ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2024 р. Справа №909/663/22

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді Кравчук Н.М.

суддів Матущак О.І.

Скрипчук О.С.

секретар судового засідання Процевич Р.Б.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мальва Пасаж" б/н від 14.06.2024 (вх. № ЗАГС 01-05/1683/24 від 14.06.2024)

на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 30.05.2024 (суддя Валєєва Т.Е., повний текст складено 04.06.2024), про забезпечення позову

у справі № 909/663/22

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Івано-Франківськшкірсировина" (надалі ПрАТ "Івано-Франківськшкірсировина"), м. Івано-Франківськ

до відповідача-1: Державного підприємства "СЕТАМ" (надалі ДП «СЕТАМ»), м. Київ

до відповідача-2: Приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Ткачука Любомира Михайловича, м. Івано-Франківськ

до відповідача-3: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Траст Фінанс" (надалі ТзОВ "Фінансова Компанія "Траст Фінанс"), м. Киів

до відповідача-4: Товариства з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськмінерал-Цемент" (надалі ТзОВ "Івано-Франківськмінерал-Цемент"), м. Івано-Франківськ

до відповідача-5: Товариства з обмеженою відповідальністю "Мальва Пасаж" (надалі ТзОВ "Мальва Пасаж") м. Івано-Франківськ

про визнання недійсними електронного аукціону (торгів) з реалізації нерухомого майна позивача та його результатів, скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності та поновлення записів про право власності позивача в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно,

за участю представників:

від позивача: Волошинюк Р.В. - директор товариства; Боднар Р.В.;

від відповідачів: не з`явились

ВСТАНОВИВ:

ПрАТ "Івано-Франківськшкірсировина" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом (з урахуванням зміни предмета позову шляхом викладення його в редакції позовної заяви від 26.01.2024) до відповідача-1 ДП "СЕТАМ", до відповідача-2 Приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Ткачука Любомира Михайловича, до відповідач-3 ТзОВ "ФК "Траст Фінанс", до відповідача-4 ТзОВ "Івано-Франківськмінерал-Цемент", до відповідача-5 ТзОВ "Мальва Пасаж" про визнання недійсними електронного аукціону (торгів) з реалізації нерухомого майна позивача та його результатів, скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності та поновлення записів про право власності позивача в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

29.05.2024 представник позивача через систему «Електронний суд» подав до суду першої інстанції заяву про забезпечення позову, у якій заявник просив вжити заходи забезпечення позову шляхом:

1) накладення арешту на адміністративно-виробничі та складські приміщення, що знаходяться за адресою: Івано-Франківська обл., Івано-Франківський р-н, с. Хриплин, вул. Пресмашівська, буд. 10, приміщення 1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 040; номер відомостей про речове право: 53726280), яке складається з: - адміністративний будинок, літера А, загальна площа 6 576,0 кв. м; - склад хімікатів, літера В, загальна площа: 627,3 кв. м; - трансформаторна, літера Д, загальна площа: 59,5 кв. м; - вантажний участок-навіс, літера З, загальна площа: 383,0 кв. м;

2) накладення арешту на адміністративно-виробничі та складські приміщення, що знаходяться за адресою: Івано-Франківська обл., Івано-Франківський р-н, с. Хриплин, вул. Пресмашівська, буд. 10, приміщення 2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 040; номер відомостей про речове право: 53726623), яке складається з: - адміністративний будинок, літера А, загальна площа: 4 036,5 кв. м; - прохідна, літера Ж, загальна площа: 28,9 кв. м;

3) заборони ТзОВ "Мальва Пасаж" вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження та надання в безоплатне чи платне користування, переобладнання, перереєстрацію об`єктів нерухомого майна: адміністративно-виробничих та складських приміщень, що знаходяться за адресою: Івано-Франківська обл., Івано-Франківський р-н, с. Хриплин, вул. Пресмашівська, буд. 10, а саме: - приміщення 1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 040; номер відомостей про речове право: 53726280); - приміщення 2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 040; номер відомостей про речове право: 53726623);

4) заборони особам уповноваженим на вчинення реєстраційних дій у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно вчиняти дії, щодо вчинення реєстраційних дій на об`єкти нерухомого майна, а саме: адміністративно-виробничих та складських приміщень, що знаходяться за адресою: Івано-Франківська обл., Івано-Франківський р., с. Хриплин, вул. Пресмашівська, будинок 10 (приміщення 1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 040; номер відомостей про речове право: 53726280) та (приміщення 2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 040; номер відомостей про речове право: 53726623).

Заява обґрунтована тим, що ПрАТ "Івано-Франківськшкірсировина" двічі у даній справі зверталось з заявою про забезпечення позову, вказуючи на те, що невжиття заявленого заходу забезпечення позову призведе до порушення щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду. При цьому, зауважує, що у зв`язку із незадоволенням судом попередніх заяв позивача про забезпечення позову, відповідач-4 - ТзОВ "Івано-Франківськмінерал-Цемент" в процесі розгляду даної справи здійснило перереєстрацію вищевказаного спірного майна, формально поділивши його на приміщення 1 та приміщення 2, а в подальшому відчужило таке майно ТзОВ "Мальва Пасаж" (відповідач-5). На переконання заявника ОСОБА_1 (бенефіціарний власник ТзОВ "Івано-Франківськмінерал-Цемент (100% статного капіталу)) та ТзОВ "Мальва Пасаж (90% статного капіталу) через підконтрольні йому суб`єкти господарювання - ТзОВ "Івано-Франківськмінерал-Цемент" та ТзОВ "Мальва-Пасаж" і надалі в майбутньому буде проводити зміну власника майна на іншу юридичну особу, бенефіціарним власником якої він є, при цьому залишаючись вигодонабувачем майна, адже відсутність забезпечення позову буде сприяти цьому, тим самим створюючи перешкоди позивачу в ефективному захисті та поновлені порушених прав та інтересів позивача в межах одного цього судового провадження. Як наслідок, невжиття судом заявлених заходів забезпечення позову у даній справі призведе до подальшого порушення справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач втрачає можливість їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 30.05.2024 у справі № 909/663/22 (суддя Т.В. Валєєва) заяву Приватного акціонерного товариства "Івано-Франківськшкірсировина" про забезпечення позову - задоволено частково. Вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони ТзОВ "Мальва Пасаж" вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження та перереєстрацію об`єктів нерухомого майна, а саме: адміністративно-виробничих та складських приміщень, що знаходяться за адресою: вул. Пресмашівська, буд. 10, с. Хриплин, Івано-Франківський р-н, Івано-Франківська обл., приміщення 1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 040; номер відомостей про речове право: 53726280) та приміщення 2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 040; номер відомостей про речове право: 53726623). Вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони особам, уповноваженим на вчинення реєстраційних дій у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, вчиняти реєстраційні дії, пов`язані з відчуженням та перереєстрацією об`єктів нерухомого майна, а саме: адміністративно-виробничих та складських приміщень, що знаходяться за адресою: адміністративно-виробничих та складських приміщень, що знаходяться за адресою: вул. Пресмашівська, буд. 10, с. Хриплин, Івано-Франківський р-н, Івано-Франківська обл., приміщення 1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 040; номер відомостей про речове право: 53726280) та приміщення 2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 040; номер відомостей про речове право: 53726623). Сторонами виконавчого провадження з виконання ухвали Господарського суду Івано-Франківської областівід 30.05.2024 у справі №909/663/22 про забезпечення позову є: Стягувач: Приватне акціонерне товариство "Івано-Франківськшкірсировина"; Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Мальва Пасаж". У решті заяви Приватного акціонерного товариства "Івано-Франківськшкірсировина" (вх.№4923/24 від 29.05.2024) про забезпечення позову відмовлено.

При прийнятті ухвали суд врахував ту обставину, що внаслідок відчуження під час розгляду справи майна, яке було предметом оспорюваного електронного аукціону (торгів), позивач був змушений подати клопотання про залучення нового власника майна (особи, за якою зареєстроване майно) співвідповідачем у справі. При цьому суд зазначив, що на даний час право нового власника майна (особи, за якою зареєстроване майно) на здійснення подальшого продажу майна нічим не обмежується. Відтак, суд дійшов висновку, що адекватним та таким, що забезпечує збалансованість інтересів учасників справи, співвідноситься із заявленими позивачем вимогами та допоможе гарантувати досягнення реального і ефективного захисту порушених прав у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову є заборона відповідачу-5 вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження та перереєстрацію нерухомого майна, а особам, уповноваженим на вчинення реєстраційних дій у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, вчиняти реєстраційні дії, пов`язані з відчуженням та перереєстрацією нерухомого майна. При цьому, суд зазначив, що вжиття таких заходів забезпечення позову не тягне за собою можливих збитків чи витрат відповідача-5, тому зустрічне забезпечення у цьому випадку не є необхідним.

Щодо вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачу-5 вчиняти будь-які дії спрямовані на надання в безоплатне чи платне користування, переобладнання нерухомого майна та накладення арешту на майно, яке було предметом оспорюваного електронного аукціону (торгів), суд зазначив, що надання в безоплатне чи платне користування, переобладнання нерухомого майна є внутрішньою господарською діяльністю власника майна (особи, за якою зареєстроване майно). Відтак, дійшов висновку, що вжиття таких заходів забезпечення позову є втручанням суду у внутрішню господарську діяльність відповідача-5, яке у даному випадку нічим не виправдано. Також суд вважав, що такий захід забезпечення позову, як накладення арешту на майно обмежує право особи користуватися та розпоряджатися таким майном, тому може застосуватися у справі, в якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, грошових коштів або про стягнення грошових коштів.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ТзОВ «Мальва Пасаж» подало апеляційну скаргу, в якій вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм процесуального права, при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи та недоведеністю обставин, що мають значення для справи, просить скасувати зазначену ухвалу суду. Зокрема, скаржник зазначає, що суд першої інстанції передчасно зробив висновок про несумлінність дій ТзОВ "Івано-Франківськмінерал-цемент", що є переможцем електронного аукціону, та ТзОВ "Мальва Пасаж", що є діючим власником майна. Дане припущення нічим не підтверджене на момент винесення оскаржуваної ухвали, так як відсутнє судове рішення, що набрало законної сили, яким би було встановлено обставину добросовісності чи не добросовісності відповідача-4 чи ТзОВ "Мальва Пасаж". Водночас, позивач не посилається на те, що він неправомірно був позбавлений права власності на нерухоме майно, яке передано ним в іпотеку. Отже, позивач не бажає захищати своє право власності на нерухоме майно, та не заявляє ні вимогу про його витребування у переможця електронного аукціону на свою користь, ні вимогу про застосування наслідків недійсності правочинів. Предметом спору у даній справі є результати електронного аукціону (торгів) з реалізації предмета іпотеки, водночас предметом спору не є безпосередньо предмет іпотеки. Скаржник зауважує, що станом на дату прийняття оскаржуваної ухвали постановою Верховного Суду від 21.05.2024 у справі № 909/1425/13 за результатами розгляду скарги ПрАТ «Івано-Франківськшкірсировина» про визнання протиправними та неправомірними дій виконавця щодо оцінки описаного та арештованого майна Товариства відповідно до звіту про оцінку, наданого суб`єктом оціночної діяльності, підтверджено обставину правомірності дій відповідача-2 (приватного виконавця) в частині проведення оцінки майна та визнання її недійсною, та відповідності самої оцінки майна вимогам чинного законодавства України, яка була встановлена Господарським судом Івано-Франківської області. Відповідно, досягнення результату, якого хоче досягти позивач, як майновий поручитель по договору іпотеки, в даному випадку є неможливим. Крім того, скаржник звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що адміністративно-виробничі та складські приміщення, що знаходяться за адресою: вул. Пресмашівська, буд. 10, с. Хриплин, Івано- Франківський р-н, Івано-Франківська обл., приміщення 1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 040; номер відомостей про речове право: 53726280) та приміщення 2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 040; номер відомостей про речове право: 53726623) були придбані за кредитні кошти, Кредитор - ТзОВ "Фінансова компанія "Європошта", що підтверджується Договором фінансового кредиту №972 від 15.02.2024 та платіжною інструкцією від 15.02.2024 №9573 та передані в якості забезпечення виконання зобов`язань ТзОВ "Мальва Пасаж" перед кредитором, що підтверджується Іпотечним договором, посвідченим 03.04.2024 року Павлінським В.Д. приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за №1074. Отже, в даному випадку у випадку невиконання умов договору фінансового кредиту Іпотекодержатель буде позбавлений можливості захистити свої права шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку та спосіб, передбачений Законом України "Про іпотеку" від 5 червня 2003 року № 898-IV із змінами та умовами Іпотечного договору. На переконання скаржника заява ПРАТ "Івано-Франківськшкірсировина" про забезпечення позову (немайновий спір) ( в порядку ст. 136 ГПК України) не містить обґрунтування, підтвердженого належними та допустимими доказами застосування таких заходів забезпечення позову, що були застосовані судом першої інстанції, інформації про ціну позову та пропозицій заявника щодо зустрічного забезпечення, в тому числі обґрунтування відсутності доцільності застосування зустрічного забезпечення.

ПрАТ «Івано-Франківськшкірсировина» у письмовому відзиві на апеляційну скаргу не погоджується з доводами скаржника, вважає їх такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення. Позивач звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що ПрАТ "Івано-Франківськшкірсировина" двічі у даній справі зверталося з заявою про забезпечення позову, вказуючи на те, що невжиття заявленого заходу забезпечення позову призведе до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду. Однак, суд двічі відмовив в забезпеченні позову, про що було винесено ухвали від 29.12.2022 та від 16.02.2024 у даній справі. Разом з тим, відповідач вчинив ряд дій, що призвели до ускладнення розгляду даної справи, а саме: ТзОВ "Івано-Франківськмінерал-Цемент" (запис про право власності №47241970 від 16.06.2022 на підставі Свідоцтва про придбання нерухомого майна, що було предметом іпотеки, серія та номер: 465, виданий 16.06.2022, видавник: приватний нотаріус Івано-Франківського МНО Михайляк М.Б) здійснив перереєстрацію вищевказаного спірного майна, формально поділивши його на приміщення 1 та приміщення 2. З отриманої Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що відповідач - ТзОВ "Івано-Франківськмінерал-Цемент" частину цілісного адміністративного будинку, літера за планом земельної ділянки "А", загальною площею 6576,0 кв.м: зареєстрував, як приміщення 1, а частину цілісного адміністративний будинок, літера за планом земельної ділянки "А", загальною площею 4036,5 кв.м, зареєстрував, як приміщення 2, відповідно зареєструвавши, за різними реєстраційними номерами як вказані приміщення так і інші об`єкти нерухомого майна придбані на оспорюваних позивачем електронних торгах. 15.02.2024 відповідач - ТзОВ "Івано - Франківськмінерал-Цемент" відчужив майно, електронні торги з продажу якого є предметом спору, що призвело до залучення у справі, ще одного відповідача ТзОВ "Мальва Пасаж". При цьому позивач наголошу, що кінцевим бенефіціарним власником ТзОВ "Мальва Пасаж" (90% статутного капіталу), як і ТзОВ "Івано-Франківськмінерал-Цемент" (100% статутного капіталу) є ОСОБА_1 . Тобто, де-юре власник майна змінився, а де-факто вигодонабувач (кінцевий бенефіціарний власник) майна не змінився, ним продовжує залишатись ОСОБА_1 . Однак, саме зміна офіційного власника майна безпосередньо впливає на можливість позивача ефективного захисту та поновлення порушених прав, та інтересів позивача в межах одного цього судового провадження. Просить ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 30.05.2024 у справі № 909/663/22 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.06.2024 справу № 909/663/22 розподілено до розгляду судді-доповідачу Кравчук Н.М., склад колегії сформований з суддів: Кравчук Н.М. - головуючий суддя, судді: Скрипчук О.С. та Матущак О.І.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 19.06.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТзОВ «Мальва Пасаж» на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 19.06.2024 та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 23.07.2024.

Представник позивача в судовому засіданні просив залишити без змін оскаржуване рішення місцевого господарського суду, апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідачі не делегували уповноважених представників в судове засідання, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується довідками про доставку електронних листів, складеними відповідальним працівником Західного апеляційного господарського суду.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що явка сторін у справі не визнавалася судом обов`язковою, участь у судовому засіданні є правом, а не обов`язком сторони, колегія суддів прийшла до висновку, що відповідно до частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, справу може бути розглянуто при відсутності уповноважених представників відповідачів у справі.

При прийнятті постанови суд апеляційної інстанції виходив з наступного.

У відповідності до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі навіть, якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Частиною 1 статті 137 ГПК України передбачено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосовувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 та ч. 4 статті 137 ГПК України).

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Згідно правових висновків наведених Верховним Судом у постанові від 05.07.2024 справа № 910/6287/23 у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд оцінює обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення.

У випадку, якщо позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в цьому випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (правова позиція, викладена у постанові Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18, а також у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.10.2019 у справі №904/2285/19, від 16.03.2020 у справі №916/3245/19, від 21.10.2021 у справі №910/20007/20).

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Колегія суддів зазначає, що обрання належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Крім того, під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами. Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам слід враховувати, що такими заходами не повинні блокуватися господарська діяльність юридичної особи, порушуватися права осіб, що не є учасниками судового процесу, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Слід зазначити, що законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення з заявою про забезпечення позову, а тому суди у кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності.

Водночас для вирішення питання про наявність правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову та вжиття відповідних заходів має значення правильне визначення предмета спору.

Позивач звернувся до суду із вимогами (немайнового характеру) визнання недійсними електронного аукціону (торгів) з реалізації нерухомого майна позивача та його результатів, скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності та поновлення записів про право власності позивача в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до заяви позивача від 26.01.2024 б/н (вх.№730/24 від 26.01.2024) підставою заявленого позову є порушення організатором торгів ДП "СЕТАМ" вимог, встановлених Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2831/5, а також порушення порядку визначення вартості та оцінки майна.

Отже, в даному випадку має досліджуватись така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а також має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як ефективний захист або поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Як вбачається з матеріалів справи (про оскарження ухвали Господарського суду Івано-Франківської від 30.05.2024), 15.02.2024 переможець електронного аукціону відповідач-4 - ТзОВ «Івано-Франківськмінерал-Цемент» уклав договори купівлі-продажу №385 та №386, на підставі яких здійснив подальше відчуження майна, яке було предметом оспорюваного електронного аукціону (торгів), на користь ТзОВ "Мальва Пасаж" (відповідача-5).

У цей же день, 15.02.2024 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснено державну реєстрацію права власності ТзОВ "Мальва Пасаж" (відповідача-5) на зазначене майно.

Згідно висновків Великої Палати Верховного суду, наведених у постанові від 12.02.2020 справа № 381/4019/18, інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідні дії переможця електронного аукціону (відповідача-4) та нового власника майна (особи, за якою зареєстроване майно) (відповідача-5) не можуть бути визнані, як сумлінні. Водночас, право нового власника майна (особи, за якою зареєстроване майно) на здійснення подальшого продажу майна нічим не обмежується.

Таким чином, у даному випадку мають місце докази, які підтверджують обставини, з якими закон пов`язує обґрунтованість вжиття заходів забезпечення позову.

Враховуючи встановлені обставини, на які заявник (позивач) покликався, як на підставу вжиття заходів забезпечення позову, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що адекватним та таким, що забезпечує збалансованість інтересів учасників справи, співвідноситься із заявленими позивачем вимогами та допоможе гарантувати досягнення реального і ефективного захисту порушених прав у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову є заборона відповідачу-5 вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження та перереєстрацію нерухомого майна, а особам, уповноваженим на вчинення реєстраційних дій у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, вчиняти реєстраційні дії, пов`язані з відчуженням та перереєстрацією нерухомого майна.

При цьому, колегія суддів вважає підставним висновок суду першої інстанції, що вжиття таких заходів забезпечення позову не тягне за собою можливих збитків чи витрат відповідача-5, тому зустрічне забезпечення у цьому випадку не є необхідним.

Водночас, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, оскільки обмеження можливості суб`єкта господарювання володіти та користуватися власним майном може призвести до незворотних правових наслідків, в т.ч. майнового характеру.

Заходами забезпечення позову не повинна блокуватися господарська діяльність юридичної особи.

Як зазначалось вище, у заяві про забезпечення позову заявник також просив заборонити відповідачу-5 вчиняти будь-які дії, спрямовані на надання в безоплатне чи платне користування, переобладнання нерухомого майна.

Разом з тим, надання в безоплатне чи платне користування, переобладнання нерухомого майна є внутрішньою господарською діяльністю власника майна (особи, за якою зареєстроване майно).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що вжиття таких заходів забезпечення позову є втручанням суду у внутрішню господарську діяльність відповідача-5, яке у даному випадку нічим не виправдано, а отже суд першої інстанції правомірно дійшов висновку, що заява про забезпечення позову в цій частині задоволенню не підлягає.

Також, у заяві про забезпечення позову заявник просив накласти арешт на майно, яке було предметом оспорюваного електронного аукціону (торгів).

Втім, такий захід забезпечення позову як накладення арешту на майно обмежує право особи користуватися та розпоряджатися таким майном, тому може застосуватися у справі, в якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, грошових коштів або про стягнення грошових коштів.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом, зокрема у своїх постановах від 07.09.2021 у справі №910/6481/21, від 15.09.2023 у справі №917/453/23, від 24.01.2024 у справі № 755/12931/23, від 21.02.2024 у справі № 910/15634/23, від 09.04.2024 у справі № 917/1610/23, від 09.05.2024 у справі № 910/6287/23.

Відтак, заявником не дотримано принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позовними вимогами. Отже, обраний позивачем такий захід забезпечення позову, як накладення арешту на майно не є належним у даній справі, про що судом першої інстанції зроблено вірний висновок.

З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов підставного висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову в частині накладення арешту на майно, яке було предметом оспорюваного електронного аукціону (торгів).

Підсумовуючи вищевказане, враховуючи встановлені обставини, суд апеляційної інстанції констатує, що доводи скаржника не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги, ці доводи не спростовують висновків, покладених в основу оскарженої ухвали місцевого господарського суду. Наведені в апеляційній скарзі аргументи ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм процесуального права.

За приписами статті 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для даної справи, надав належну оцінку дослідженим доказам.

Ухвала Господарського суду Івано-Франківської області від 30.05.2024 у справі №909/663/22 прийнята у відповідності до норм процесуального права, яку необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись, ст. ст. 255, 269, 270, 271, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мальва Пасаж" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 30.05.2024 року у справі №909/663/22 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги залишити за скаржником.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбачені ст.ст. 287-288 ГПК України.

5. Справу повернути до Господарського суду Івано-Франківської області.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий-суддя Н.М. Кравчук

Судді О.І. Матущак

О.С. Скрипчук