ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 р. м. Ужгород Справа № 907/201/23

Суддя Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф.,

за участю секретаря судового засідання Нагібіна І.В.,

розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАКАРПАТБУДМАШ", м. Мукачево

до фізичної особи - підприємця Флюнт Діана Олегівна, м. Ужгород

про стягнення суми 1 155 936,39 грн. (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог).

За участі представників:

від позивача - Пересоляк Олександр Сергійович, адвокат, ордер серія АО № 1103738 від 17 жовтня 2023 р.

від відповідача - Йосипчук Олег Володимирович, адвокат, ордер серія АО № 1082370 від 30 березня 2023 р.

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовом до відповідача про стягнення суми 1 155 936,39 грн., з яких 1 104 590,00 грн. - сума попередньої оплати, 34 550,57 грн. інфляційних втрат та 16 795,82 грн. - трьох відсотків річних посилаючись на порушення відповідачем досягнутої домовленості з поставки товару та статей 530, 663 ЦК України. (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог).

Ухвалою суду від 13.03.2023 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

30.03.2023 р. на електронну адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, з мотивів, наведених у ньому. Крім того, у поданому клопотанні представник відповідача просить суд продовжити відповідачу строк на подання відзиву.

Ухвалою суду від 31.03.2023 р. судом відмовлено у задоволенні клопотання представника фізичної особи - підприємця Флюнт Д.О. про продовження строку. Задоволено клопотання представника фізичної особи - підприємця Флюнт Д.О. про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Розгляд справи прийнято здійснювати за правилами загального позовного провадження. Замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Призначено підготовче засідання у справі на 26.04.2023 року.

19.04.2023 р. від позивача надійшла до суду заява про збільшення розміру позовних вимог.

Представником відповідача до початку судового засідання надіслано суду клопотання про відкладення підготовчого засідання з мотивів наведених в ньому.

Представник позивача в судовому засіданні заяву про збільшення розміру позовних вимог просить суд прийняти до розгляду, питання щодо клопотання представника відповідача про відкладення підготовчого засідання, залишив на розсуд суду.

Ухвалою суду від 26.04.2023 р. прийнято до розгляду заяву позивача про збільшення позовних вимог та відкладено підготовче засідання на 24 травня 2023 року.

Проте, судове засідання призначене на 24.05.2023 року не відбулося, у зв`язку з перебуванням головуючої судді Ремецькі Оксани Федорівни на навчанні для підтримання кваліфікації голів та заступників голів апеляційних судів, місцевих загальних, господарських, окружних адміністративних судів на робочому місці в режимі онлайн трансляції в Національній школі суддів України з 22.05.2023 року по 24.05.2023 року, згідно наказу Господарського суду Закарпатської області №02.4-06/16-к від 22.05.2023 року.

Ухвалою суду від 25.05.2023 р. відкладено підготовче засідання на 20.06.2023 року.

Проте, судове засідання призначене на 20.06.2023 року не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючої судді Ремецькі О.Ф. у щорічній основній відпустці з 14.06.2023 року по 23.06.2023 року включно, згідно наказу Господарського суду Закарпатської області №02.4-08/13-к від 13.06.2023 року.

Ухвалою суду від 27.06.2023 р. відкладено підготовче засідання на 22.08.2023 року.

16.08.2023 року до суду відповідачем подано клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача гр. ОСОБА_1 .

22.08.2023 року до суду позивача подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, вказуючи на те, що розмір позовних вимог збільшився в частині нарахування 3% річних і інфляційних втрат у зв`язку зі збільшенням періоду нарахування - так, просить стягнути з відповідача 1 155 936,39 грн., з яких попередня оплата товару в сумі 1 104 590,00 грн.; - інфляційні втрати в сумі 34 550,57 грн.; - 3% річних в сумі 16 795,82 грн..

У засіданні суду 22.08.2023 за згодою представників сторін у відповідності до вимог ст. 183 ГПК України оголошено перерву до 19.09.2023 року.

18.09.2023 року представником позивача надіслано суду пояснення щодо відзиву на позовну заяву та клопотання про залучення третьої особи, в задоволенні яких просив відмовити. Разом з тим, надіслано клопотання про відкладення підготовчого засідання через хворобу представника.

Ухвалою суду від 19.09.2023 р. відкладено підготовче засідання на 17.10.2023 року.

До дати судового засідання від ОСОБА_1 надійшла заява від 16.10.2023 року про залучення його до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Ухвалою суду від 30.05.2023 р. відкладено підготовче засідання на 21.06.2023 року.

Проте, судове засідання призначене на 21.06.2023 року не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючої судді Ремецькі О.Ф. у щорічній основній відпустці з 14.06.2023 року по 23.06.2023 року включно, згідно наказу Господарського суду Закарпатської області №02.4-08/13-к від 13.06.2023 року.

Ухвалою суду від 27.06.2023 року відкладено підготовче засідання на 23.08.2023 року.

До початку судового засідання представником відповідача подано клопотання від 23.08.2023 (вх. №02.3.1-02/5811/23) про поновлення строку для подання доказів та відкладення підготовчого засідання, з мотивів наведених в ньому.

Ухвалами суду від 23.08.2023 року, 04.10.2023 року, 17.10.2023 року розгляд справи відкладався.

Ухвалою суду від 17.10.2023 року відкладено підготовче засідання та розгляд клопотання представника відповідача про залучення третьої особи та заяви ОСОБА_1 про залучення до участі у справі в якості третьої особи на 14 листопада 2023 року.

Призначене засідання суду 14.11.2023 р. о 15:30 год. не відбулося у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги на території Закарпатської області, про що керівником апарату Господарського суду Закарпатської області Сегляник О.І., складено акт, що через сповіщення системою цивільного захисту міста Ужгорода сигналу "Повітряна тривога!" (початок14:39, закінчення 17:23) судові засіданні не відбулися.

Ухвалою суду від 17.11.2023 відкладено підготовче засідання на 17.01.2024 р.

Призначене засідання суду 17.01.2023 р. о 11:00 год. не відбулося у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги на території Закарпатської області, про що керівником апарату Господарського суду Закарпатської області Сегляник О.І., складено акт від 17.01.2024 №2, що через сповіщення системою цивільного захисту міста Ужгорода сигналу "Повітряна тривога (початок 10:29, закінчення 12:09) судові засіданні не відбулися.

Ухвалою суду від 18.01.2024 призначено підготовче засідання на 27.02.2024 року.

Ухвалою суду від 27.02.2024 призначено підготовче засідання на 27.03.2024 року.

Від позивача надійшли до суду пояснення(заперечення) на клопотання про залучення до участі у справі третьої особи ОСОБА_1 .

Відповідачем подано клопотання про приєднання до матеріалів справи заяв свідків.

Разом з тим у матеріалах справи, а саме у доданому відзиві на позовну заяву міститься заява відповідача про витребування у ОСОБА_2 (РНОКІІП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) оригінал письмової розписки від 02.11.2022 р. про отримання останнім у ОСОБА_1 в позику грошових коштів в сумі 30000 доларів США.

У поданих письмових запереченнях, відповідач вказує на те, що посилаючись на наявність боргових зобов`язань у ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 і у ОСОБА_1 перед Флюнт Д.О. , відповідач мала надати докази на підтвердження цих обставин. Флюнт Д.О. не надала навіть копію розписки ОСОБА_2 , разом з тим, вказує на наявність розписки у ОСОБА_2 та просить витребувати у нього оригінал.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 у поданому суду письмовому поясненні вказує на те, що не може надати оригінал розписки у зв`язку з її відсутністю. Зокрема доказів на підтвердження вказаних обставин до клопотання не долучено.

У судовому засіданні, протокольною ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання Флюнт Д.О. про витребування у ОСОБА_2 оригінал письмової розписки від 02.11.2022 року.

У матеріалах справи також міститься заява ОСОБА_1 про залучення його до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Представник відповідача просить суд задовольнити клопотання про залучення третьої особи.

Присутній представник позивача з приводу залучення до участі у справі в якості третьої особи заперечує повністю.

У судовому засіданні, протокольною ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про залучення його до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача.

Ухвалою суду від 27.03.2024 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 02 травня 2024 р.

Ухвалою суду від 02.05.2024 р. відкладено розгляд справи по суті на 09.07.2024 р.

Позивач заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та додаткових поясненнях, посилаючись на їх обґрунтованість наявними у справі матеріалами.

Вказує на те, що між ТОВ «ЗАКАРПАТБУДМАШ» і ФОП Флюнт Д.О. була досягнута домовленість щодо поставки риштування інвентарного, у відповідності до якої на підставі рахунків №51 від 01.11.2022 р. на суму 331 470,00 грн., №52 від 02.11.2022 р. на суму 515 620,00 грн., №53 від 03.11.2022 р. на суму 257 500,00 грн. ТОВ «ЗАКАРПАТБУДМАІІІ» перерахувало на користь ФОП Флюнт Д.О. попередню оплату за товар в загальному розмірі 1 104 590,00 грн.

Позивач зауважує, що факт оплати підтверджується платіжними дорученнями №8 від 03.11.2022 р. на суму 331 470,00 грн., №9 від 04.11.2022 р. на суму 515 620,00 грн., № 10 від 07.11.2022 р. на суму 257 500,00 грн.

За доводами позивача, ФОП Флюнт Д.О. не виконала свій обов`язок по передачі оплаченого товару - риштування інвентарного на загальну суму суму 1 104 590,00 грн. Внаслідок чого 30 грудня 2022 року ТОВ «ЗАКАРПАТБУДМАШ» направило на адресу ФОП Флюнт Д.О. лист із вимогою здійснити поставку оплаченого риштування інвентарного на суму 1 104 590,00 грн. в семиденний строк з дня направлення листа. Вказаний лист був отриманий ФОП Флюнт Д.О. 11 січня 2023 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Вищевказана вимога залишена ФОП Флюнт Д.О. без задоволення - товар не переданий, про час та місце отримання товару ТОВ «ЗАКАРПАТБУДМАШ» не повідомлено. 31 січня 2023 року, керуючись положеннями ч.2 ст. 530 ЦК України, ТОВ «ЗАКАРПАТБУДМАШ» направило на адресу ФОП Флюнт Д.О. Вимогу від 31.01.23 про повернення суми попередньої оплати товару в розмірі 1 104 590,00 грн. Вказана Вимога була отримана відповідачем 02.02.2023 р., що підтверджується відстеженням поштового відправлення 720.

У зв`язку з чим, позивач вважає, що наявні підстави для стягнення суми 1 155 936,39 грн., з яких 1 104 590,00 грн. - сума попередньої оплати, 34 550,57 грн. інфляційних втрат та 16 795,82 грн. - трьох відсотків річних.

Відповідач у поданому суду відзиві на позовну заяву, щодо задоволення позову заперечує. В обґрунтування своєї позиції вказує на те, що Директором ТОВ «ЗАКАРПАТБУДМАШ» та одноосібним власником цього товариства є ОСОБА_2 . 02.11.2022 р. ОСОБА_2 отримав у ОСОБА_1 в позику грошові кошти в сумі 30 000,00 доларів США, яка була оформлена ним письмовою розпискою в присутності свідків, та які зобов`язався повернути останньому не пізніше 09.11.2022 р. В подальшому ОСОБА_2 усно повідомив ОСОБА_1 , що у зв`язку з деякими раптово виниклими складнощами, не пояснив якими, він не зможе повернути отримані в борг кошти у вказаний в розписці строк. Натомість він готовий повернути такі кошти вчасно лише шляхом їх перерахування з банківського рахунку належного йому товариства, на рахунку якого наявні кошти в такому розмірі, на банківський рахунок будь-якої юридичної особи. Для цього ОСОБА_2 запропонував ОСОБА_1 вказати юридичну особу на рахунок якої товариством будуть перераховані вказані кошти тим самим буде погашено борг ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 В призначенні платежу ОСОБА_2 просив формально вказати товар - риштування інвентарні. В той же час, ОСОБА_1 мав боргові зобов`язання переді відповідачем, як фізичною особою, на суму понад 30 000,00 доларів США тому взяв до уваги пропозицію ОСОБА_2 і звернувся з до відповідача з пропозицією. Зокрема, що в рахунок часткового зарахування боргу ОСОБА_1 перед відповідачем, на рахунок відповідача протягом декількох днів будуть перераховані товариством кошти в сумі 1 104 590,00 грн., що еквівалентно згідно курсу НБУ сумі 30 000,00 доларів США. Для цього відповідачу необхідно буде лише виписати товариству рахунки на вказану суму в гривнях з призначенням платежу поставка товару - риштування інвентарні. Відповідач погодившись на це надав позивачу рахунки №51 від 01.11.2022 р. на суму 331470 грн., №52 від 02.11.2022р. на суму 515620 грн. та №53 від 03.11.2022 р. на суму 257500 грн. На виконання вказаної домовленості позивачем було перераховано на банківський рахунок відповідача суму в загальному розмірі 1 104 590,00 грн.

Відповідач стверджує, що після зазначеного, ОСОБА_1 повернув ОСОБА_2 боргову розписку останнього від 02.11.2022 р. вважаючи, що перераховані на рахунок відповідача товариством кошти в сумі 1 104 590,00 грн. є фактичним поверненням йому ОСОБА_2 боргу за цією розпискою, тим самим не маючи до останнього претензій. При цьому ОСОБА_2 , особисто не повертав ОСОБА_1 грошових коштів для закриття свого перед ним боргу.

У зв`язку з чим, відповідач вважає, що фактично не має зобов`язань перед ТОВ «ЗАКАРПАТБУДМАШ», оскільки одноосібний власник цього товариства - ОСОБА_2 в результаті перерахування його товариством на рахунок відповідача коштів в сумі, що еквівалентна 30 000,00 доларам США, закрив тим самим свій борг по розписці від 02.11.2022р. перед ОСОБА_1 .

У поданих додаткових поясненнях, позивач не погоджується з доводами відповідача та вважає такі безпідставними. Зауважує, що на час подання відзиву на позовну заяву у відповідачки Флюнт Д.О. відсутні докази на підтвердження обставин, на які вона посилається у своїх запереченнях та вважає, що відповідачка не виконала свій обов`язок доказування, покладений на сторону статтею 74 ГПК України - не надала належних та допустимих доказів на підтвердження тих обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 09.07.2024 року, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали, заслухавши повноважних представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та їх заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

За доводами позивача між товариством з обмеженою відповідальністю «ЗАКАРПАТБУДМАШ» (далі - Позивач, ТОВ «ЗАКАРПАТБУДМАШ») і фізичною особою підприємцем Флюнт Д.О. (далі - Відповідач, ФОП Флюнт Д.О.) була досягнута домовленість щодо поставки риштування інвентарного, у відповідності до якої на підставі рахунків №51 від 01.11.2022 р. на суму 331 470,00 грн., №52 від 02.11.2022 р. на суму 515 620,00 грн., №53 від 03.11.2022 р. на суму 257 500,00 грн. ТОВ «ЗАКАРПАТБУДМАІІІ» перерахувало на користь ФОП Флюнт Д.О. попередню оплату за товар в загальному розмірі 1 104 590,00 грн.

Так в матеріалах справи навні рахунки №51 від 01.11.2022 р. на суму 331 470,00 грн., №52 від 02.11.2022 р. на суму 515 620,00 грн., №53 від 03.11.2022 р. на суму 257 500,00 грн. постачальника фізичної особи підприємця Флюнт Д.О. виставлені ТОВ «Закарпатбудмаш» з зазначенням товару «Риштування інвентарні».

Згідно з платіжними дорученнями №8 від 03.11.2022 р. на суму 331 470,00 грн., №9 від 04.11.2022 р. на суму 515 620,р0 грн., №10 від 07.11.2022 р. на суму 257 500,00 грн. ТОВ «Закарпатбудмаш» здійснено оплату виставлених ФОП Флюнт Д.О. рахунків з призначенням платежу «за риштування інвентарні».

Згідно з листом від 30.12.2022 р. позивач звернувся до відповідача з вимогою про поставлення в семи денний строк з дня направлення даного листа замовленого товару - риштування інвентарного фірми «БАУМАН». Також позивачем повідомлено відповідача, що у випадку не виконання зобов`язання з поставки товару, вважати укладений договір поставки від 03.11.2022 припиненим шляхом відмови від нього ТОВ "ЗАКАРПАТБУДМАШ" та здійснити повернення отриманих коштів.

Лист від 30.12.2022 р. отриманий ФОП Флюнт Д.О. 11 січня 2023 р.

31 січня 2023 р., ТОВ «ЗАКАРПАТБУДМАШ» направило на адресу ФОП Флюнт Д.О. вимогу від 31.01.23 про повернення суми попередньої оплати товару в розмірі 1 104 590,00 грн.

За доводами позивача, вказана вимога отримана відповідачем 02.02.2023 р. Разом з тим, отримання зазначеної вимоги відповідачем не спростовано та не заперечено.

Доказів поставки товару чи повернення грошових коштів матеріали справи не містять, як і не містять відповіді на вказані листи позивача.

Водночас, відповідач вважає, що фактично не має зобов`язань перед ТОВ «ЗАКАРПАТБУДМАШ», оскільки одноосібний власник цього товариства - ОСОБА_2 в результаті перерахування його товариством на рахунок відповідача коштів в сумі, що еквівалентна 30 000,00 доларам США, закрив тим самим свій борг по розписці від 02.11.2022р. перед ОСОБА_1 .

В матеріалах справи містяться заяви свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , за змістом яких свідки підтверджують той факт, що 02.11.2022 року в їх присутності, громадянин ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , паспорт НОМЕР_3 ) на підтвердження факту отримання ним у ОСОБА_1 в борг грошових коштів в сумі 30000 (тридцять тисяч) доларів США терміном до 09.11.2022 року власноручно написав: розписку. Вказаний факт та взяття ОСОБА_2 на себе зазначеного зобов`язання свідки скріпили своїми підписами у вказаній розписці.

Позивач вважає, доводи відповідача, щодо відсутності грошового зобов`язання безпідставними та стверджує про наявність підстав для стягнення суми 1 155 936,39 грн., з яких 1 104 590,00 грн. - сума попередньої оплати, 34 550,57 грн. інфляційних втрат та 16 795,82 грн. - трьох відсотків річних.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно зі ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Стаття 181 Господарського кодексу України визначає загальний порядок укладання господарських договорів, зокрема, у частині 1 цієї статті йдеться, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

В даному випадку виставлення відповідачем рахунків позивачу та факт оплати таких рахунків позивачем, беззаперечно свідчить про укладення договору між позивачем та відповідачем у спрощений спосіб (шляхом обміну листами, направлення позивачем на адресу відповідача рахунку на оплату та сплата такого рахунку тощо).

За ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця. Законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, а тому останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі позову.

Велика Палата Верховного Суду вказує, що виходячи із системного аналізу вимог чинного законодавства аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося (висновок про застосування норм права, викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21 лютого 2018 р. у справі № 910/12382/17).

Матеріалами справи підтверджено неналежне виконання Відповідачем обов`язку з поставки товару та ним не надано суду жодних доказів у спростування цього.

Згідно з листом від 30.12.2022 р. позивач звернувся до відповідача з вимогою про поставлення в семи денний строк з дня направлення даного листа замовленого товару - риштування інвентарного фірми «БАУМАН». Також позивачем повідомлено відповідача, що у випадку не виконання зобов`язання з поставки товару, вважати укладений договір поставки від 03.11.2022 припиненим шляхом відмови від нього ТОВ "ЗАКАРПАТБУДМАШ" та здійснити повернення отриманих коштів.

Лист від 30.12.2022 р. отриманий ФОП Флюнт Д.О. 11 січня 2023 р.

31 січня 2023 р., ТОВ «ЗАКАРПАТБУДМАШ» направило на адресу ФОП Флюнт Д.О. вимогу від 31.01.23 про повернення суми попередньої оплати товару в розмірі 1 104 590,00 грн.

За доводами позивача, вказана вимога отримана відповідачем 02.02.2023 р. Разом з тим, отримання зазначеної вимоги відповідачем не спростовано та не заперечено.

Відповіді на вказані претензії, матеріали справи не містять, як і не містять доказів поставки товару на суму 1 104 590,00 грн. чи повернення вказаної суми.

У зв`язку з чим суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Позивача про стягнення суми 1 104 590,00 грн., є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Доводи відповідача, які фактично зводяться до тверджень про відсутність у відповідача зобов`язань перед ТОВ «ЗАКАРПАТБУДМАШ», судом до уваги не беруться, оскільки спростовуються матеріалами справи та вищенаведеними висновками суду.

Твердження щодо отримання директором ТОВ «ЗАКАРПАТБУДМАШ» ОСОБА_2 у ОСОБА_1 в борг грошових коштів в сумі 30000 (тридцять тисяч) доларів США терміном до 09.11.2022 року, які підтверджуються заявами свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , підтверджують наявність зобов`язальних правовідносин між вказаними особами та надають можливість фізичній особі ОСОБА_1 звернутись до суду за захистом своїх прав у разі їх порушення, однак не спростовують наявності зобов`язальних правовідносин у сторін по справі.

З приводу даних правовідносин позивач заперечень суду не надав.

У свою чергу, доводи щодо укладення удаваних правочинів, судом до уваги не беруться, оскільки не підтверджуються належними та допустимими доказами по справі.

Частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується що відповідач у визначений строк попередню оплату не повернув, а отже є таким, що прострочив виконання зобов`язання.

В зв`язку з тим, що відповідач припустився прострочення з повернення попередньої оплати позивач на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України просить суд стягнути з відповідача 34 550,57 грн інфляційних втрат (нарахованих на суму 1 104 590,00 грн за період з 11.02.2023 по 14.08.2023) та 16 795,82 грн 3% річних (нарахованих на суму 1 104 590,00 грн за період з 11.02.2023 по 14.08.2023).

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п. п. 3.2 п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань»).

Тобто, базою для нарахування розміру боргу з урахуванням індексу інфляції є сума основного боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями, яка існує на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення - лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, у якому здійснено платіж. Періодом, на який розраховуються інфляційні втрати, є період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція (дефляція).

При цьому, індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Невиконання грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається за прострочення, що триває повний місяць, поки існує борг, та може бути визначено з урахуванням положень Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» у наступному місяці.

Якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Даний висновок викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20.11.2020 № 910/13071/19.

Суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача щодо стягнення з відповідача 34 550,57 грн інфляційних втрат та 16 795,82 грн 3% річних (за обґрунтованими розрахунками позивача).

Щодо інших аргументів сторін, суд зазначає, що вони були досліджені у судовому засіданні та не наводяться в рішенні суду, позаяк не покладаються судом в основу цього судового рішення, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, рішення від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАКАРПАТБУДМАШ", м. Мукачево до фізичної особи - підприємця Флюнт Діана Олегівна, м. Ужгород про стягнення суми 1 155 936,39 грн. (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог) підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 20, 41, 42, 46, 73-79, 86, 129, 216, 222, 233, 237, 238, 240, 241, Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи- підприємця Флюнт Діани Олегівни ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАКАРПАТБУДМАШ" (89600, Закарпатська обл., місто Мукачево, вулиця Ілони Зрині, будинок 53, ) суму 1 155 936,39 грн. грн (один мільйон сто п`ятдесят п`ять тисяч дев`ятсот тридцять шість гривень 39 коп.) в т.ч. 1 104 590,00 грн. попередньої оплати, 34 550,57 грн. інфляційних втрат та 16 795,82 грн. - трьох відсотків річних, а також суму 17 339,04 грн. (сімнадцять тисяч триста тридцять дев`ять гривень 04 коп.) у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У зв`язку з перебуванням судді у відпустці повний текст рішення складено та підписано: 30.07.2024.

Суддя О.Ф. Ремецькі