ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"01" серпня 2024 р., м. Київ Справа № 911/1910/24

Господарський суд Київської області у складі судді Черногуза А.Ф., перевіривши

позовну заяву Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» (01011, м. Київ, вул. Алмазова, буд. 4-а, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «MV» (08136, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Крюківщина, вул. Балукова, буд. 5А, )

про визнання права іпотеки на нерухоме майно та звернення стягнення відповідно до ст. 23 Закону України «Про іпотеку»,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ТОВ "MV" про визнання права іпотеки та звернення стягнення на нерухоме майно в порядку статті 23 Закону України "Про іпотеку".

Суд, перевіривши вказану позовну заяву встановив, що остання не відповідає вимогам розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Суд констатує, що банк заявив у позові наступні вимоги:

визнати за АТ «Райффайзен Банк» право іпотеки на цех по приготуванню основи для вирощування грибів право власності на який зареєстровано за іншою особою ТОВ «MV», згідно з Договором іпотеки 18.08.2007;

з метою стягнення 5000000,00 грн на рішення Господарського суду Київської області від 17.06.2015 року у справі №911/5278/14, звернути стягнення в порядку ст. 23 Закону України «Про іпотеку» на цех по приготуванню основи для вирощування грибів.

Згідно пункту 3 частини третьої статті 162, ч. ч. 1, 2 ст. 163 ГПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Ціна позову визначається:

1) у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку;

2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна;

3) у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, загальною сумою всіх вимог.

Якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при розгляді справи.

Тобто будь-який майновий спір має ціну, тоді як різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Перевіряючи подану на розгляд суду позовну заяву суд вважає за необхідне навести правові висновки, що викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.10.2023 у справі №906/1026/22, якою Велика Палата відступила від висновків, викладених в ухвалах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09.07.2021 у справі №370/1543/20 та від 16.12.2022 у справі №199/2786/21 щодо немайнового характеру позовної вимоги про визнання права іпотекодержателя при визначенні розміру судового збору, який підлягав сплаті за подання касаційної скарги.

В зазначеній постанові вказано, що метою подання позову з вимогою про визнання за особою права іпотекодержателя є підтвердження існування у відповідної особи майнового інтересу щодо нерухомого майна, яке є предметом іпотеки тамає вартісну оцінку, визначену в договорі іпотеки.

Ініційований позивачем спір спрямований на захист його майнового інтересу, вимога про визнання права іпотекодержателя ґрунтується на наявності такого інтересу, що виник на підставі договору іпотеки, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки, який має вартісну оцінку, а отже, має майновий характер, а тому розмір ставки судового збору за його подання повинен визначатися відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Відтак, опираючись на висновки викладені у пункті 108 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.10.2023 у справі №906/1026/22, позивачу необхідно було вказати в позовній заяві ціну позову, виходячи з вартості предмета іпотеки, визначеної в договорі іпотеки, та сплатити судовий збір за ставкою, передбаченою законом для вимоги майнового характеру.

Відповідно до договору іпотеки від 18.08.2007, копію якого долучено до позовної заяви, предметом іпотеки є нерухоме майно: комплекс по приготуванню компосту для вирощування грибів, що знаходиться за адресою: Київська область, Васильківський район, село Діброва, вулиця Леніна, під № 46 (Сорок шість), що складається з наступних будівель та споруд: "А"- Комплекс для приготування компосту, загальною площею 3065,3 м.кв. "Г"- Яма для замочування соломи, загальною площею 318,1м.кв, "В"-навіс, загальною площею 341,4м.кв, "Б"- ангар, загальною площею 217,9м.кв.

Пунктом 1.5 договору визначено, що заставна вартість предмета іпотеки визначається сторонами у сумі 4829214,00 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

З долученої до позовної заяви платіжної інструкції вбачається, що позивач сплатив судовий збір у розмірі 4844,80 грн.

З огляду на це, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на ту обставину, що відповідно до п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання позовної заяви немайнового характеру сплачується один розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання позовної заяви немайнового характеру сплачується один розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2024 року 3028,00 грн.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір» в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

За наведених висновків суд повідомляє позивача, що 1,5 % від ціни позову у вигляді вартості предмету іпотеки становить 72438,21 грн. З урахуванням коефіцієнту пониження судового збору за подання позову через систему Електронний суд судовий збір за вказаною вимогою дорівнює 57950,56 грн.

Щодо позовної вимоги про стягнення 5000000,00 грн за рішенням Господарського суду Київської області від 17.06.2015 року у справі №911/5278/14 в порядку ст. 23 Закону України «Про іпотеку» на цех по приготуванню основи для вирощування грибів, суд констатує, що за вказаною позовною вимогою судовий збір за аналогічним вищевикладеному принципу розрахунку становить 60000,00 грн, позаяк дана вимога є також вимогою майнового характеру.

Відтак, загальна сума судового збору за подання наведеного позову має становити 117950,56 грн. За вирахунком уже сплаченого позивачем судового збору у розмірі 4844,80 грн, позивач має доплатити у Державний Бюджет України 113105,76 грн.

Згідно з приписами ч. ч. 1 та 2 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Поряд з цим, суд звертає увагу позивача на те, що згідно з ч. 4 ст. 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 162, 164, 172, 174, 234 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ТОВ "MV" про визнання права іпотеки та звернення стягнення на нерухоме майно в порядку статті 23 Закону України "Про іпотеку" залишити без руху.

2. Запропонувати позивачу усунути недоліки позовної заяви шляхом доплати судового збору за подання позову у розмірі 113105,76 грн.

3. Надати суду докази надсилання відповідачу копії заяви про усунення недоліків та додатків до неї, в разі її подання.

4. На підставі ст. 174 Господарського процесуального кодексу України встановити позивачу десятиденний строк на усунення недоліків, перебіг якого, в силу положень ст. 116 ГПК України, розпочинається з дня наступного за днем вручення даної ухвали.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 ГПК України.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені ст. ст. 254-256 ГПК України.

Ухвалу підписано 01.08.2024.

Суддя А.Ф. Черногуз