ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" серпня 2024 р. м. Київ Справа № 911/1918/24

Розглянувши матеріали справи за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вілардо»

про стягнення заборгованості

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вілардо»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд»

про визнання договору недійсним

та за позовом третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору ? Приватного акціонерного товариства «Концерн Стирол»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд»

про визнання договору недійсним

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд»

до Приватного акціонерного товариства «Концерн Стирол»

про передачу майна

Суддя А.Ю. Кошик

При секретарі судового засідання Фроль В.В.

За участю представників:

від ТОВ «Євроенерготрейд» (позивач): Адамчук Н.В.

від ТОВ «Фінансова компанія «Вілардо» (відповідач, позивач за зустрічним позовом): Бердичевський О.В.

від ПАТ «Концерн Стирол» (третя особа з самостійними вимогами): Васьківський Л.В.

Обставини справи:

В провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вілардо» про стягнення заборгованості, за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вілардо» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд» про визнання договору гарантії недійсним, за позовом третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору ? Приватного акціонерного товариства «Концерн Стирол» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд» про визнання договору купівлі-продажу недійсним та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд» до Приватного акціонерного товариства «Концерн Стирол» про передачу майна.

До Господарського суду Київської області подано позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вілардо» про стягнення заборгованості.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 25.07.2024 року відкрито провадження у справі № 911/1918/24, підготовче засідання (з урахуванням виправлення описки) призначено на 06.08.2024 року.

До канцелярії Господарського суду Київської області 30.07.2024 року відповідачем подано зустрічний позов б/н від 30.07.2024 року.

Враховуючи, що у справі заявлено про стягнення заборгованості за договором гарантії б/н від 14.02.2022 року (укладеним на забезпечення виконання зобов`язання по договору купівлі-продажу газу б/н від 14.02.2022 року), проти чого відповідач заперечує і в зустрічному позові просить визнати недійсним договір гарантії б/н від 14.02.2022 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вілардо», вимоги за первісним і зустрічним позовами стосуються одних і тих же правовідносин, результат вирішення зустрічного позову впливає на результат вирішення первісного позову.

Подання відповідачем (Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вілардо») зустрічного позову відповідає приписам ст. 180 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим, зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вілардо» б/н від 30.07.2024 року приймається судом для спільного розгляду з первісним позовом у справі № 911/1918/24.

Крім того, до канцелярії Господарського суду Київської області 02.08.2024 року від Приватного акціонерного товариства «Концерн Стирол» надійшов позов третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору з позовними вимогами про визнання недійсним договору купівлі-продажу газу б/н від 14.02.2022 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд» та Приватним акціонерним товариством «Концерн Стирол».

Подання Приватним акціонерним товариством «Концерн Стирол» позову третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору відповідає приписам ст. 49, ст. 180 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим, позовна заява третьої особи (Приватного акціонерного товариства «Концерн Стирол»), яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору приймається для спільного розгляду з первісним позовом у справі № 911/1918/24.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.08.2024 року прийнято зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вілардо» б/н від 30.07.2024 року до розгляду у справі № 911/1918/24 та прийнято позовну заяву третьої особи (Приватного акціонерного товариства «Концерн Стирол»), яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору для спільного розгляду з первісним позовом у справі № 911/1918/24.

У підготовчому судовому засіданні 06.08.2024 року оголошувалась перерва на 07.08.2024 року.

До канцелярії Господарського суду Київської області 07.08.2024 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд» (відповідачем за позовом третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору) подано зустрічний позов б/н від 06.08.2024 року на позовну заяву третьої особи із самостійними вимогами.

Враховуючи, що у позові третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору заявлено про визнання недійсним договору купівлі-продажу газу б/н від 14.02.2022 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд» та Приватним акціонерним товариством «Концерн Стирол», проти чого відповідач (Товариство з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд») заперечує і в зустрічному позові просить вилучити у Приватного акціонерного товариства «Концерн Стирол» та передати Товариству з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд» природний газ в обсязі 125 664,807 тис.куб.м. за вищевказаним договором купівлі-продажу газу б/н від 14.02.2022 року.

Таким чином, подання відповідачем (Товариством з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд») зустрічного позову відповідає приписам ст. 180 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим, зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд» б/н від 06.08.2024 року приймається судом для спільного розгляду з позовною заявою третьої особи із самостійними вимогами у справі № 911/1918/24.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 07.08.2024 року прийнято зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд» б/н від 06.08.2024 року до розгляду у справі № 911/1918/24.

У підготовчому судовому засіданні 07.08.2024 року ТОВ «Євроенерготрейд» підтримало свій позов до ТОВ «Фінансова компанія «Вілардо» та зустрічний позов до ПрАТ «Концерн Стирол» та заперечила проти зустрічного позову ТОВ «Фінансова компанія «Вілардо» та проти позову третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору ПрАТ «Концерн Стирол».

ТОВ «Фінансова компанія «Вілардо» заперечила проти задоволення позову ТОВ «Євроенерготрейд» та зустрічного позову ТОВ «Євроенерготрейд», а також підтримала свій зустрічний позов до ТОВ «Євроенерготрейд» та позов третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору - ПрАТ «Концерн Стирол».

ПрАТ «Концерн Стирол» заперечило проти задоволення позову ТОВ «Євроенерготрейд» та зустрічного позову ТОВ «Євроенерготрейд», а також підримало свій позов третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору та зустрічний позов ТОВ «Фінансова компанія «Вілардо».

Враховуючи, що судом під час підготовчого судового засідання 07.08.2024 вирішено питання, зазначені в ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України та вчинено усі необхідні дії, передбачені ст. 177 Господарського процесуального кодексу України, з метою забезпечення правильного, своєчасного та безперешкодного розгляду справи по суті, суд за результатами підготовчого засідання постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження.

Згідно з ч. 6 ст. 184 Господарського процесуального кодексу України якщо під час підготовчого судового засідання вирішені питання, зазначені у частині другій статті 182 цього Кодексу, за письмовою згодою всіх учасників справи, розгляд справи по суті може бути розпочатий у той самий день після закінчення підготовчого судового засідання.

У зв`язку наявністю письмової згоди усіх учасників справи розгляд справи по суті призначено на той самий день 07.08.2024.

У судовому засідання 07.08.2024 ТОВ «Євроенерготрейд» підтримало свій позов до ТОВ «Фінансова компанія «Вілардо» та зустрічний позов до ПрАТ «Концерн Стирол» та заперечила проти зустрічного позову ТОВ «Фінансова компанія «Вілардо» та проти позову третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору ПрАТ «Концерн Стирол».

ТОВ «Фінансова компанія «Вілардо» заперечила проти задоволення позову ТОВ «Євроенерготрейд» та зустрічного позову ТОВ «Євроенерготрейд», а також підтримала свій зустрічний позов до ТОВ «Євроенерготрейд» та позов третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору - ПрАТ «Концерн Стирол».

ПрАТ «Концерн Стирол» заперечило проти задоволення позову ТОВ «Євроенерготрейд» та зустрічного позову ТОВ «Євроенерготрейд», а також підримало свій позов третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору та зустрічний позов ТОВ «Фінансова компанія «Вілардо».

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення.

У зв`язку з чим, в судовому засіданні 07.08.2024 року судом закінчено розгляд справи та за результатами оцінки поданих сторонами доказів, у нарадчій кімнаті, прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд ВСТАНОВИВ:

Між Приватним акціонерним товариством «Концерн Стирол» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЄВРОЕНЕРГОТРЕЙД» укладено Договір купівлі-продажу газу від 14.02.2022.

Згідно з п. 3.1. Договору купівлі-продажу газу від 14.02.2022 у порядку та на умовах, визначених цим Договором Продавець передає Газ, а Покупець зобов`язується прийняти Газ та оплатити його у розмірі та у порядку, визначеному цим Договором.

Пунктом 3.2. Договору купівлі-продажу газу від 14.02.2022 визначено, що право власності на Газ переходить до Покупця з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі Газу.

Відповідно до п. 3.5. Договору купівлі-продажу газу від 14.02.2022 Акт приймання-передачі газу підписується сторонами протягом 5 робочих днів з моменту укладення цього Договору за адресою, яка визначена як адреса для листування з Продавцем.

Договір купівлі-продажу газу укладено 14.02.2022, відтак виходячи з п. 3.5. Договору купівлі-продажу газу, передача газу та підписання акту приймання-передачі газу повинні були відбутися не пізніше 22.02.2022.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд» зверталося до Приватного акціонерного товариства «Концерн Стирол» із листами у яких вимагало здійснити виконання п. 3.5. Договору купівлі-продажу газу від 14.02.2022.

Сторонами Договору купівлі-продажу газу від 14.02.2022 не заперечується, що акт приймання-передачі газу не підписано.

У забезпечення виконання зобов`язань Приватного акціонерного товариства «Концерн Стирол» за Договором купівлі-продажу газу від 14.02.2022, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВІЛАРДО» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд» укладено Договір гарантії №Б/Н від 14.02.2022.

Згідно п.1.1 Договору гарантії №Б/Н від 14.02.2022 у відповідності до цього Договору Гарант гарантує виконання Приватним акціонерним товариством «Концерн Стирол» своїх зобов`язань перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд» за Договором купівлі-продажу газу від 14.02.2022 №Б/Н щодо передачі газу в обсязі 125 664,807 тис. куб. м.

Відповідно до п. 1.2. Договору гарантії №Б/Н від 14.02.2022 гарантія за цим Договором дійсна протягом трьох років з дати підписання цього Договору і носить безвідкличний характер.

Пунктом 2.1. Договору гарантії №Б/Н від 14.02.2022 визначено, що розмір гарантії за цим Договором складає 1 734 722 235,15 грн.

Згідно з п. 2.2. Договору гарантії №Б/Н від 14.02.2022 Гарант зобов`язаний сплатити Бенефіціару (Позивачу) розмір гарантії у випадку невиконання або неналежного виконання Принципалом своїх зобов`язань за Основним договором (Договором купівлі-продажу).

За приписами п 2.3. Договору гарантії №Б/Н від 14.02.2022 обов`язок Гаранта щодо сплати розміру гарантії наступає на п`ятий день з моменту отримання вимоги Бенефіціара (за наявності умов, передбачених п. 2.2.).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд» направило Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вілардо» вимогу щодо сплати розміру гарантії.

Сторони Договору гарантії №Б/Н від 14.02.2022 визнають, що вимога Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд» щодо сплати розміру гарантії залишилась без задоволення.

Стосовно позову ТОВ «Євроенерготрейд» про стягнення розміру гарантії та зустрічного позову ТОВ «Фінансова компанія «Вілардо» про визнання недійсним Договору гарантії №Б/Н від 14.02.2022 суд зазначає наступне.

Обгрунтовуючи свою вимогу щодо стягнення розміру гарантії Товариство з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд» зазначає, що умови для виплати за Договором гарантії №Б/Н від 14.02.2022 настали, оскільки принципал - Приватне акціонерне товариство «Концерн Стирол» не виконало зобов`язання щодо передачі газу за Договором купівлі-продажу газу від 14.02.2022.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вілардо» заперечує проти задоволення позову, оскільки на думку останнього Договір гарантії №Б/Н від 14.02.2022 підписано представником з перевищенням його повноважень. Про недійсність Договору гарантії Б/Н від 14.02.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю «Вілардо» заявило вимогу у зустрічному позові.

Виходячи з аналізу статей 203, 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу.

У статті 204 Цивільного кодексу України закріплено презумпцію правомірності правочину та зазначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Наведене означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки це не буде спростовано, зокрема на підставі судового рішення.

Враховуючи викладене, особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести на підставі належних і допустимих доказів, в тому числі пояснень сторін і письмових доказів, наявність обставин, які вказують на наявність обставин, передбачених статтями 203, 215 ЦК України.

Як вбачається з Договору гарантії №Б/Н від 14.02.2022 з боку гаранта - Товариства з обмеженою відповідальністю «Вілардо» його підписано представником - Бердичевським Олександром Валерійовичем.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вілардо» зазначає, що представник діяв з обмеженням повноважень, оскільки загальні збори товариства не надавали згоду на укладення зазначеного правочину.

Так, за Договором гарантії №Б/Н від 14.02.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вілардо» взяло на себе зобов`язання щодо виплати розміру гарантії у сумі 1 734 722 235,15 грн.

Як вбачається зі статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вілардо» та відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань розмір статутного капіталу вказаної компанії складає 5 001 000,00 грн.

Тобто, розмір зобовязань, які на себе взяло Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вілардо» за Договором гарантії №Б/Н від 14.02.2022 більш ніж у 346 разів перевищує розмір статутного капіталу зазначеного товариства.

Згідно з частиною 2 статті 44 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» рішення про надання згоди на вчинення правочину, якщо вартість майна, робіт або послуг, що є предметом такого правочину, перевищує 50 відсотків вартості чистих активів товариства відповідно до останньої затвердженої фінансової звітності, приймаються виключно загальними зборами учасників, якщо інше не передбачено статутом товариства.

Зважаючи на вищевикладене, Договір гарантії №Б/Н від 14.02.2022 є значним правочином у розумінні статті 44 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», а згоду на його укладення повинні надавати загальні збори Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вілардо».

У матеріалах справи №911/1918/24 відсутнє рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вілардо» які б уповноважували Бердичевського Олександра Валерійовича.

Відповідно до статті 241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

У матеріалах справи №911/1918/24 відсутні докази того, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вілардо» здійснювали схвалення правочину чи прийняли його до виконання.

Зокрема, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вілардо» не зверталась щодо оплати послуг гаранта, що передбачено п. 3.1. Договору фінансової гарантії №Б/Н від 14.02.2022.

У постанові Верховного Суду від 30.09.2021 у справі №916/3583/20, вказано, що з огляду на положення статей 92, 241 ЦК України вчинення правочину органом (посадовою особою) юридичної особи з перевищенням наданих йому повноважень може бути підставою для недійсності такого правочину лише за умови обізнаності контрагента про наявність відповідного обмеження повноважень (коли він знав чи за всіма обставинами не міг не знати про такі обмеження), а також відсутності подальшого схвалення правочину.

Отже, обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи набуває юридичної сили для третьої особи в тому випадку, якщо саме вона, ця третя особа, вступаючи у відносини з юридичною особою та укладаючи договір, діяла недобросовісно або нерозумно, зокрема, достеменно знала про відсутність у виконавчого органу товариства необхідного обсягу повноважень або повинна була, проявивши принаймні розумну обачність, знати про це.

Таким чином, позов про визнання недійсним відповідного правочину може бути задоволений у разі доведеності юридичною особою (позивачем) у господарському суді тієї обставини, що її контрагент знав або повинен був знати про наявні обмеження повноважень представника цієї юридичної особи, але, незважаючи на це, вчинив з ним оспорюваний правочин (що не отримав наступного схвалення особи, яку представляють).

У той же час, обмеження на укладення Угоду визначені законом, а отже, відповідач про них знав або зобов`язаний був знати.

Зважаючи на вищевикладене, Договір гарантії №Б/Н від 14.02.2022 підлягає визнанню недійсним, оскільки його укладено представником, який діяв із перевищенням своїх повноважень.

Отже, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вілардо» про визнання недійсним Договору гарантії №Б/Н від 14.02.2022.

За змістом статей 626, 627, 629 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору; договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами частини першої статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Зважаючи на те, що договір гарантії №Б/Н від 14.02.2022 визнано судом недійсним, будь-які вимоги за ним, у тому числі і вимога Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд» про стягнення коштів за вказаним договором гарантії.

У зв`язку з цим, Господарський суд Київської області прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вілардо» про стягнення 1 734 722 235,15 грн. - розміру гарантії.

Стосовно вимоги ПрАТ «Концерн Стирол» до ТОВ «Євроенерготрейд» про визнання недійсним Договору купівлі-продажу газу від 14.02.2022 та зустрічної вимоги ТОВ «Євроенерготрейд» до ПрАТ «Концерн Стирол» про передачу газу.

Приватне акціонерне товариство «Концерн Стирол» у рамках даної справи №911/1918/24 заявило позов третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору, у якому просило визнати недійсним Договір купівлі-продажу газу від 14.02.2022. Як підставу для недійсності вказаного правочину Приватне акціонерне товариство «Концерн Стирол» зазначає, що Договір купівлі-продажу газу є недійсним в силу закону, оскільки місце реєстрації однієї із сторін зазначеного правочину є тимчасово окупована територія - місто Горлівка Донецької області.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд» подало зустрічний позов на позов третьої особи із самостійними вимогами, у якому просить вилучити у Приватного акціонерного товариства «Концерн Стирол» та передати Товариству з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд» природний газ в обсязі 125 664,807 тис. куб.м. (сто двадцять п`ять мільйонів шістсот шістдесят чотири тисячі вісімсот сім кубічних метрів) за Договором Договором купівлі-продажу природного газу від 14.02.2022 №Б/Н.

Тобто, у вказаному зустрічному позову Товариство з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд» просить суд про примусове виконання Договору купівлі-продажу газу від 14.02.2022.

Оцінивши доводи Приватного акціонерного товариства «Концерн Стирол» щодо недійсності, Господарський суд Київської області вважає їх необгрунтованими виходячи з наступного.

Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» здійснення господарської діяльності юридичними особами, фізичними особами - підприємцями та фізичними особами, які провадять незалежну професійну діяльність, місцезнаходженням (місцем проживання) яких є тимчасово окупована територія, дозволяється виключно після зміни їхньої податкової адреси на іншу територію України.

Правочин, стороною якого є суб`єкт господарювання, місцезнаходженням (місцем проживання) якого є тимчасово окупована територія, є нікчемним. На такі правочини не поширюється дія положення абзацу другого частини другої статті 215 Цивільного кодексу України.

Тобто, Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (у редакції, яка діяла станом на дату укладення Договору купівлі-продажу газу від 14.02.2022) визначав, що правочин який укладено з юридичною особою місцемзнаходження якої є тимчасово окупована територія є нікчемним (недійсним в силу закону).

Згідно з статтею 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (у редакції, яка діяла станом на дату укладення Договору купівлі-продажу газу від 14.02.2022) для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: 1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; 2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; 3) надра під територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини, і повітряний простір над цими територіями.

Адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України збігається із суходільним адміністративним кордоном між Автономною Республікою Крим та Херсонською областю.

На адміністративній межі між тимчасово окупованою територією та іншою територією України запроваджується тимчасовий прикордонний контроль.

Відтак, частина 1 статті 13 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» застосовується виключно до окупованих територій, визначених статтею 3 цього Закону.

Як вбачається із статті 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» станом на дату укладення Договору купівлі-продажу газу від 14.02.2022 положення про нікчемність договорів із суб`єктами господарювання, місцезнаходження яких є тимчасово окупована територія стосувались виключно суб`єктів господарювання із Автономної республіки Крим, заборона на укладання договорів із юридичними особами місцезнаходженням яких була Донецька область у вказаному законі відсутні.

Таким чином, відсутні підстави для визнання недійсним договору купівлі-продажу газу, а тому Господарський суд Київської області дійшов висноку про відмову у задоволенні позову третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору - ПрАТ «Концерн Стирол» про визнання недійсним договору.

Оцінюючи зустрічний позов ТОВ «Євроенерготрейд» щодо передачі газу, Господарський суд Київської області зазначає наступне

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичай ставляться.

У ст. ст. 3, 6, 203, 626, 627 Цивільного кодексу України визначено загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору, свободи договору, та сформульовано загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Як предмет договору цивільно-правова теорія розуміє необхідні за цим договором дії, що призводять до бажаного для сторін результату, тобто такий результат визначає, про що саме домовилися сторони.

У розумінні положень цивільного законодавства договір спрямований на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, тобто виникнення цивільного правовідношення, яке у свою чергу, може включати певні права та обов`язки, виконання яких призводить до бажаного для сторін результату.

Статтею 629 Цивільного Кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин 1, 4 статті 631 Цивільного Кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Стаття 610 Цивільного Кодексу України та частина 1 статті 612 Цивільного Кодексу України передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 530 Цивільного Кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Належним є виконання зобов`язання, яке прийняте кредитором і в результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання.

Як уже встановлено вище та не заперечується сторонами, пунктом 3.2. Договору купівлі-продажу газу від 14.02.2022 визначено, що право власності на Газ переходить до Покупця з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі Газу.

Відповідно до п. 3.5. Договору купівлі-продажу газу від 14.02.2022 Акт приймання-передачі газу підписується сторонами протягом 5 робочих днів з моменту укладення цього Договору за адресою, яка визначена як адреса для листування з Продавцем.

Відтак, Акт приймання передачі-газу за Договором купівлі-продажу газу повинен був бути підписаний не пізніше 22.02.2022.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд» зверталось до Приватного акціонерного товариства «Концерн Стирол» із вимогою передати газ/підписати акт приймання-передачі газу, однак вказані вимоги залишились без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного Кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Цивільного Кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За приписами п. 5 ч. 2 ст. 16 Цивільного Кодексу України примусове виконання обов`язку в натурі є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Під час вирішення спору, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права способам, що встановлено чинним законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення.

Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам необхідно зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. Так, у рішенні від 15.11.1996 у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголосив, що зазначена норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, передбачених Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені у правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дали би змогу компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції та надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасниці Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, ЄСПЛ акцентував, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, передбачених національним правом.

Як ефективний необхідно розуміти такий спосіб, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Зазначений спосіб захисту (примусове виконання обов`язку в натурі) застосовується в зобов`язальних правовідносинах у випадках, коли особа зобов`язана вчинити певні дії щодо позивача, але відмовляється від виконання цього обов`язку чи уникає його. Стосується він, зокрема, невиконання обов`язку сплатити кошти за виконану роботу, надані послуги, передати річ кредитору (за договорами купівлі-продажу, міни, дарування з обов`язком передати річ у майбутньому), виконати роботи чи надати послугу за відповідним договором.

Умовами Договору купівлі-продажу газу від 14.02.2022 визначено, що право власності на Газ переходить до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд» з моменту підписання сторонами відповідного акту приймання-передачі Газу.

Тобто, Приватне акціонерне товариство «Концерн Стирол» взяло на себе обов`язок щодо передачі Товариству з обмеженою відповідальністю «ЄВРОЕНЕРГОТРЕЙД» природного газу, однак ухиляється від такої передачі та підписання документів, який засвідчує перехід права власності від Продавця до Покупця.

Зважаючи на те, що п. 3.2. Договору купівлі-продажу газу від 14.02.2022 визначено, що право власності на товар переходить до Покупця з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі газу, вказаний акт є зовнішньою формою виразу юридично значимої дії, і підтверджує факт виконання відповідачем свого зобов`язання щодо передачі товару газу.

На момент ухвалення рішення суду у справі №911/1918/24, Приватне акціонерне товариство «Концерн Стирол» не виконало своїх зобовязань щодо передачі газу.

Отже, на думку Господарського суду Київської області вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд» має право вимагати вилучення Приватного акціонерного товариства «Концерн Стирол» спірного газу та його передачі Товариству з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд».

Згідно з ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними у розумінні ч.1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно з ч.2 ст.76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як визначено ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку про відмову у задоволенні первісного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вілардо» про стягнення заборгованості у зв`язку з задоволенням зустрічного позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вілардо» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд» про визнання договору гарантії недійсним. Вимоги за позовом третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору ? Приватного акціонерного товариства «Концерн Стирол» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд» про визнання договору купівлі-продажу недійсним не підлягають задоволенню, зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд» до Приватного акціонерного товариства «Концерн Стирол» про передачу майна підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України понесені позивачем за зустрічним позовом (відповідачем за первісним позовом) витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача за зустрічним позовом (позивача за первісним позовом) в повному обсязі в сумі 3 028,00 грн.; понесені позивачем за зустрічним позовом (до третьої особи самостійними вимогами на предмет спору) витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача за зустрічним позовом (третю особу з самостійними вимогами на предмет спору) в повному обсязі в сумі 3 028,00 грн.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 79, 129, 233, 236-241, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні первісного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вілардо» про стягнення 1 734 722 235,15 грн. заборгованості відмовити повністю.

2. Зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вілардо» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд» про визнання недійсним Договору гарантії №Б/Н від 14.02.2022 задовольнити повністю.

3. Визнати недійсним Договір гарантії №Б/Н від 14.02.2022, який укладено між Товариством з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вілардо».

4. У задоволенні позову третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору ? Приватного акціонерного товариства «Концерн Стирол» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд» про визнання недійсним Договору купівлі-продажу відмовити повністю.

5. Задовольнити зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд» до Приватного акціонерного товариства «Концерн Стирол» про передачу майна.

6. Вилучити у Приватного акціонерного товариства «Концерн Стирол» (84610, Донецька область, м. Горлівка, вул. Горлівської дивізії, 10 ) та передати на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд» (08131, Київська область Бучанський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Київська, 34-А, ) природний газ в обсязі 125 664 807 куб.м (сто двадцять п`ять мільйонів шістсот шістдесят чотири тисячі вісімсот сім кубічних метрів) за Договором купівлі-продажу природного газу від 14.02.2022 року № Б/Н.

7. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд» (08131, Київська область Бучанський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Київська, 34-А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вілардо» (08130, Київська область, Бучанський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Велика Кільцева, 4-Б, каб. 210, ) 3 208,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

8. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Концерн Стирол» (84610, Донецька область, м. Горлівка, вул. Горлівської дивізії, 10 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд» (08131, Київська область Бучанський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Київська, 34-А, ) 3 028,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

9. Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.Ю. Кошик

повний текст рішення складено 07.08.2024 року