем було надано суду акти приймання-передачі наданих послуг водопостачання та водовідведення, складені та підписані між ТОВ "О Д Е С С Е Й" та КП «Водопостачання та каналізація», а саме: №811 від 28.02.2023, №809 від 31.03.2023, №809 від 30.04.2023, №805 від 30.06.2023, №797 від 31.07.2023, №782 від 31.08.2023, №786 від 30.09.2023, №784 від 31.10.2023, №782 від 30.11.2023, №780 від 31.12.2023, а також рахунки, виставлені КП «Водопостачання та каналізація».

12.03.2024 ТОВ "О Д Е С С Е Й" звернулось до відповідача із претензією №1 про відшкодування Управлінням вартості спожитих Військовою частиною НОМЕР_1 комунальних послуг, вартість яких становить 597 659,71 грн. та складається із заборгованості за електропостачання та розподіл електричної енергії за період із серпня 2022 року до грудня 2023 року, заборгованості за водопостачання та водовідведення за період з лютого 2023 року до грудня 2023 року.

Вказана претензія, а також рахунки та акти, які були надані ТОВ "О Д Е С С Е Й" суду, були направлені на адресу Управління листом з описом вкладення 13.03.2024.

Листом №1473 від 03.04.2024 Управління у відповідь на претензію позивача повідомило, що між сторонами було укладено три договори на відшкодування комунальних послуг, а саме: спожитої електричної енергії №94 від 09.02.2023 на суму 95 173,17 гри., на відшкодування водопостачання №67 від 31.01.2023 на суму 22 653,15 грн., на відшкодування водовідведення №68 від 31.01.2023 на суму 12 259,44 грн. Надалі, передбачалось, що сума договору буде збільшуватись щомісяця додатковими угодами на суму актів наданих послуг, але співпрацю було перервано через відсутність первинних рахунків та накопичення значної заборгованості, яка станом на теперішній час рахується як прострочена та є для Управління небюджетною. При цьому, відповідачем було зазначено, що вирішення спірних питань можливе лише у судовому порядку відповідно до умов чинного законодавства України.

Слід зазначити, що до відповіді на відзив ТОВ "О Д Е С С Е Й" було додано рахунки на оплату, виставлені Квартирно-експлуатаційному відділу м. Одеса та пізніше Управлінню на відшкодування комунальних послуг (водопостачання та водовідведення) за період з лютого 2023 року до квітня 2023 року, з червня 2023 року до грудня 2023 року, рахунки на відшкодування вартості електричної енергії та послуг розподілу електричної енергії за період з серпня 2022 року до грудня 2023 року.

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.

В силу положень ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч.1 ст. 179 ГК України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Положеннями ст. 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно зі ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Положеннями ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Предметом заявлених ТОВ "О Д Е С С Е Й" позовних вимог до Управління є вимоги про стягнення заборгованості з компенсації витрат за комунальні послуги у розмірі 597 659,71 грн. за договором №151/24с від 18.10.2022.

За умовами укладеного між сторонами договору №151/24с від 18.10.2022 Управління має відшкодовувати вартість спожитих Військовою частиною НОМЕР_1 комунальних послуг на підставі виставлених ТОВ "О Д Е С С Е Й" рахунків. При цьому, позивач має надати відповідачу рахунки, які виставлені постачальними організаціями, які надають комунальні послуги.

Проте, господарський суд зазначає, що до позовної заяви не було додано ні рахунків, ні доказів направлення рахунків, які ТОВ "О Д Е С С Е Й" має виставляти безпосередньо Управлінню. По тексту рішення вище судом було зазначено, що рахунки, які позивач має виставляти безпосередньо Управлінню, були додані до відповіді на відзив.

Відповідно до ч. ч. 2, 8 ст. 80 ГПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

З огляду на викладене вище, суд зазначає, що ТОВ "О Д Е С С Е Й", подаючи в процесі розгляду справи нові докази, мало заявити клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку. Проте, клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку для подання нових доказів ТОВ "О Д Е С С Е Й" заявлено не було, у зв`язку з чим, у суду відсутні правові підстави для врахування наданих позивачем разом з відповіддю на відзив нових доказів.

При цьому, суд зазначає, що у будь-якому випадку докази на підтвердження направлення або надання цих рахунків відповідачу позивачем суду надані не були. Разом з тим, Управління заперечувало проти отримання будь-яких рахунків від позивача.

З викладених обставин, враховуючи відсутність доказів направлення рахунків на адресу відповідача та їх отримання Управлінням, господарський суд доходить висновку про недоведеність позивачем обставин порушення Управлінням прийнятих на себе зобов`язань за договором №151/24с від 18.10.2022, оскільки зобов`язання з відшкодування вартості комунальних послуг виникає після виставлення рахунків. Викладене, в свою чергу, свідчить про недоведеність позивачем факту порушення його прав та про передчасність звернення до суду з даним позовом.

Крім того, суд додатково зазначає, що за умовами договору №151/24с від 18.10.2022 ТОВ "О Д Е С С Е Й" має також надати рахунки, виставлені позивачу постачальними організаціями.

Проте, рахунки на відшкодування вартості електричної енергії та послуг з розподілу електричної енергії були виставлені іншій особі - ФОП Леонову В.В., будь-які докази на підтвердження існування договірних відносин між позивачем та ФОП Леоновим В.В. в матеріалах справи відсутні. При цьому, суд зазначає, що зі змісту рахунків, виставлених ФОП Леонову В.В., неможливо встановити обставину постачання електричної енергії до нежитлових приміщень, наданих у користування третій особі.

Підсумовуючи викладене вище, господарський суд доходить висновку про необхідність відмови у задоволенні заявленого ТОВ "О Д Е С С Е Й" до Управління позову про стягнення заборгованості з компенсації витрат за комунальні послуги у розмірі 597 659,71 грн. у зв`язку з недоведеністю позивачем факту порушення відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за договором №151/24с від 18.10.2022.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України особа, не звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання у разі відсутності у боржника необхідних коштів. Крім того, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Підсумовуючи викладене вище, господарський суд доходить висновку про відмову у задоволенні заявленого товариством з обмеженою відповідальністю "О Д Е С С Е Й" позову до Одеського квартирно-експлуатаційного управління про стягнення заборгованості з компенсації витрат за комунальні послуги у розмірі 597 659,71 грн.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на позивача у зв`язку з відмовою у задоволенні позову відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 236, 238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення складено 05 серпня 2024 р.

Суддя С.П. Желєзна