СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
23 липня 2024 року м. Харків Справа № 917/1095/23
Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Гребенюк Н.В., суддя Мартюхіна Н.О.,
за участю секретаря судового засідання: Фурсової А.М.
за участю представників сторін:
від позивача не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду в режимі відеоконференції
заяву Акціонерного товариства "Вепр", м. Полтава про відшкодування судових витрат на правову допомогу (вх.№9175 П/2 від 10.07.2024)
у справі №917/1095/23
за позовом Акціонерного товариства "Вепр", м.Кременчук, Полтавська область,
до Акціонерного товариства "Полтаваобленерго", м.Полтава,
про визнання недійсним та скасування рішення,
Акціонерним товариством "Вепр" до Господарського суду Полтавської області подано позовну заяву про визнання недійсним та скасування рішення АТ "Полтаваобленерго", оформленого протоколом комісії з розгляду акта про порушення №00002257 від 10.12.2020.
Рішенням Господарського суду Полтавської області від 29.01.2024 позов задоволено. Визнано недійсним та скасовано рішення комісії Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" з розгляду акта про порушення, оформлене протоколом №00002257 від 10 грудня 2020 року. Стягнуто з Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (вул.Старий Поділ, 5, м.Полтава, Полтавська область, 36022, ) на користь Акціонерного товариства "Вепр" (вул. Київська 64, м.Кременчук, Полтавська область, 39631, код ЄДОРПОУ 03118216) витрати на сплату судового збору в розмірі 2 684,00 грн.

Акціонерне товариство "Полтаватеплоенерго" не погодилось з рішенням Господарського суду Полтавської області та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило суд: поновити пропущений строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Полтавської області від 29.01.2024 у справі №917/1095/23; задовольнити апеляційну скаргу та скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 29.01.2024 у справі №917/1095/23 за позовом АТ "Вепр" до АТ "Полтаватеплоенерго" про визнання недійсним та скасування рішення АТ "Полтаватеплоенерго", оформлене протоколом комісії з розгляду акта про порушення №00002257 від 10.12.2020; стягнути з АТ "Вепр" на користь АТ "Полтаватеплоенерго" витрати на оплату судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 10.07.2024 у справі №917/1095/23 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Полтавської області від 29.01.2024 у справі №917/1095/23 залишено без змін.

10.07.2024 Акціонерне товариство "Вепр" звернулось до Східного апеляційного господарського суду із заявою про відшкодування судових витрат на правову допомогу, у якій просить прийняти додаткове рішення, яким стягнути з АТ "Полтаваобленерго" 15 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції.

11.07.2024 від АТ "Вепр" надійшла заява про долучення доказів направлення заяви про відшкодування судових витрат разом з додатками на адресу АТ "Полтаваобленерго".

Відповідно до статті 244 ГПК кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.07.2024 прийнято заяву Акціонерного товариства "Вепр" про відшкодування судових витрат на правову допомогу до розгляду; розгляд заяви призначено на 23.07.2024 о 15:00 год; встановлено відповідачу строк для подання пояснень, заперечень на заяву про відшкодування судових витрат на правову допомогу з доказами надсилання їх копії заявнику до 22.07.2024 (кінцева дата для надходження безпосередньо до суду); доведено до відома сторін у справі, що нез`явлення у судове засідання апеляційної інстанції їх представників не перешкоджає розгляду заяви.

Розпорядженням заступника керівника апарату суду від 19.07.2024 у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Здоровко Л.М., яка входила до складу колегії суддів, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №917/1095/23.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.07.2024 для розгляду справи визначено колегію у складі: головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Гребенюк Н.В., суддя Мартюхіна Н.О.

22.07.2024 через підсистему "Електронний суд" від Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.

Як зазначає відповідач, сума витрат в розмірі 15 000,00 грн не відповідає критеріям реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності, обґрунтованості та необхідності) розумності їх розміру (розмір гонорару є завищеним).

В обгрунтування наводить наступні доводи:

- під час підготовки заяв по суті (відзиву на апеляційну скаргу) адвокату Гуйвану П.Д. були відомі обставини справи;

- правове регулювання правовідносин сторін по справі не потребувало додаткового вивчення;

- не було необхідності додатково вивчати матеріали справи, збирати додаткові докази в рамках підготовки заяви по суті у справі №917/1095/23;

- адвокат Гуйван П.Д. неодноразово брав участь у судових засіданнях у справах за участі АТ "Полтаваобленерго" щодо стягнення вартості необлікованої електричної енергії та щодо визнання недійсним і скасування протоколу засідання комісії з розгляду акта про порушення, тому він обізнаний із законодавством, яке регулює вказані відносини, що підтверджується заявами по суті у справах №917/911/23, №917/485/21, №917/485/23, №917/841/21, №917/979/22 та заявами про ухвалення додаткового рішення, де брав участь адвокат;

- адвокат Гуйван П.Д. є кандидатом юридичних наук, заслуженим юристом України, тривалий час працював у АТ "Полтаваобленерго", про що вказано у заяві АТ "Вепр" про винесення додаткового рішення.

Відповідач зауважує, що перелік адвокатських послуг який міститься в акті приймання - передачі наданих послуг до Договору про надання допомоги адвоката від 20.04.2024 є завищеним, не може займати 138 годин робочого часу досвідченого адвоката, а відтак розмір гонорару не є співмірним та реальним.

Зважаючи на вказані обставини, представник АТ "Полтаваобленерго" зазначає, що підготовка до справи та оформлення заяви по суті (відзиву на апеляційну скаргу) не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи для адвоката, тому заявлені представником позивача 138 годин часу, витрачених на виконання робіт по акту приймання передачі наданих послуг по договору про надання допомоги адвоката від 20.04.2024, не є такими, що відповідають дійсності.

На підставі вищевикладеного, представник відповідача вважає заявлений розмір гонорару неспівмірним до обсягу виконаної адвокатом позивача роботи, просить розмір судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №917/1095/23 зменшити до 2500,00 грн, що узгоджується із правовою позицією Верховного Суду у справах №923/567/17 (п. 5.4.9 постанови суду касаційної інстанції), №910/15944/17.

У призначене судове засідання з розгляду заяви про відшкодування судових витрат на правову допомогу представники АТ "Вепр" не з`явились.

До початку судового засідання, 23.07.2024 через підсистему "Електронний суд" від адвоката Гуйвана П.Д. надійшов документ з назвою "Виступ адвоката Гуйвана П.Д. на апеляційному засіданні з розгляду питання про відшкодування витрат на допомогу адвоката, понесених у апеляційному процесі за скаргою АТ "Полтаваобленерго" у справі №917/1095/23", у якому адвокат позивача просить здійснити розгляд заяви без участі представників.

Фактично у заяві від 23.07.2024 представником позивача викладені заперечення на клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги АТ "Полтаваобленерго" від 22.07.2024.

В своїх запереченнях позивач не погоджується з позицією відповідача, зазначає, що юридичний досвід у галузі права, науковий ступінь, не можуть бути підставою для зменшення його гонорару як адвоката при розгляді судової справи.

Окремо звертає увагу суду, що у договорі про надання правової допомоги визначено фіксований гонорар у сумі 15 000, 00 грн та зазначення адвокатом в акті виконаних робіт часу, витраченого ним на надання правової допомоги у суді апеляційної інстанції, ніяк не впливає на винагороду, передбачену договором.

З огляду на це, вважає заперечення відповідача необгрунтованими. Зазначає, що з питання витрат на правову допомогу адвоката за скаргою АТ "Полтаваобленерго" на рішення місцевого господарського суду (АТ "Полтаваобленерго" - ініціатор апеляційного процесу) жодних аргументів у вигляді передбачених законодавством заперечень та доказів з боку відповідача, які б доводили неспівмірність витрат, не було надано під час апеляційного перегляду справи.

Вважає заявлені витрати у сумі 15 000,00 грн на правову допомогу обгрунтованими і такими, що підлягають стягненню з АТ "Полтаваобленерго".

23.07.2024 представник відповідача приєднався до судового засідання з використанням системи відеоконференцзв`язку.

Враховуючи, що явка учасників справи не визнавалась судом обов`язковою, неприбуття у судове засідання представників інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви, про що сторони були повідомлені ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.07.2024, судова колегія дійшла висновку про розгляд заяви в даному судовому засіданні.

Розглянувши заяву позивача про відшкодування судових витрат на правову допомогу, судова колегія зазначає таке.

Згідно зі статтею 123 ГПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 ГПК України).

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України):

- подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи;

- зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

Разом з тим, згідно зі статтею 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

На підтвердження понесених Акціонерним товариством "Вепр" витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції представником позивача надано: Договір на надання допомоги адвоката від 20.04.2024 та Акт приймання-передачі наданих послуг від 09.07.2024 до Договору про надання допомоги адвоката від 20.04.2024.

Так, з метою надання правової допомоги, пов`язаної із захистом своїх прав та інтересів між Акціонерним товариством "Вепр" (Клієнт за договором) та адвокатом Гуйваном П.Д. (адвокат за договором) укладений договір про надання правової допомоги від 20.04.2024.

Відповідно до п.1 договору Клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надати Клієнтові юридичну допомогу щодо ведення його юридичної справи №917/1095/23 стосовно апеляційного перегляду рішення Господарського суду Полтавської області від 29.01.2024 за позовом АТ "Вепр" про визнання недійсним і скасування неправомірного рішення АТ "Полтаваобленерго", оформленого протоколом комісії №00002257 від 10.12.2020. Участь адвоката у даних справах оформлюється адвокатським ордером або довіреністю, яку Клієнт видає Адвокату.

Згідно з умовами п.3 Договору вартість послуг з договору у судах першої інстанції визначається, виходячи із складності справи і встановлюється у розмірі 15 000,00 грн. Оплата здійснюється після проведення судового засідання Східного апеляційного господарського суду.

Строк дії даного договору встановлюється у три роки від дати початку його дії. Початок дії договору визначено відповідно до правила п.3 даного договору (п.9 Договору).

09.07.2024 між Акціонерним товариством "Вепр" та адвокатом Гуйван П.Д. підписано Акт приймання-передачі наданих послуг від 09.07.2024 до Договору про надання допомоги адвоката від 20.04.2024, згідно умов якого Адвокат надав, а Клієнт прийняв юридичні послуги щодо вивчення відповідного законодавства, аналізу національної та європейської судової практики, обґрунтування та підготовлення документів та участі у апеляційному перегляді рішення у справі №917/1095/23 за позовом АТ "Вепр" до АТ "Полтаваобленерго" про визнання недійсним рішення оператора системи, оформленого протоколом №00002257 від 10.12.2020 про стягнення донарахованих сум в розмірі 624 000,00 грн.

Відповідно до п.1 Акту приймання-передачі наданих послуг від 09.07.2024 (далі - Акт) обсяг і вартість послуг за цими договорами встановлюється в розмірі вартості фактично наданих послуг і оцінюються сторонами у 15000,00 (п`ятнадцять тисяч) гривень.

Пунктом 2 Акту сторони погодили, що обсяг виконаних робіт Адвокатом за даним договором становить 138 годин витраченого часу.

В Акті міститься перелік наданих юридичних послуг, відповідно до якого адвокатом здійснено:

- детальне вивчення матеріалів, що посвідчують аргументи апелянта стосовно можливого застосування при розрахунку суми необліково спожитої електроенергії договірної потужності; віднайдена та залучена до матеріалів справи відповідна правова позиція Регулятора з даного питання;

- аналіз чинного законодавства в електроенергетиці, дослідження практики проведення технічних перевірок та контрольних оглядів точки обліку; детально вивчений характер господарських відносин між АТ "Полтаваобленерго" та АТ "Вепр" з приводу організації виконання договору про розподіл електричної енергії від 1 грудня 2020 року; детально та прискіпливо вивчені матеріали щодо нормативного регулювання порядку визначення рівня споживаної потужності споживача та режиму його електропостачання.

- проведена велика науково-прикладна робота стосовно спростування тез апелянта.

- ретельно обґрунтоване положення про незастосування у протоколі АТ "Полтаваобленерго" за результатами розгляду акта про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії про відповідальність за порушення обліку реактивної енергії; приділено увагу дослідженню правового застосування ст.98 та 101 ГПК України, встановлено, що висновок експерта, на який посилається апелянт, не є належним доказом у судовому процесі в силу прямого припису закону.

- детально та прискіпливо вивчені матеріали щодо нормативного регулювання порядку визначення рівня споживаної потужності споживача і режиму його електроспоживання.

Доведено неправомірність посилання апелянта на необхідність застосування у господарському судочинстві тих підходів, які притаманні кримінальному судочинству.

- підготовлено і направлено до апеляційного суду низку процесуальних сутнісних документів: відзив на апеляційну скаргу на 16 аркушах; заяву про відшкодування судових витрат; участь у судових засіданнях в апеляційному суді.

Всього адвокатом витрачено на вивчення і підготовку матеріалів надання правової допомоги клієнту упродовж апеляційного судової провадження 138 годин.

Отже, позивачем надано докази на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 15 000,00 грн.

З приводу заяви відповідача про зменшення заявленого позивачем розміру витрат на професійну правничу допомогу до 2500,00 грн, колегія суддів зазначає таке.

Згідно з п. 5 ст.126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до приписів ч. 6 ст.126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У розумінні положень ч. 5 ст.126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (аналогічну правову позицію викладено зокрема в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28.09.2021 у справі №918/1045/20).

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 ГПК України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що їх розмір, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та постанові Верховного Суду від 24.10.2019 у справі №905/1795/18.

Також відповідно до правової позиції, викладеної у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, за змістом п.1 ч.2 ст.126, ч.8 ст.129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.126 ГПК України).

З матеріалів справи вбачається, що адвокатом позивача у суді апеляційної інстанції надано наступні юридичні послуги: складений об`ємний за розміром відзив на апеляційну скаргу; надано до суду додаткові заперечення від 20.05.2024 на пояснення АТ «Полтаваобленерго»; представник позивача брав участь у судових засіданнях 22.05.2024 та 10.07.2024.

Проаналізувавши зміст заяв по суті справи, які надані до суду апеляційної інстанції, а також виступ адвоката під час судових засідань, судова колегія дійшла висновку, що адвокатом дійсно проаналізовано велику кількість нормативно-правових актів, які регулюють відносини сторін у сфері постачання електричної енергії.

Тобто, перелік юридичних послуг, який міститься в акті виконаних робіт, співпадає з тим переліком послуг, який дійсно був наданий адвокатом у суді апеляційної інстанції з розгляду справи №917/1095/ 23.

Разом із цим, судова колегія звертає увагу, що в акті наданих послуг адвокатом включено у розрахунок складання заяви про розподіл судових витрат.

У постанові від 02.04.2024 у справі №910/9714/22 об`єднана палата КГС ВС зазначила, що заява про ухвалення додаткового рішення є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню.

Враховуючи правову позицію об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, судова колегія не враховує заяву про розподіл судових витрат складену адвокатом Гуйваном П.Д. як окремий вид юридичної послуги, який підлягає відшкодуванню.

Проте, проаналізувавши надані позивачем в обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу документи, здійснивши аналіз доводів заявника, а також співмірності заявленого останнім розміру витрат на правничу допомогу із складністю справи та виконаним адвокатом обсягом робіт, колегія суддів вважає, що заявлені витрати на суму 15 000,00 грн, понесені під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції, є підтвердженими, співмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг (з огляду на обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду документів, їх значення для вирішення спору), відповідають критерію розумності їх розміру.

З приводу посилань представника АТ "Полтаваобленерго", що сума заявлена представником позивача до стягнення за правничу допомогу у суді апеляційної інстанції є завищеною з огляду на те, що під час апеляційного перегляду адвокату позивача не потрібно було вивчати додаткові матеріали, збирати нові докази, вивчати законодавство судова колегія зазначає про таке.

Справи у спорах, з приводу оскарження дій операторів системи, оскарження актів про порушення споживачами користуванням засобами обліку електричної енергії відносяться до спорів підвищеної складності, що обумовлено необхідністю дослідження значного кола обставин та норм чинного законодавства (як загального так і спеціального), якими сторони обґрунтовують власні позиції у справі.

Зміст поданого відзиву на апеляційну скаргу свідчить, що робота адвоката позивача виконана належним чином, а зазначені документи містять належне обґрунтування його доводів, які в подальшому були покладені в основу прийнятого апеляційним господарським судом рішення.

На думку судової колегії предмет та підстави позову в даній справі зумовлюють необхідність та фактичну наявність значного обсягу виконаної адвокатом роботи з метою правильної кваліфікації правовідносин, що склались між сторонами в даній справі, у зв`язку із чим заявлені до стягнення адвокатські витрати відповідають критерію реальності, розумності їх розміру та співмірністю із складністю цієї справи.

Твердження відповідача, про наявність значного досвіду роботи у адвоката позивача у сфері енергетики як підставу для зменшення його гонорару при розгляді судової справи №917/1095/23 не приймаються Східним апеляційним господарським судом, з огляду на останню практику Верховного Суду.

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в додатковій постанові від 13 лютого 2024 року у справі №910/12155/22 зазначено, що досвід адвоката взагалі не може бути підставою для зменшення витрат. Твердження «що більш досвідчений адвокат, то менше він має отримувати відшкодування адвокатських витрат» не відповідає принципу розумності.

Щодо порядку обчислення гонорару.

З аналізу норми законодавства, вбачається, що гонорар може встановлюватися у формі або фіксованого розміру або погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 року у справі №922/1964/21, розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому в ст. 627 ЦК України.

У клопотання про зменшення витрат на правову допомогу відповідач вказує, що заявлений адвокатом час, витрачений на виконання робіт по акту приймання передачі наданих послуг по договору про надання допомоги адвоката від 20.04.2024 у розмірі 138 годин, не є дійсним та необхідним, унаслідок чого заявлений розмір гонорару не є співмірним та реальним.

Колегія суддів Східного апеляційного господарського суду звертає увагу, що договором на надання правової допомоги, укладеним між адвокатом та позивачем, встановлений фіксований розмір винагороди у сумі 15 000,00 грн.

Матеріалами справи встановлено, що у заяві про відшкодування судових витрат на правову допомогу, представник позивача просить прийняти додаткове рішення, яким стягнути з АТ "Полтаваобленерго" 15 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції.

Саме лише зазначення учасником справи в акті приймання-передачі наданих послуг від 09.07.2024 часу на надання правничої допомоги не може бути підставою для зменшення таких витрат навіть у разі домовленості між сторонами про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.

Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися із суто формалістичних причин (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 року у справі № 922/1964/21).

У вищезгаданій постанові Велика Палата Верховного Суду також зазначила, що ч. 3 ст.126 ГПК України конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в акті наданих послуг, не визначає.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис чи акт виконаних робіт лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису чи акту на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

Інформація, яка міститься в Акті приймання-передачі наданих послуг від 09.07.2024 до Договору про надання допомоги адвоката від 20.04.2024, зокрема, перелік наданих послуг є достатнім доказом підтвердження виконаних адвокатом робіт/наданих послуг на виконання умов Договору на надання допомоги адвоката від 20.04.2024.

Судова колегія зауважує, що у заяві про зменшення витрат відповідач лише послався на загальні приписи процесуального законодавства та просив зменшити розмір відшкодування витрат на правову допомогу до 2500,00 грн, однак, подаючи відповідну заяву, відповідач не обґрунтував в чому саме полягає неспівмірність витрат та у порушення приписів ст.ст. 73, 74 ГПК України не надав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що заявлений позивачем розмір витрат є неспівмірним із складністю проведеної адвокатом роботи (наданими послугами), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт, є завищеним тощо.

За таких обставин, судова колегія не вбачає правових підстав для задоволення заявленого відповідачем клопотання про зменшення витрат на правову допомогу.

З огляду на наведене, виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності, принципу співмірності та розумності судових витрат, враховуючи всі аспекти та складність справи, суд вважає, що заявлені АТ «Вепр» витрати на правову допомогу відповідають встановленим критеріям та є підтвердженими.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Акціонерного товариства "Вепр" про відшкодування судових витрат на правову допомогу у справі №917/1095/23 задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (вул. Старий Поділ,5, м.Полтава, Полтавська область, 36022, ) на користь Акціонерного товариства "Вепр" (вул. Київська 64, м.Кременчук, Полтавська область, 39631, код ЄДОРПОУ 03118216) 15 000,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок та строки оскарження передбачені статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст додаткової постанови складений 31.07.2024.

Головуючий суддя В.В. Лакіза

Суддя Н.В. Гребенюк

Суддя Н.О. Мартюхіна