УХВАЛА

05 серпня 2024 року

м. Київ

cправа № 522/8917/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кібенко О.Р. - головуючий, Губенко Н.М., Кролевець О.А.,

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1

на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.06.2024 (колегія суддів: Аленін О.Ю., Богатир К.В., Філінюк І.Г.)

у справі за позовом ОСОБА_2

до Об`єднання співвласників "СІМЕКС" багатоквартирних будинків 3, 3А, 3Б по провулку Дунаєва (далі - ОСББ)

про визнання дій незаконними, скасування рішень та визнання бездіяльності протиправною,

В С Т А Н О В И В:

1. ОСОБА_2 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСББ, в якому просила:

- визнати дії відповідача в особі правління по затвердженню тарифів на утримання будинку та прибудинкової території, які оформлені протоколом №23 від 22.07.2016, протоколом №24 від 16.08.2016, протоколом №25 від 13.09.2016, протоколом №31 від 09.10.2018 і протоколом №31/1 від 09.12.2018, незаконними та скасувати рішення правління ОСББ по затвердженню тарифів на утримання будинку та прибудинкової території, які оформлені вказаними протоколами;

- визнати дії ОСББ в особі голови правління ОСОБА_1 по затвердженню тарифів на утримання будинку та прибудинкової території від жовтня 2016 року, жовтня 2018 року, листопада 2018 року, грудня 2018 року, січня 2019 року незаконними та скасувати рішення голови правління по затвердженню тарифів на утримання будинку та прибудинкової території від жовтня 2016 року, жовтня 2018 року, листопада 2018 року, грудня 2018 року, січня 2019 року;

- визнати бездіяльність правління ОСББ щодо щорічного незвітування на загальних зборах про виконання кошторису відповідача за минулий рік протиправним.

2. Приморський районний суд м. Одеси рішенням від 04.11.2021 позов задовольнив.

3. Одеський апеляційний суд постановою від 09.11.2022 скасував рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04.11.2021 та закрив провадження у справі №522/8917/21 через те, що спір має розглядатись в порядку господарського судочинства, а ухвалою від 23.11.2022 передав справу до Господарського суду Одеської області.

4. 23.05.2023 до суду першої інстанції надійшла заява ОСОБА_2 про зміну предмета позову, в якій позивачка просила:

- визнати дії ОСББ в особі правління по затвердженню тарифів на утримання будинку та прибудинкової території, які оформлені протоколом №23 від 22.07.2016, протоколом №24 від 16.08.2016, протоколом №25 від 13.09.2016, протоколом №31 від 09.10.2018 і протоколом №31/1 від 09.12.2018, незаконними та скасувати рішення правління ОСББ по затвердженню тарифів на утримання будинку та прибудинкової території, які оформлені протоколом №23 від 22.07.2016, протоколом №24 від 16.08.2016, протоколом №25 від 13.09.2016, протоколом №31 від 09.10.2018, протоколом №31/1 від 09.12.2018;

- визнати протиправною бездіяльність правління ОСББ щодо щорічного незвітування на загальних зборах про виконання кошторису ОСББ за минулий рік.

5. Господарський суд Одеської області рішенням від 16.08.2023 в задоволенні позову відмовив.

6. Південно-західний апеляційний господарський суд постановою від 21.02.2024 рішення Господарського суду Одеської області від 16.08.2023 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про скасування (визнання недійсними) рішень правління ОСББ, оформлених протоколами №23 від 22.07.2016, №24 від 16.08.2016, №25 від 13.09.2016, №31 від 09.10.2018 та №31/1 від 09.12.2018, в частині затвердження тарифів на утримання будинку та прибудинкової території скасував; позов в цій частині задовольнив; в задоволенні решти позовних вимог відмовив.

7. У квітні 2024 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Одеської області від 16.08.2023, в якій просила рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК).

8. Свої вимоги скаржниця обґрунтовувала тим, що:

- суд розглянув питання про права та обов`язки правління (виконавчого органу об`єднання співвласників), головою якого у спірний період була ОСОБА_1 ;

- при вирішенні справи, господарський суд порушив правила підсудності (юрисдикції) та вирішив спір, який підлягав розгляду в порядку цивільного судочинства;

- судом першої інстанції не взято до увагу те, що статутом та спеціальними законами не передбачено оскарження в судовому порядку рішення правління об`єднання співвласників, а позивачем обрано неефективний, не передбачений статутом та законом спосіб захисту власних інтересів.

9. Південно-західний апеляційний господарський суд ухвалою від 01.05.2024 відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Одеської області від 16.08.2023 та призначив справу до розгляду на 19.06.2024.

10. Південно-західний апеляційний господарський суд ухвалою від 19.06.2024 закрив апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Одеської області від 16.08.2023 на підставі п.3 ч.1 ст. 264 ГПК.

11. Суд апеляційної інстанції мотивував ухвалу, зокрема, тим, що рішенням Господарського суду Одеської області від 16.08.2023 не вирішувалося питання про права, інтереси чи обов`язки ОСОБА_1 ; ні описова, ні мотивувальна, ні резолютивна частини рішення суду першої інстанції не містять будь-яких суджень чи висновків суду саме про права, інтереси та (або) обов`язки скаржниці; скаржниця не вказала конкретні пункти, абзаци тощо мотивувальної або резолютивної частин оскаржуваного рішення в яких йдеться про її права, інтереси та (або) обов`язки та про які саме; позовні вимоги були спрямовані саме до ОСББ, яке є самостійною юридичною особою, а не особисто до ОСОБА_1 як голови правління; оскаржуваними позивачем рішеннями правління ОСББ не вирішувались питання щодо прав, інтересів та обов`язків ОСОБА_1 , зокрема але не виключно, щодо її обрання, відсторонення від виконання обов`язків голови правління ОСББ, притягнення до відповідальності тощо.

12. 16.07.2024 ОСОБА_1 через систему Електронний суд звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.06.2024, у якій просить її скасувати та ухвалити нове рішення, яким закрити провадження у справі.

13. Верховний Суд вивчив матеріали касаційної скарги та дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

14. Скаржниця в касаційній скарзі зазначає, що суд розглянув питання про права та обов`язки правління (виконавчого органу ОСББ), головою якого у спірний період була скаржниця; при вирішенні справи по суті суд порушив правила підсудності (юрисдикції) та вирішив спір, який підлягав розгляду в порядку цивільного судочинства.

15. Однак усі доводи касаційної скарги зводяться до обґрунтувань порушення правил підсудності (юрисдикції), натомість доводів щодо порушення або неправильного застосування судом апеляційної інстанції норми п.3 ч.1 ст. 264 ГПК скаржниця не наводить.

16. Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

17. Відповідно до ч.1 ст.17 ГПК учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

18. Відповідно до ч.1 ст.254 ГПК учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

19. Тобто ч.1 ст.254 ГПК визначено право особи подати апеляційну скаргу на рішення, яким розглянуто і вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник, або містяться судження про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи у відповідних правовідносинах, виходячи з предмета та підстав позову.

20. Якщо скаржник зазначає лише про те, що рішення може вплинути на його права та/або інтереси, та/або обов`язки, або зазначає (констатує) лише, що рішенням вирішено про його права та/або обов`язки чи інтереси, то такі посилання, виходячи з вищенаведеного, не можуть бути достатньою та належною підставою для відкриття апеляційного провадження.

21. Особа, яка звертається з апеляційною скаргою у порядку ст.254 ГПК повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та (або) обов`язки і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним.

22. Рішення є таким, що прийняте про права, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, лише тоді, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права, інтереси та (або) обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги. Це узгоджується з правовою позицією, викладеною в постановах Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №910/18705/17, від 03.06.2019 у справі №910/6767/17, від 25.10.2019 у справі №910/16430/14.

23. Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі п.3 ч.1 ст.264 ГПК, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, у зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження.

24. Таким чином, суд апеляційної інстанції має першочергово з`ясувати, чи прийнято оскаржуване судове рішення про права, інтереси та/або обов`язки скаржника, про які саме, в якій саме частині судового рішення прямо вказано про таке, та після встановлення цих обставин вирішити питання про скасування судового рішення, а у випадку встановлення, що права, інтереси та/або обов`язки заявника оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про його права та/або обов`язки, та/або інтереси стосовно сторін у справі судом не вирішувалися - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду (такий правовий висновок викладений, зокрема, у постановах Верховного Суду від 10.05.2018 у справі №910/22354/15, від 11.07.2018 у справі №911/2635/17, від 04.10.2018 у справі №5017/461/2012, від 29.11.2018 у справі №918/115/16, від 04.12.2018 у справі №906/1764/15, від 06.12.2018 у справі №910/22354/15, від 16.04.2019 у справі №12/91, від 11.04.2019 у справі №8/71-НМ, від 11.09.2019 у справі №4/2023-10).

25. Суд апеляційної інстанції, керуючись, зокрема, вказаними висновками Верховного Суду встановив, що оскаржуване судове рішення не було прийнято про права, інтереси та/або обов`язки скаржника, тому дійшов висновку, що така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

26. Отже конструкція вказаної правової норми процесуального закону не передбачає подвійного тлумачення, її правильне застосування є очевидним і не викликає розумних сумнівів.

27. Як було зазначено, скаржниця не наводить доводів щодо порушення або неправильного застосування судом апеляційної інстанції норми п.3 ч.1 ст. 264 ГПК, а доводи про порушення правил підсудності (юрисдикції) Верховний Суд відхиляє, оскільки такі доводи не стосуються оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції про закриття апеляційного провадження на підставі п.3 ч.1 ст. 264 ГПК, натомість стосуються судових рішень по суті, які не є предметом касаційного перегляду.

28. Згідно з ч.2 ст.293 ГПК у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

29. Дослідивши оскаржуване судове рішення та надавши оцінку доводам, викладеним у касаційній скарзі Верховний Суд зазначає, що правильне застосування норм права судом апеляційної інстанції є очевидним, а аргументи, які викладені у касаційній скарзі не викликають розумних сумнівів щодо правильності їх застосування чи тлумачення.

30. У зв`язку з цим, Верховний Суд визнає касаційну скаргу на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.06.2024 необґрунтованою і відмовляє у відкритті касаційного провадження відповідно до ч.2 ст.293 ГПК.

31. Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке залишається без розгляду, оскільки Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 234, 235, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі №522/8917/21 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.06.2024.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя О. Кібенко

Судді Н. Губенко

О. Кролевець