ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2024 р. Справа№ 910/2581/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Кравчука Г.А.

Коробенка Г.П.

при секретарі судового засідання: Горді В.В.

за участі представників сторін:

від скаржника: Гапоненко Р.І.

від позивача - не з`явились

від відповідача - Сімонова Є.О. (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Асоціації «Гапоненко Роман і Партнери»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.06.2024 (дата складання повного тексту ухвали 18.06.2024)

у справі №910/2581/24 (суддя - Павленко Є.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Метакон.»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг»

про стягнення 435 406,88 грн

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1.1. короткий зміст позову

Асоціація «Гапоненко Роман і Партнери» подала в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Метакон.» до Господарського суду міста Києва позов про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг» на користь ТОВ «Метакон.» 435 406,88 грн, сплачених за договором фінансового лізингу від 13 липня 2020 року № 7006-AR-FL.

1.2. короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.06.2024 у справі № 910/2581/24 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Метакон.» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг» про стягнення 435 406,88 грн залишено без розгляду.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що Асоціація «Гапоненко Роман і Партнери» жодними належними та допустимими доказами не довела, що подана нею до Господарського суду міста Києва позовна заява від імені ТОВ «Метакон.» підписана особою, яка має право її підписувати, у зв`язку з чим вказаний позов слід залишити без розгляду на підставі пункту 2 частини 1 статті 226 ГПК України.

1.3. короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, Асоціація «Гапоненко Роман і Партнери» звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.06.2024 у справі №910/2581/24 та справу №910/2581/24 направити до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ:

2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.06.2024 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Кравчук Г.А., Коробенко Г.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2024 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/2581/24 та відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Асоціації «Гапоненко Роман і Партнери» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.06.2024 по справі до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів оскарження у справі №910/2581/24.

08.07.2024 матеріали справи надійшли до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.07.2024 відкрито апеляційне провадження у справі №910/2581/24 за апеляційною скаргою Асоціації «Гапоненко Роман і Партнери» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.06.2024 у справі №910/2581/24 та призначено до розгляду на 24.07.2024.

15.07.2024 через систему «Електронний суд» від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг» надійшла заява про участь у судових засіданнях у справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.07.2024 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг» про участь у судових засіданнях у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт вважає, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та грубо порушено ч. 3 ст. 56 ГПК України, ч. 9 ст. 60 ГПК України, а також проігноровано наявні повноваження в Асоціації як Управителя діяти від імені позивача у судах за правилами самопредставництва та діяти від імені позивача у судових процесах будь-якої інстанції.

Крім того, за твердженням скаржника, судом порушено положення ч. 4 ст. 236 ГПК України та не застосовано правові висновки Верховного Суду, викладені в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2022 у справі № 303/4297/20.

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

15.07.2024 через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг» надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому відповідач просив суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Відповідач вважає, що Асоціація «Гапоненко Роман і Партнери» не має законодавчо визначених підстав звертатись з відповідним позовом про стягнення коштів з ТОВ «ОТП ЛІЗИНГ».

2.4. інші процесуальні дії у справі

У судове засідання 24.07.2024 з`явився представник Асоціації «Гапоненко Роман і Партнери», також брав участь в режимі відеоконференції представник відповідача. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Метакон.» у судове засідання не з`явився.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що явка сторін в судове засідання судом обов`язковою не визнавалась, а тому, з метою забезпечення принципу розумності строків розгляду спору, судова колегія з урахуванням обставин справи та наявних в ній доказів, дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами та за відсутності представника позивача.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА.

3.ПОЗИЦІЯ СУДУ:

3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини

Асоціація «Гапоненко Роман і Партнери» (далі - Асоціація) подала в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Метакон.» (далі - ТОВ «Метакон.») до Господарського суду міста Києва позов про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг» (далі - ТОВ «ОТП Лізинг») на користь ТОВ «Метакон.» 435 406,88 грн, сплачених за договором фінансового лізингу від 13 липня 2020 року № 7006-AR-FL.

3.2. обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначення відповідно до них правовідносин та доводи, з якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції, а також посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Асоціація «Гапоненко Роман і Партнери» стверджує, що вона є управителем майна позивача на підставі договору управління майном від 1 лютого 2024 року № 6, відповідно до якого позивач передав усі свої повноваження щодо майна вказаному управителю, у тому числі щодо звернення до суду з даним позовом.

У подальшому, від відповідача надійшло клопотання від 29 травня 2024 року вих. № 149/05/24-ю про залишення позову ТОВ «Метакон.» без розгляду. Вказане клопотання обґрунтоване тим, що Асоціацією не надано належних та допустимих доказів на підтвердження її повноважень здійснювати представництво ТОВ «Метакон.» у суді. При цьому, Асоціація не набула прав управителя майном за договором управління майном від 1 лютого 2024 року № 6, на який посилався позивач у своєму позові, оскільки предметом вказаного правочину фактично є грошові кошти - дебіторська заборгованість, що суперечить приписам чинного законодавства.

Оскаржуваною ухвалою суду позовну заяву залишено без розгляду на підставі пункту 2 частини 1 статті 226 ГПК України, з чим погоджується судова колегія, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 56 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

За змістом частини 1 статті 58 ГПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Отже, наведені вище положення законодавства передбачають можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи, як в порядку самопредставництва, так й іншими особами, як представниками юридичної особи.

Керівник Асоціації стверджує, що остання діє від імені позивача у даній справі в порядку самопредставництва згідно з приписами частини 3 статті 56 ГПК України.

Самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення.

У порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких підтверджуються відповідно до частини 3 статті 56 ГПК України.

Аналіз наведених вище законодавчих положень дає підстави для висновку, що визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи без додаткового уповноваження (довіреності).

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду в складі Касаційного господарського суду: від 17 червня 2020 року № 922/2246/19 та від 23 листопада 2020 року в справі № 908/592/19.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позовна заява ТОВ «Метакон.» була подана через систему «Електронний суд» та підписана кваліфікованим електронним підписом керівника Асоціації Гапоненком Р.І.

На підтвердження наявності в Асоціації повноважень діяти від імені та в інтересах ТОВ «Метакон.» остання до суду подала підписаний між цими юридичними особами договір управлінням майном від 1 лютого 2024 року № 6.

Натомість, як правильно зазначив суд першої інстанції, матеріали справи не містять належних доказів, які свідчать про те, що Асоціація наділена повноваженнями на самопредставництво ТОВ «Метакон.» у розумінні частини 3 статті 56 ГПК України.

Водночас, суд наголошує, що вищевказаний договір управлінням майном від 1 лютого 2024 року № 6 за відсутності доказів, передбачених частиною 3 статті 56 ГПК України, не є доказом того, що відповідна особа уповноважена діяти від імені підприємства в порядку самопредставництва.

З метою забезпечення державних органів достовірною інформацією створено Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (частина 1 статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»).

Обов`язковому відображенню (реєстрації) в Єдиному державному реєстрі, серед інших перелічених у цій статті відомостей, належать: відомості про органи управління юридичної особи та відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи (частина 2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»).

Статус документів та відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру, закріплений статтею 10 вказаного Закону, яка, зокрема, визначає, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні.

Отже, відсутність відповідного запису у реєстрі є належним і достатнім (достовірним) підтвердженням відсутності таких відомостей (інформації) для будь-якого державного органу, яким є і суд.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду в складі Касаційного господарського суду від 23 листопада 2020 року в справі № 908/592/19.

З відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «Метакон.», вбачається, що ні Асоціація, ні її керівник - Гапоненко Р.І., не вказані у реєстрі як особи, що можуть діяти від імені позивача в порядку самопредставництва.

Також за приписами частин 1 та 5 статі 53 ГПК України у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду в інтересах інших осіб, державних чи суспільних інтересах та брати участь у цих справах. У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача.

Однак, суд зазначає, що Асоціація не є особою, якій в силу закону надано право на звернення до суду з позовом в інтересах іншої юридичної особи.

При цьому, судом відхиляються посилання Асоціації на приписи частини 14 статті 39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» (Закону № 2275-VIII), якою визначено, що у випадках і на умовах, передбачених законом, повноваження виконавчого органу товариства може виконувати юридична особа, зареєстрована відповідно до законодавства України (особа, яка здійснює функції управління). Так, приписами частини 1 статті 1 вищевказаного Закону визначено, що останній визначає правовий статус товариств з обмеженою відповідальністю та товариств з додатковою відповідальністю, порядок їх створення, діяльності та припинення, права та обов`язки їх учасників. При цьому, створення (обрання) виконавчого органу товариства відбувається лише за рішенням загальних зборів учасників товариства (частина 1 статті 99 Цивільного кодексу України, пункт 7 частини 2 статті 30 Закону № 2275-VIII) або в окремих випадках - наглядової ради товариства (частина 2 статті 38 Закону № 2275-VIII).

Тобто, у розмінні частини 14 статті 39 Закону № 2275-VIII, на яку посилається Асоціація як на передбачену законом підставу наявності у неї права на звернення до суду в інтересах ТОВ «Метакон.», виконавчий орган товариства - це орган, який діє від імені юридичної особи на підставі цивільно-правового або трудового договору, між яким з товариством виникли корпоративні відносини та обрання якого відбувається виключно у передбаченому вказаним Законом порядку.

Подібна за змістом правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 6 вересня 2023 року в справі № 127/27466/20.

За викладених обставин, суд першої інстанції правильно зазначив про те, що Асоціація не є виконавчим органом у розмінні Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», у зв`язку з чим приписи вищевказаної статті не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Разом з цим, суд наголошує, що Асоціація не набула права звернення до суду в інтересах ТОВ «Метакон.» і в силу укладення між вказаними юридичними особами договору управління майном від 1 лютого 2024 року № 6.

Реалізація права на справедливий суд передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право її представництва в суді. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії, а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, що реалізує право на справедливий суд.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верхового Суду від 3 липня 2019 року в справа №9901/939/18 та №9901/487/18.

Судовою колегією перевірено, що умовами вищевказаного правочину передбачене лише право управителя (Асоціації) на здійснення законних заходів щодо стягнення відповідної заборгованості з боржника, а не конкретне право Асоціації на звернення до суду від імені ТОВ «Метакон.».

Приписами статті 1030 ЦК України передбачено, що предметом договору управління майном можуть бути підприємство як єдиний майновий комплекс, нерухома річ, цінні папери, майнові права, крім майнових прав інтелектуальної власності, та інше майно. Не можуть бути предметом договору управління майном грошові кошти, крім випадків, коли право здійснювати управління грошовими коштами прямо встановлено законом. Майно, передане в управління, має бути відокремлене від іншого майна установника управління та від майна управителя. Майно, передане в управління, має обліковуватися в управителя на окремому балансі, і щодо нього ведеться окремий облік. Розрахунки, пов`язані з управлінням майном, здійснюються на окремому банківському рахунку. Майно, набуте управителем у результаті управління майном, включається до складу отриманого в управління майна.

Відповідно до пункту 1.1. укладеного між Асоціацією та ТОВ «Метакон.» договору управління майном предметом останнього є майнові права у вигляді дебіторської заборгованості за договором фінансового лізингу № 7006-AR-FL від 13 липня 2020 року, укладений між ТОВ «Метакон.» та ТОВ «ОТП Лізинг», яка підтверджена рішеннями судів по справі № 910/10490/22 щодо незаконного вилучення автомобіля шляхом визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

У той же час, предметом позову в справі № 910/2581/24 є стягнення з ТОВ «ОТП Лізинг» на користь ТОВ «Метакон.» 435 406,88 грн грошових коштів, які були перераховані останнім на користь відповідача за договором фінансового лізингу від 13 липня 2020 року № 7006-AR-FL.

Проте, ця сума не була встановлена та підтверджена в судових рішеннях, ухвалених у справі № 910/10490/22, а відтак стягнення такої заборгованості не охоплюється предметом зазначеного договору від 1 лютого 2024 року № 6.

Крім того, як було зазначено вище, передане в управління майно (у тому числі майнові права) у силу імперативних приписів цивільного законодавства має бути відокремленим від майна установника управління, а після його передачі у довірчу власність управителя - обліковуватися на окремому балансі останнього.

Тобто, набуття особою права управителя майна норми ЦК України пов`язують не лише з фактом укладення відповідного правочину, а й фактом здійснення необхідних юридичних дій стосовно такого майна. У той же час, доказів того, що майнові права ТОВ «Метакон.», які є предметом вищевказаного договору, обліковувалися на окремому балансі вказаної юридичної особи та в подальшому були передані на баланс Асоціації, заявником подано не було і матеріали справи таких доказів не містять.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що Асоціація «Гапоненко Роман і Партнери» не набула прав управителя спірними майновими правами за договором управління майном.

Колегією суддів відхиляються посилання Асоціації на висновки судів першої та апеляційної інстанції у подібних справах, оскільки відповідно до частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України враховуються іншими судами при застосуванні норм права виключно висновки, викладені саме у постановах Верховного Суду, натомість як обов`язковість правових висновків судів першої та апеляційної інстанції для інших судів чинним законодавством не передбачена.

Крім того, твердження скаржника про те, що Асоціація може бути управителем згідно закону, що на переконання Асоціації підтверджується судовими рішеннями у справі №909/761/23 колегія суддів відхиляє як необґрунтовані з огляду на те, що питання наявності в Асоціації права на звернення до суду з позовом в інтересах установника управління майном про стягнення дебіторської заборгованості останньою, предметом розгляду в справі № 909/761/23 не було і судом не досліджувалося.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано.

4. ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА:

4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що Асоціація «Гапоненко Роман і Партнери» жодними належними та допустимими доказами не довела, що подана нею до Господарського суду міста Києва позовна заява від імені ТОВ «Метакон.» підписана особою, яка має право її підписувати, у зв`язку з чим вказаний позов підлягає залишенню без розгляду на підставі пункту 2 частини 1 статті 226 ГПК України.

5. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ:

5.1. мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу

Посилання скаржника на правові висновки Верховного Суду, викладені в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2022 у справі № 303/4297/20 про те, що починаючи з 29.12.2019 самопредставництво юридичної особи допускає можливість вчинення у суді процесуальних дій від її імені не тільки керівником або членом виконавчого органу, але й будь-якою іншою особою, уповноваженою на такі дії за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом) - колегією суддів відхиляються з огляду на встановлені судом обставини про те, що Асоціація не набула права звернення до суду в інтересах ТОВ «Метакон.» в силу укладення між вказаними юридичними особами договору управління майном № 6 від 1 лютого 2024 року за правилами самопредставництва.

Усі інші доводи та міркування скаржника судом враховано, однак колегія суддів наголошує, що суду не доведено підстав діяти Асоціації від імені ТОВ «Метакон.» у порядку самопредставництва, передбачених законом, статутом, положенням чи трудовим договором (контрактом), чим спростовуються протилежні доводи скаржника.

Доводи апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуального права судова колегія відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали.

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ:

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду прийнята у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав її скасовувати або змінювати не вбачається.

Ухвала Господарського суду міста Києва від 13.06.2024 у справі № 910/2581/24 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга Асоціації «Гапоненко Роман і Партнери» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.06.2024 у справі № 910/2581/24 задоволенню не підлягає.

7. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ:

7.1. Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 255, 269, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Асоціації «Гапоненко Роман і Партнери» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.06.2024 у справі № 910/2581/24 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.06.2024 у справі № 910/2581/24 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/2581/24 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 30.07.2024

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді Г.А. Кравчук

Г.П. Коробенко