УХВАЛА

м. Київ

02.08.2024Справа № 910/8669/24

Суддя Господарського суду міста Києва Лиськов М.О, розглянувши матеріали справи

За позовом Комунального житлово-експлуатаційного підприємства Глевахівської

селищної ради

(08631, смт. Глеваха, вул. Вокзальна, буд. 18-А;

ідентифікаційний код: 33018727)

до Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

(01021, м. Київ, узвіз Кловський, буд. 9/1;

ідентифікаційний код: 30019801)

про визнання договору укладеним

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство Глевахівської селищної ради (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (далі - відповідач) про визнання укладеним Договору про організацію взаєморозрахунків між Комунальним житлово-експлуатаційним підприємством Глевахівської селищної ради та Акціонерним товариством "Укртрансгаз".

Звертаючись з позовом Житлово-експлуатаційне підприємство Глевахівської селищної ради просить суд:

- визнати укладеним з моменту пред`явлення позовної заяви Договір про організацію взаєморозрахунків між Комунальним житлово-експлуатаційним підприємством Глевахівської селищної ради (08631, смт. Глеваха, вул. Вокзальна, буд. 18-А; ідентифікаційний код: 33018727) та Акціонерним товариством "Укртрансгаз" (01021, м. Київ, узвіз Кловський, буд. 9/1; ідентифікаційний код: 30019801).

Ухвалою Господарського суду м. Києва №910/8669/24 від 15.07.2024 позовну заяву залишено без руху.

19.07.2024 від позивача надійшли до суду документи на виконання вимог ухвали суду від 15.07.2024.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.07.2024 відкрито провадження у справі №910/8692/24 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

29.07.2024 позивачем подано клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомлення (викликом) сторін.

Оцінюючи викладені у заявах доводи сторін, виходячи з предмету та підстав позовних вимог, з огляду на докази, які було подано сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд дійшов висновку щодо доцільності постановлення ухвали про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. При цьому, суд виходить з наступного.

Частиною 1 ст.2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Основними засадами (принципами) господарського судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (ч.3 ст.2 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ч.1 ст.3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно приписів ст.9 Конституції України, статті 19 Закону України "Про міжнародні договори України" і статті 4 Господарського процесуального кодексу України господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами зазначених документів, ратифікованих законами України.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції" Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Суду в усіх питаннях, що стосуються її тлумачення і застосування.

Водночас статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи.

Право на справедливий судовий розгляд, що гарантується Статтею 6 § 1, має здійснюватися відповідно до норм закону, що передбачають наявність у сторін судового розгляду ефективного судового захисту з метою захисту їх цивільних прав (Рішення Європейського суду з прав людини у справі Белеш та інші проти Ческьої Республіки).

Суд завжди займав визначне місце, забезпечуючи право на справедливий суд (Рішення Європейського суду з прав людини у справах Ейрі проти Ірландії та Станєв проти Болгарії. Ця гарантія є "одним з основних принципів будь- якого демократичного суспільства, відповідно до Конвенції" (Рішення Європейського суду з прав людини у справі Претто та інші проти Італії).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Клінік дез Акація та інші проти Франції вказано, що сторонам повинна бути надана можливість повідомити будь-які докази, необхідні для успіху скарги.

У ст.11 Міжнародного пакту про політичні та громадянські права, який ратифіковано Указом №2148-08 від 19.10.1973р. Президії Верховної Ради Української РСР, кожен має право при визначенні його прав і обов`язків у будь-якому цивільному процесі на справедливий і публічний розгляд справи компетентним, незалежним і безстороннім судом, створеним на підставі закону.

У рішенні 15-рп/2004 від 02.11.2004р. Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м`якого покарання) визначено, що справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом і засобах, що обираються для їх досягнення.

Значення принципів справедливості та добросовісності поширюється не тільки на сферу виконання зобов`язань, а і на сферу користування правами, тобто, такі засади здійснення судочинства виступають своєрідною межею між припустимим використанням права (як формою правомірного поводження) та зловживанням правами (як формою недозволеного використання прав).

Виходячи з предмету та підстав позовних вимог, а також наявних доказів по справі, суд зазначає, що з огляду на правила вирішення спору у порядку спрощеного позовного провадження, повне та всебічне з`ясування всіх обставин справи та справедливе вирішення спору не вбачається за можливе без проведення підготовчого провадження для встановлення дійсної наявної суми основної заборгованості відповідача по справі.

З огляду на завдання господарського судочинства, а також необхідність дотримання основних засад господарського судочинства, визначених у ч. 3 ст. 2, ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, врахувавши обсяг та характер доказів у справі, суд дійшов висновку про розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження та призначення підготовчого засідання у справі.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 50, 119, 177, 181, 232, 233, 234, 235, 247, 250, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Здійснювати розгляд справи №910/8669/24 за правилами загального позовного провадження.

2. Призначити підготовче засідання у справі на 04.09.24 о 12:10 год. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44- Б, зал № 4.

3. Викликати для участі у засіданні представників учасників справи, повноваження яких оформити відповідно до вимог, викладених у ст.60 Господарського процесуального кодексу України, та надати суду документи, що підтверджують повноваження представників.

Повідомити учасників справи, що явка їх представників в судове засідання є обов`язковою.

4. Позивачу надати суду для огляду оригінали доданих до позову документів.

5. Попередити позивача про те, що у разі ненадання господарському суду без поважних причин документів або нез`явлення його представника у судове засідання, позов відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України може бути залишений без розгляду.

6. Повідомити сторонам, що відповідно до ст. 192 ГПК України, вони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

7. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://ki.arbitr.gov.ua

Суддя М. О. Лиськов