УХВАЛА

24 липня 2024 року

м. Київ

cправа № 910/4278/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Зуєва В.А. - головуючого, Берднік І.С., Міщенка І.С.

секретаря судового засідання - Дерлі І.І.

за участю представників сторін:

позивача - Гавкалюк В.В. (адвокат),

відповідача - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Південь Енерго Збут"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.06.2023 (у складі колегії суддів Скрипки І.М., Михальської Ю.Б., Тищенко А.І.)

та на рішення Господарського суду міста Києва від 16.01.2023 (суддя Гумега О.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Центренерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Південь Енерго Збут"

про стягнення 10 098 816, 00 грн

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст і підстави позовних вимог

1.1. 08.06.2022 Публічне акціонерне товариство "Центренерго" (далі - ПАТ "Центренерго", Позивач, Продавець) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Південь Енерго Збут" (далі - ТОВ ""Південь Енерго Збут", Відповідач, Покупець, Скаржник) про стягнення штрафу в розмірі 10 098 816 грн.

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов договору купівлі-продажу електричної енергії на ринку двосторонніх договорів від 16.04.2021 в частині своєчасної оплати електроенергії та відмови від відбору обумовленого обсягу електричної енергії, у зв`язку з чим на підставі пункту 4.4. договору Позивачем нарахований штраф у розмірі 20 % вартості такого обсягу електричної енергії, від відбору якого відмовився Відповідач.

2. Короткий зміст судових рішень у справі

2.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.01.2023, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.06.2023, позов задоволено, стягнуто з ТОВ "Південь Енерго Збут" 10 098 816 грн штрафу.

2.2. Судові рішення мотивовані тим, що факт порушення Відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо дотримання обсягу відбору електричної енергії у спірний період є доведеним, а отже, наявні правові підстави для стягнення штрафу.

3. Короткий зміст та узагальнені доводи касаційних скарг

3.1. У касаційній скарзі ТОВ "Південь Енерго Збут" просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

3.2. У якості підстави для подання вказаної скарги заявник посилається на пункт 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

3.3. За доводами Скаржника, судами попередніх інстанцій при вирішенні спору не застосовано підпункт 16 пункту 1 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332 "Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану", а також неправильно застосовано частину четверту статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

3.4. При цьому, Скаржник зазначає про відсутність висновків Верховного Суду щодо:

1) застосування підпункту 16 пункту 1 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332 "Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану", частини четвертої статті 231 Господарського процесуального кодексу України у правовідносинах, базою нарахування штрафу у яких є "вартість обсягу електричної енергії, від відбору якого відмовився покупець".

2) розповсюдження дії підпункту 16 пункту 1 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332 "Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану" на правовідносини, заборгованість за якими виникла у попередні періоди - до 24.02.2022. За позицією скаржника, підпункт 16 пункту 1 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332 "Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану" підлягає застосуванню також до правовідносин, заборгованість за якими існувала ще до 24.02.2022.

4. Розгляд справи Верховним Судом

4.1. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 01.07.2024 прийнято до провадження справу № 910/4278/22 за касаційною скаргою ТОВ "Південь Енерго Збут" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.06.2023 та рішення Господарського суду міста Києва від 16.01.2023.

4.2. ПАТ "Центренерго" у відзиві на касаційну скаргу зазначає, що оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими, ухвалені на підставі повного та всебічного дослідження доказів, з додержанням норм матеріального і процесуального права, просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а судові рішення першої та апеляційної інстанцій - без змін.

4.3. Одночасно з відзивом (та у межах строку на подання відзиву, а саме 16.11.2023) Позивачем подано клопотання про закриття касаційного провадження у справі у зв`язку з наявністю висновку Верховного Суду про застосування зазначених Скаржником норм права у подібних правовідносинах.

4.4. 18.07.2024 від ПАТ "Центренерго" надійшло клопотання про долучення судової практики Верховного Суду по аналогічним справам.

4.5. 24.07.2024 від ТОВ "Південь Енерго Збут" надійшло клопотання про передачу справи на розгляд Об`єднаної палати Касаційного господарського суду.

5. Обставини, встановлені судами

5.1. 16.04.2021 між ПАТ "Центренерго" та ТОВ "Південь Енерго Збут" укладено Договір № 20/21-64-РДД купівлі-продажу електричної енергії на ринку двосторонніх договорів (далі - Договір № 20/21-64-РДД від 16.04.2021 або Договір), предметом якого є електрична енергія в обсягах та за ціною, що визначаються за результатами аукціону з продажу електричної енергії за двосторонніми договорами на підставі відповідного аукціонного свідоцтва та на умовах, що визначені у цьому Договорі (п. 1.1 Договору).

5.2. Пунктом 1.2 Договору встановлено, що тип графіку продажу електричної енергії (базове навантаження, пікове навантаження, позапікове навантаження) визначається у Додатку №1 за результатами аукціону з продажу електричної енергії за двосторонніми договорами на підставі відповідного аукціонного свідоцтва.

5.3. Згідно з п. 1.5 Договору сторони зобов`язуються під час виконання умов цього Договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим Договором, однак, стосуються договірних зобов`язань, керуватися законодавством України, зокрема Законом України "Про ринок електричної енергії", Правилами ринку, Кодексом системи передачі, Кодексом систем розподілу, Кодексом комерційного обліку електричної енергії та іншими нормативно-правовими актами, що забезпечують функціонування ринку електричної енергії України.

5.4. Відповідно до п. 2.1 Договору продавець зобов`язується відпустити електричну енергію в Об`єднану Енергосистему України, а покупець зобов`язується відібрати електричну енергію з Об`єднаної Енергосистеми України згідно Графіку відпуску/відбору електричної енергії, визначеного у Додатку №1, згідно п.п. 23 п. 3 Порядку проведення електронних аукціонів з продажу електричної енергії за двосторонніми договорами, затвердженим постановою КМУ від 05.06.2019 №499.

При терміні постачання, що перевищує 7 днів, в разі необхідності зменшення графіку відпуску/відбору електричної енергії не більше ніж на 5% від загального обсягу відпуску/відбору електричної енергії визначеного у Додатку №1, продавець та покупець письмово, за 3 доби до дати початку відпуску/відбору електричної енергії, узгоджують зміни обсягів відпуску/відбору визначеного у Додатку №1. Підписане продавцем та покупцем письмове узгодження є Додатком до договору.

У разі виникнення технічної необхідності та/або прийняття регулятором змін в Правила ринку в частині змін умов діяльності продавця на ринках електричної енергії, продавець має право в односторонньому порядку, письмово попередивши покупця не менше ніж за 3 доби до дати початку відпуску/відбору електричної енергії, знизити обсяг відпуску/відбору електричної енергії до 50% від загального обсягу відпуску/відбору електроенергії визначеного у Додатку №1.

5.5. Згідно з п. 3.1 Договору ціна на електричну енергію, яка підлягає продажу, та загальна вартість Договору визначаються у Додатку №1 за результатами аукціону з продажу електричної енергії за двосторонніми договорами на підставі відповідного аукціонного свідоцтва.

5.6. Відповідно до п. 3.2 Договору плата за електричну енергію проводиться покупцем грошовими коштами у національній валюті України на розрахунковий рахунок продавця, зазначений у Розділі 10 цього Договору шляхом перерахування грошових коштів не пізніше ніж за 2 (два) банківських дні до початку Періоду відпуску/відбору у розмірі не меншому, ніж вартість електричної енергії, що підлягає відпуску/відбору в цілому за такий етап.

5.7. У п. 3.3 Договору визначено, що період відпуску/відбору складається з таких етапів: 1 етап: 1-5 число місяця (червень) відпуску/відбору; 2 етап: 6-10 число місяця (червень) відпуску/відбору; 3 етап: 11-15 число місяця (червень) відпуску/відбору; 4 етап: 16-20 число місяця (червень) відпуску/відбору; 5 етап: 21-25 число місяця (червень) відпуску/відбору; 6 етап: 26-30 число місяця (червень) відпуску/відбору; 7 етап: 1-5 число місяця (липень) відпуску/відбору; 8 етап: 6-10 число місяця (липень) відпуску/відбору; 9 етап: 11-15 число місяця (липень) відпуску/відбору; 10 етап: 16-20 число місяця (липень) відпуску/відбору; 11 етап: 21-25 число місяця (липень) відпуску/відбору; 12 етап: 26-31 число місяця (липень) відпуску/відбору; 13 етап: 1-5 число місяця (серпень) відпуску/відбору; 14 етап: 6-10 число місяця (серпень) відпуску/відбору; 15 етап: 11-15 число місяця (серпень) відпуску/відбору; 16 етап: 16-20 число місяця (серпень) відпуску/відбору; 17 етап: 21-25 число місяця (серпень) відпуску/відбору; 18 етап: 26-31 число місяця (серпень) відпуску/відбору.

5.8. Відповідно до п. 3.5 Договору, у випадку не оплати покупцем електричної енергії або часткової оплати у строки, визначені цим Договором, продавець має право в односторонньому порядку призупинити виконання своїх зобов`язань в частині відпуску електричної енергії або відпустити обсяг електричної енергії, що відповідає сумі здійсненої оплати.

5.9. Датою оплати покупцем електричної енергії є дата зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця (п. 3.6 Договору).

5.10. У платіжних дорученнях покупець повинен обов`язково зазначати номер і дату Договору та призначення платежу з зазначенням періоду відпуску/відбору, за який здійснюється оплата. Якщо сума здійсненої покупцем попередньої оплати перевищує вартість обсягу електричної енергії, вказану в Акті купівлі-продажу, надлишок перерахованих грошових коштів зараховується як попередня оплата електричної енергії на наступний період відпуску/відбору або повертається покупцеві за його вимогою, впродовж 5 банківських днів з дня надходження відповідної вимоги (п. 3.7 Договору).

5.11. Пунктом 4.4 Договору встановлено, що у випадку повної або часткової відмови покупця від відбору зазначеного у Додатку №1 обсягу електричної енергії (що може проявлятися як в активних діях або бездіяльності покупця) на відповідний період та (або) у разі порушення пункту 3.2 цього Договору (внаслідок чого продавець припиняє відпуск або зменшує його обсяги згідно пункту 3.5 цього Договору), покупець зобов`язаний сплатити продавцю штраф у розмірі 20% (двадцять відсотків) вартості такого обсягу електричної енергії, від відбору якого відмовився покупець.

5.12. Цей Договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін, та скріплення відбитками печаток сторін і діє до моменту повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за Договором (п. 8.1 Договору).

5.13. Звертаючись з даним позовом до суду, позивач зазначив, що відповідач, всупереч умов укладеного між сторонами Договору, не здійснив оплати та відмовився від відбору зазначеного у Додатку № 1 до Договору № 20/21-64-РДД від 16.04.2021 обсягу електричної енергії за період з 02.06.2021 по 31.08.2021, з огляду на що просить суд стягнути з відповідача 10 098 816,00 грн штрафу на підставі п. 4.4 Договору.

5.14. Зазначене слугувало підставою для звернення з відповідним позовом.

6. Позиція Верховного Суду

6.1. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника сторони, дослідивши наведені у касаційній скарзі та відзиві на неї доводи, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційне провадження підлягає закриттю з огляду на таке.

6.2. Відповідно до частини першої статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

6.3. У якості підстави для подання касаційної скарги заявник посилається на пункт 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

6.4. Суд зазначає, що разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, крім встановлення відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, обов`язковому дослідженню підлягає також питання щодо необхідності застосування таких правових норм для вирішення спору з огляду на встановлені фактичні обставини справи.

6.5. Крім того, Верховний Суд звертає увагу, що зі змісту норми пункту 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що вона спрямована на формування єдиної правозастосовчої практики шляхом висловлення Верховним Судом висновків щодо питань застосування тих чи інших норм права, які регулюють певну категорію відносин та підлягають застосуванню господарськими судами під час вирішення спору.

6.6. При касаційному оскарженні судових рішень з підстав, передбачених пунктом 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, окрім посилання на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, касаційна скарга має містити, зокрема, конкретизацію змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній, та обґрунтування необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи (постанова Верховного Суду від 12.11.2020 у справі № 904/3807/19).

6.7. У разі подання касаційної скарги з наведеної підстави скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму матеріального чи процесуального права суди попередніх інстанцій застосували неправильно, а також обґрунтувати необхідність застосування такої правової норми для вирішення спору, у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права, та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися (такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 25.02.2021 у справі № 910/800/19).

6.8. При зверненні з відповідною касаційною скаргою Скаржник вказує про неправильне застосування судами попередніх інстанцій при вирішенні спору підпункту 16 пункту 1 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332 "Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану", неправильне застосування частини четвертої статті 231 Господарського процесуального кодексу України, та відсутність висновків Верховного Суду щодо застосування зазначених норм права у правовідносинах, базою нарахування штрафу у яких є "вартість обсягу електричної енергії, від відбору якого відмовився покупець". Безпосередньо Скаржник вказує про відсутність висновку щодо розповсюдження дії підпункту 16 пункту 1 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332 "Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану" на правовідносини, заборгованість за якими виникла у попередні періоди - до 24.02.2022. За позицією скаржника, підпункт 16 пункту 1 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332 "Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану" підлягає застосуванню також до правовідносин, заборгованість за якими існувала ще до 24.02.2022.

6.9. Водночас Суд звертає увагу, що в рамках справи № 911/1359/22 судами досліджувалось питання застосування підпункту 16 пункту 1 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332 "Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану".

6.10. За результатами розгляду справи Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 19.04.2024 зробив такі висновки:

"Національна комісія, яка здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, в преамбулі Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 зазначила мету та підстави її прийняття.

Зокрема, Регулятор заначив, що такою метою є забезпечення операційної безпеки функціонування основної частини ОЕС України, ураховуючи Протокол наради щодо обговорення заходів стабілізації учасників ринку електричної енергії під час особливого періоду та діє відповідно до законів України "Про ринок електричної енергії", "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг".

Згідно з пунктом 5 Постанови НКРЕКП № 332 рекомендовано учасникам ринку електричної енергії на період дії особливого періоду зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії".

Відповідно до підпункту 16 пункту 1 Постанови НКРЕКП № 332 на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування надати такі настанови: зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені між учасниками ринку електричної енергії відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії".

Отже, з урахування дії на території України воєнного стану, для учасників ринку електричної енергії, якими укладено типові договори відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та постанов НКРЕКП, пункт 5 Постанови НКРЕКП № 332 - це бажана з точки зору держави модель поведінки, яка має обов`язковий характер для учасників ринку електричної енергії.

Підпункт 16 пункту 1 Постанови НКРЕКП № 332 - це імперативна норма, якою держава вказала учасниками ринку електричної енергії, що на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії".

У зв`язку з цим об`єднана палата Касаційного господарського суду дійшла висновку про те, що рішення Регулятора щодо порядку застосування норм про відповідальність учасників на ринку електроенергії не суперечить нормам Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України про відповідальність у договірних відносинах з огляду на те, що Регулятор в силу Закону наділений повноваженнями унормовувати договірні відносини суб`єктів господарювання, що проводять свою діяльність у сфері енергетики, у тому числі в частині відповідальності за невиконання (неналежне виконання) договірних зобов`язань на ринку електричної енергії.

Такі рішення Регулятора не скасовують встановлену нормами Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України відповідальність за порушення договірних зобов`язань для учасників ринку електроенергії та не встановлюють мораторію для застосування цієї відповідальності, позаяк Регулятор, який наділений повноваженнями нормативного регулювання договірних відносин на ринку електроенергії, з метою забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії, під час особливого періоду, в межах наданих йому Законом повноважень тимчасово зупинив нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені учасниками ринку електричної енергії відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії".

Постанова НКРЕКП №332 прийнята Регулятором в межах своїх повноважень.

Регулятор визначив модель поведінки як зупинення нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" між учасниками ринку електричної енергії, та вказав чітко визначений період, а саме на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування, а не скасував нарахування та стягнення штрафних санкцій або увільнив від їх нарахування або стягнення."

6.11. У свою чергу у постановах Верховного Суду від 26.06.2024 у справі № 908/818/22, від 02.07.2024 у справі № 908/815/22, від 03.07.2024 у справі №908/816/22, прийнятих після ухвалення об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду постанови від 19.04.2024 у справі № 911/1359/22 та з її урахуванням зроблено висновки:

"Враховуючи специфіку та спрямованість цієї постанови, де йдеться саме про період воєнного стану, відсутні підстави невиправданого розширення тлумачення Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 щодо розповсюдження її дії на правовідносини, що виникли у попередні періоди. При цьому, в контексті доводів скаржника, момент нарахування та відображення заборгованості у бухгалтерському обліку позивача ніяким чином не впливає на правові питання, пов`язані реалізацією господарсько-правової відповідальності."

6.12. Наведеним підтверджується сформованість висновків Верховного Суду щодо застосування приписів підпункту 16 пункту 1 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332 "Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану" до правовідносин, заборгованість за якими виникла ще до дня введення Україні воєнного стану - до 24.02.2022.

6.13. Щодо доводів Скаржника про відсутність висновків Верховного Суду щодо застосування підпункту 16 пункту 1 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332 "Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану", частини четвертої статті 231 Господарського процесуального кодексу України у правовідносинах, базою нарахування штрафу у яких є "вартість обсягу електричної енергії, від відбору якого відмовився покупець" колегія суддів зазначає таке.

6.14. Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що між сторонами укладено договір із визначенням його умов.

6.15. У даному випадку підлягає врахуванню принцип свободи договору, відтворений у пункті 3 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України, статті 627 Цивільного кодексу України, з закріпленим у частині третій статті 6 Цивільного кодексу України принципом диспозитивності щодо можливості сторони договору на власний розсуд урегулювати в договорі відносини, врегульовані в актах цивільного законодавства.

Свобода договору як одну із засад цивільного законодавства реалізовано, зокрема, у статті 628 Цивільного кодексу України. Указана стаття передбачає можливість укладати договори, у яких можуть міститися елементи різних їх видів.

6.16. Приписи статті 204 Цивільного кодексу України закріплюють презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

6.17. Суд приймає до уваги положення статті 213, статті 637 Цивільного кодексу України щодо тлумачення змісту правочину, як з`ясування його змісту, справжньої волі сторони (сторін).

6.18. У статті 629 Цивільного кодексу України закріплено принцип обов`язковості договору. Тобто, укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати

6.19. У такий спосіб суди попередніх інстанцій дослідили умови договору та дійшли висновку щодо наявності порушення договору Відповідачем та відповідно стягнення коштів.

6.20. З урахуванням викладеного, колегія суддів доходить висновку, що доводи Скаржника у цій частині зводяться не до обґрунтування відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норми права, а фактично до спонукання Суду до встановлення інших обставин справи на підставі переоцінки доказів, що, в силу положень статті 300 Господарського процесуального кодексу України, виходить за межі компетенції суду касаційної інстанції.

6.21. Отже, аргументи скаржника в частині підстави, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, не знайшли свого підтвердження.

6.22. Щодо клопотання ТОВ "Південь Енерго Збут" про передачу справи на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду Суд зазначає таке.

6.23. При зверненні з відповідним клопотанням Скаржник вказує, що за наслідками перегляду в касаційному порядку з аналогічних підстав справи №910/4269/22, №910/4263/22, №910/4286/22 сформовано висновки щодо неналежності застосування судами приписів постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332 "Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану", зокрема в частині стягнення штрафних санкцій (штрафу), їх невідповідність правовим висновкам, викладеним у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.04.2024 у справі №911/1359/22. Також Скаржник вказує на сформованість у постанові Верховного Суду від 26.06.2024 у справі № 908/818/22, від 02.07.2024 у справі № 908/815/22, від 03.07.2024 у справі №908/816/22 висновків щодо застосування приписів підпункту 16 пункту 1 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332 "Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану" до правовідносин, заборгованість за якими виникла ще до дня введення в Україні воєнного стану.

6.24. Відповідно до частини другої статті 302 Господарського процесуального кодексу України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати.

Якщо учасник справи звертається до Суду з клопотанням про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду на підставі частин першої - четвертої статті 302 Господарського процесуального кодексу України, він має обґрунтувати, від якого саме правового висновку палати, об`єднаної палати або ж Великої Палати Верховного Суду є необхідність відступити.

6.25. Питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи (частина перша статті 303 Господарського процесуального кодексу України).

6.26. При цьому, Скаржником не наводиться вагомих причин й відповідного належного обґрунтування необхідності відступу від такого висновку, а зазначене клопотання зводиться до незгоди з висновками Верховного Суду при розгляді справ у подібних правовідносинах.

6.27. Отже, наведені ТОВ "Південь Енерго Збут" у клопотанні доводи не містять підстав у розумінні частини другої статті 302 Господарського процесуального кодексу України для передачі справи на розгляд об`єднаної палати Верховного Суду, а тому, зазначене клопотання відхиляється судом.

7. Висновки Верховного Суду

7.1. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 296 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження виявилося, що Верховний Суд у своїй постанові викладав висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, або відступив від свого висновку щодо застосування норми права, наявність якого стала підставою для відкриття касаційного провадження, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку, коли Верховний Суд вважає за необхідне відступити від такого висновку).

7.2. З огляду на викладене вище, Суд доходить висновку про закриття касаційного провадження у цій частині на підставі пункту 4 частини першої статті 296 Господарського процесуального кодексу України.

8. Розподіл судових витрат

8.1. Оскільки у цьому випадку суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється (частина чотирнадцята статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 234, 235, 240, 296, 300 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд,-

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Південь Енерго Збут" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.06.2023 та на рішення Господарського суду міста Києва від 16.01.2023 у справі № 910/4278/22 закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає

Головуючий В. Зуєв

Судді І. Берднік

І. Міщенко