ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" липня 2024 р. Справа№ 910/17126/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Суліма В.В.

Ходаківської І.П.

розглянувши у письмовому проваджені матеріали справи за апеляційною скаргою Державної наукової установи "Науково-практичний центр профілактичної та клінічної медицини" Державного управління справами

на рішення Господарського суду міста Києва від 09.01.2024

у справі №910/17126/23 (суддя - Бойко Р.В.)

За позовом Державної наукової установи "Науково-практичний центр профілактичної та клінічної медицини" Державного управління справами

до Фізичної особи-підприємця Бараша Бориса Борисовича

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Державної аудиторської служби України

про стягнення зайво перерахованих коштів у сумі 73 230,37 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог та рух справи

Державна наукова установа "Науково-практичний центр профілактичної та клінічної медицини" Державного управління справами (далі - позивач, скаржник) звернулась до Господарського суду міста Києва із позовом до Фізичної особи-підприємця Бараша Бориса Борисовича (далі - відповідач) про стягнення зайво перерахованих коштів у сумі 73 230,37 грн.

В обґрунтування позовних вимог Державна наукова установа "Науково-практичний центр профілактичної та клінічної медицини" Державного управління справами вказує, що в результаті ревізії фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01.01.2020 по 31.03.2020 Державною аудиторською службою України було виявлено, що фізичною особою-підприємцем Барашем Борисом Борисовичем в акті приймання виконаних робіт форми КБ-2 за грудень 2020 року, складеного за підсумком виконання робіт за Договором №347/К про закупівлю від 16.12.2020, неправомірно включено суму єдиного податку у завищених розмірах. Відтак, позивач стверджує, що ним були перераховані Фізичній особі-підприємцю Барашу Борису Борисовичу зайві кошти у розмірі 73 230,37 грн.

Короткий зміст оскаржуваних рішень суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.01.2024 у справі № 910/17126/23 У задоволенні позову Державної наукової установи "Науково-практичний центр профілактичної та клінічної медицини" Державного управління справами до Фізичної особи-підприємця Бараша Бориса Борисовича про стягнення зайво перерахованих коштів у сумі 73 230,37 грн відмовлено повністю.

Судові витрати позивача на оплату судового збору покладено на Державну наукову установу "Науково-практичний центр профілактичної та клінічної медицини" Державного управління справами.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вказав, що посилання позивача на те, що ним було зайво перераховано за договором фізичній особі-підприємцю Барашу Борису Борисовичу кошти у розмірі 73 230,37 грн (різниця між визначеним відповідачем розміром податку, який він має сплатити, та розрахованим позивачем податком відповідача) є необґрунтованими, у зв`язку з чим позов Державної наукової установи "Науково-практичний центр профілактичної та клінічної медицини" Державного управління справами не підлягає задоволенню.

Короткий зміст апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, Державна наукова установа "Науково-практичний центр профілактичної та клінічної медицини" Державного управління справами звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 09.01.2024 у справі №910/17126/23. Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Державної наукової установи "Науково-практичний центр профілактичної та клінічної медицини" Державного управління справами до Фізиченої особи-підприємця Бараша Бориса Борисовича про стягнення зайвого перерахованих коштів у сумі 73 230,37 грн - задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування наведеної позиції, викладеної у апеляційній скарзі позивач зазначає, що місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, а також рішення суду першої інстанції ухвалено при неповному дослідженні доказів та з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, тому на думку позивача, зроблені судом першої інстанції висновки не відповідають обставинам справи.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що з аналізу п. 6.2.3 ДСТУ Б Д. 1.1-1:2013 "Правила визначення вартості будівництва" вбачається, що витрати, пов`язані з придбанням та доставкою на об`єкт будівництва устаткування, забезпечення яким покладається на підрядника, та кошти на сплату податків, зборів, обов`язкових платежів, є окремими видами витрат.

Відтак, на думку скаржника, оскільки вартість будівельних робіт виконаних відповідачем за Договором №347/к про закупівлю від 16.12.2020 та Актом б/н приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2020 року від 23.12.2020 становила 27 572,66 грн, то встановлені законодавством податки, збори, обов`язкові платежі, не враховані складовими вартості будівництва, мали б бути визначені фізичною особою-підприємцем Барашем Борисом Борисовичем саме із суми вартості будівельних робіт та повинні становити 1 378,63 грн (5% єдиного податку від суми вартості будівельних робіт).

Натомість відповідачем неправомірно нараховано та включено у ціну Договору №347/к єдиний податок у розмірі 5% на суму 1 492 181,75 грн, яка складається з: - вартості будівельних робіт - 27 572,66 грн; - вартості устаткування - 1 390 000,00 грн; - власне самого єдиного податку - 74 609,09 грн.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

07.03.2024 через відділ документального забезпечення суду від третьої особи надійшли додаткові письмові пояснення, відповідно до яких третя особа просить апеляційну скаргу задовольнити.

12.03.2024 через відділ документального забезпечення суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

Узагальнені доводи відзиву зводяться до того, що відповідач є платником податків третьої групи та здійснює власну підприємницьку діяльність на спрощеній системі оподаткування у розмірі 5% доходу. Також відповідач вказує, що проводилась державна експертиза кошторисної частини проектної документації, в якій було підтверджено відповідність суми Договору №347/К про закупівлю від 16.12.2020 результатам такої експертизи. При цьому, відповідач звертає увагу суду, що позивачем було погоджено вартість робіт, прийнято та оплачено виконані роботи без будь-яких зауважень. Також відповідач звертає увагу, що за умовами ДСТУ до кошторисного розрахунку вартості об`єкта будівництва включаються встановлені законодавством податки, збори, обов`язкові платежі, не враховані складовими вартості будівництва.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.02.2024 апеляційну скаргу Державної наукової установи "Науково-практичний центр профілактичної та клінічної медицини" Державного управління справами на рішення Господарського суду міста Києва від 09.01.2024 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді - Ткаченка Б.О., суддів: Буравльова С.І., Ходаківської І.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2024 справу №910/17126/23 витребувано у Господарського суду міста Києва.

20.02.2024 на виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2024 надійшли матеріали справи №910/17126/23.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державної наукової установи "Науково-практичний центр профілактичної та клінічної медицини" Державного управління справами на рішення Господарського суду міста Києва від 09.01.2024. Розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.05.2024, у зв`язку з перебуванням судді Буравльова С.І., у відпустці, для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді: Сулім В.В., Ходаківська І.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.05.2024 прийнято справу №10/17126/23 за апеляційною скаргою Державної наукової установи "Науково-практичний центр профілактичної та клінічної медицини" Державного управління справами на рішення Господарського суду міста Києва від 09.01.2024 до свого провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді: Сулім В.В., Ходаківська І.П.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, 16.12.2020 між фізичною особою-підприємцем Барашем Борисом Борисовичем (далі - виконавець) та Державною науковою установою "Науково-практичний центр профілактичної та клінічної медицини" Державного управління справами (далі - замовник) укладено Договір №347/к про закупівлю (далі - Договір), за умовами якого замовник за рахунок бюджетних коштів доручає та, у разі відсутності обґрунтованих зауважень, зобов`язується прийняти та оплатити, а виконавець бере на себе зобов`язання на свій ризик в межах договірної ціни (Додаток №1 до договору) відповідно до умов цього договору, кошторисної документації (додаток №2 до договору) виконати роботи з модернізації (обладнання, устаткування) - Інженерні та будівельні роботи - за ДК 021:2015 - 45220000-5 (Проведення робіт з монтажу (реконструкції) системи киснепостачання ДНУ "НПЦ ПКМ" ДУС по вул. Верхня, 5 м. Києва, Печерського району - за ДК 021:2015 - 45223800-4 Монтаж і зведення зібраних конструкцій) (з урахуванням змін, внесених Додатковою угодою №1 від 22.12.2020).

Згідно п. 3.2 Договору договірна ціна (Додаток №1 до договору) формується на підставі кошторису, який розрахований відповідно до ДСТУ БД.1.1-1-2013 "Правила визначення вартості будівництва". Договірна ціна виконання робіт, складена на підставі локальних кошторисів, відомості обсягів робіт та ресурсів та становить 1 492 181,75 грн, з них 1 480 000,00 грн за рахунок коштів загального фонду та 12 181,75 грн за рахунок коштів спеціального фонду.

Договірна ціна робіт за цим договором уточнена сторонами за результатами державної експертизи кошторисної частини проектної документації замовника і обмежується її розміром (3.3 Договору).

Договір діє до 31.12.2020, але у будь-якому випадку - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 10.2 Договору).

У Договірній ціні сторонами було погоджено, що розмір договірної ціни становить 1 492 181,75 грн, з яких податки, збори, обов`язкові платежі, встановлені чинним законодавством і не враховані складовими вартості будівництва, складають суму 74 609,09 грн.

Також у Зведеному кошторисному розрахунку вартості об`єкта будівництва (складеному по поточних цінах станом на 25.11.2020) податки, збори, обов`язкові платежі, встановлені чинним законодавством і не враховані складовими вартості будівництва, складають 74 609,09 грн (єдиний податок за ставкою 5%).

23.12.2020 фізичною особою-підприємцем Барашем Борисом Борисовичем та Державною науковою установою "Науково-практичний центр профілактичної та клінічної медицини" Державного управління справами складено акт б/н вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт, за умовами якого позивач прийняв придбане відповідачем устаткування - кисневий генератор PSA серії OGS вартістю 1 390 000,00 грн (без ПДВ).

23.12.2020 фізичною особою-підприємцем Барашем Борисом Борисовичем та Державною науковою установою "Науково-практичний центр профілактичної та клінічної медицини" Державного управління справами складено акт б/н приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2020 року, за умовами якого відповідачем було передано, а позивачем прийнято роботи вартістю 102 181,75 грн (складаються із вартості робіт у розмірі 27 572,66 грн та податку у сумі 74 609,09 грн).

За наслідками проведення Державною аудиторською службою України ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Державної наукової установи "Науково-практичний центр профілактичної та клінічної медицини" Державного управління справами за період з 01.01.2020 по 31.03.2023 було складено акт №04-21/6 від 21.07.2023, в якому, зокрема було встановлено, що в акті б/н приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2020 року від 23.12.2020 Фізичною особою-підприємцем Барашем Борисом Борисовичем зазначено єдиний податок за ставкою 5% на суму 74 609,66 грн. Проте прямі витрати, загальновиробничі і адміністративні витрати та кошторисний прибуток загалом за зазначеним актом становить 27 572,66 грн і відповідно єдиний податок 5% становить 1 378,63 грн. Відтак, на думку Державної аудиторської служби України, Фізичною особою-підприємцем Барашем Борисом Борисовичем завищено вартість робіт на суму 73 230,37 грн, чим порушено п. 6.2.13 ДСТУ БД.1.1-1:2013 "Правила визначення вартості будівництва".

Спір у справі виник у зв`язку з твердженнями позивача, що ним було зайво перераховано Фізичній особі-підприємцю Барашу Борису Борисовичу кошти у сумі 73 230,37 грн та зводиться до вирішення питання чи підлягає нарахуванню єдиний податок за ставкою 5% лише на суму вартості будівництва (прямі витрати, загальновиробничі і адміністративні витрати та кошторисний прибуток) чи підлягає нарахуванню вцілому на загальну вартість робіт за Договором (в тому числі, з урахуванням вартості устаткування).

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийняті постанови

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Справа була розглянута в розумний строк (в розумінні ст. 6 Конвенції) з незалежних від суду причин: враховуючи дію воєнного стану в Україні, обставини оголошення сигналу «повітряна тривога», перебування суддів у відпустці та інші чинники.

Згідно із ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Як вбачається із матеріалів справи та не спростовано скаржником у своїй апеляційній скарзі, що Бараш Борис Борисович є фізичною особою-підприємцем, що здійснює господарську діяльність, перебуваючи на 3 групі із спрощеною системою оподаткування.

У свою чергу, до третьої групи суб`єктів господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, відносяться фізичні особи-підприємці, які не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, не обмежена та юридичні особи - суб`єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми, у яких протягом календарного року обсяг доходу не перевищує 7 000 000 гривень (п.п. 3) п. 291.4 ст. 291 Податкового кодексу України (тут і надалі - в редакції, чинній станом на грудень 2020 року - з дати укладення Договору по датку виконання на передання замовнику робіт за Договором).

Базою оподаткування визнаються конкретні вартісні, фізичні або інші характеристики певного об`єкта оподаткування. База оподаткування - це фізичний, вартісний чи інший характерний вираз об`єкта оподаткування, до якого застосовується податкова ставка і який використовується для визначення розміру податкового зобов`язання (п. 23.1 ст. 23 Податкового кодексу України).

Підпунктом 1) пункту 292.1 статті 292 Податкового кодексу України передбачено, що доходом платника єдиного податку першої - третьої груп для фізичної особи є дохід, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій); матеріальній або нематеріальній формі, визначеній пунктом 292.3 цієї статті. При цьому до доходу не включаються отримані такою фізичною особою пасивні доходи у вигляді процентів, дивідендів, роялті, страхові виплати і відшкодування, а також доходи, отримані від продажу рухомого та нерухомого майна, яке належить на праві власності фізичній особі та використовується в її господарській діяльності.

До суми доходу платника єдиного податку включається вартість безоплатно отриманих протягом звітного періоду товарів (робіт, послуг). Безоплатно отриманими вважаються товари (роботи, послуги), надані платнику єдиного податку згідно з письмовими договорами дарування та іншими письмовими договорами, укладеними згідно із законодавством, за якими не передбачено грошової або іншої компенсації вартості таких товарів (робіт, послуг) чи їх повернення, а також товари, передані платнику єдиного податку на відповідальне зберігання і використані таким платником єдиного податку. До суми доходу платника єдиного податку третьої групи, який є платником податку на додану вартість за звітний період також включається сума кредиторської заборгованості, за якою минув строк позовної давності. До суми доходу платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) за звітний період включається вартість реалізованих протягом звітного періоду товарів (робіт, послуг), за які отримана попередня оплата (аванс) у період сплати інших податків і зборів, визначених цим Кодексом (п. 292.3 ст. 292 Податкового кодексу України).

Дохід визначається на підставі даних обліку, який ведеться відповідно до статті 296 цього Кодексу (п. 292.13 ст. 292 Податкового кодексу України).

Відповідно до абзацу другого пункту 164.1 статті 164 Податкового кодексу України загальний оподатковуваний дохід - це будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду. Загальний оподатковуваний дохід - це будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Пунктом 293.1 статті 293 Податкового кодексу України визначено, що ставки єдиного податку для платників першої групи встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - прожитковий мінімум), другої групи - у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), третьої групи - у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

З наведених приписів податкового законодавства вбачається, що платники єдиного податку 3 групи сплачують податок з загального доходу, а не з чистого (загальний дохід мінус витрати), так як витрати на спрощеній системі оподаткування не враховуються і, відповідно, не зменшують базу оподаткування.

Таким чином, відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів констатує, що всі отримані (або які підлягали отриманню) відповідачем за Договором кошти включно із вартістю виконаних робіт та вартістю устаткування є доходом фізичної особи-підприємця за третьою групою оподаткування єдиним податком.

Посилання скаржника у своїй апеляційній скарзі та третьої особи у письмових поясненнях як на приклад на порядок нарахування податку на прибуток колегія суддів відхиляє, оскільки базою для нарахування податку на прибуток є різниця між доходом і витратами на виробництво, придбання і збут товарів або послуг. В той час як акцизний податок - непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції).

Тобто Податковий кодекс України визначає різні види податків та різні види їх нарахування і сплати. Відтак визначена для одного податку база оподаткування жодним чином не свідчить, що в іншого податку така ж сама база оподаткування.

Отже, в силу приписів Податкового кодексу України, які мають вищу юридичну силу ніж ДСТУ БД.1.1-1:2013 "Правила визначення вартості будівництва", як вартість робіт, так і вартість устаткування, підлягали оподаткуванню єдиним податком, який підлягав сплаті фізичною особою-підприємцем Барашем Борисом Борисовичем, оскільки отримані відповідачем кошти як за виконані роботи, так і за встановлене устаткування (обладнання) вважаються доходом (який є базою для нарахування єдиного податку за третьою групою), а відтак за висновками колегії суддів відповідачем правомірно було включено до вартості робіт за Договором свої витрати на оплату єдиного податку у розмірі 74 609,09 грн.

У контексті вищевикладеного колегією суддів враховано, що постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2020 №224 такий товар як кисневий генератор було звільнено від оподаткування податком на додану вартість, однак це не звільняє особу від сплати єдиного податку.

Крім того, як вірно зазначено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, що фактично підставою звернення позивача до суду слугувало складення Державною аудиторською службою акту №04-21/6 від 21.07.2023, в якому ревізори дійшли висновку про невірність визначення відповідачем бази оподаткування єдиним податком, а відтак і невірність визначення сторонами загальної вартості робіт.

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Приписами ст. 75 Господарського процесуального кодексу України передбачено вичерпний перелік підстав для звільнення сторін від доказування, серед яких не міститься такої підстави як акт аудитслужби, в якому зазначено про завищення обсягів робіт (навіть без зазначені обсяг яких саме робіт було завищено).

Таким чином, підстави для посилання у якості обґрунтування позовних вимог на акт Державної аудиторської служби України №04-21/6 від 21.07.2023 у розумінні ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, відсутні. Більше того, як вірно зазначено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, що акт аудитслужби взагалі не може бути доказом в розумінні ст.ст. 73-79 Господарського процесуального кодексу України та правовою підставою для стягнення грошових коштів, сплачених за договірними зобов`язаннями.

Зважаючи на правомірність включення Фізичною особою-підприємцем Барашем Борисом Борисовичем у вартість робіт за Договором своїх витрат на оплату податку у розмірі 74 609,09 грн. колегія суддів зазначає про відсутність підстав для висновку про завищення відповідачем вартості робіт у цій частині, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов цілком правомірного висновку, що позов Державної наукової установи "Науково-практичний центр профілактичної та клінічної медицини" Державного управління справами не підлягає задоволенню.

Всі інші доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи, а також не впливають на вірне вирішення судом першої інстанції даного спору. Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення в розумінні ст. 277 ГПК України з викладених в апеляційній скарзі обставин.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Ч. 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, оскаржуване рішення ухвалено з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваного рішення Господарського суду міста Києва від 09.01.2024 у справі №910/17126/23, за наведених скаржником доводів апеляційної скарги.

Розподіл судових витрат

Судовий збір розподіляється відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної наукової установи "Науково-практичний центр профілактичної та клінічної медицини" Державного управління справами на рішення Господарського суду міста Києва від 09.01.2024 у справі №910/17126/23 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 09.01.2024 у справі №910/17126/23 - залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Державною науковою установою "Науково-практичний центр профілактичної та клінічної медицини" Державного управління справами.

4. Матеріали справи № 910/17126/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтями 287 та 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді В.В. Сулім

І.П. Ходаківська