ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

"06" серпня 2024 р. Cправа № 902/653/24

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Маслія І.В., розглянувши без виклику сторін за наявними матеріалами в порядку спрощеного позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом:Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" (вул. Олени Теліги, буд. 6, літ. В, м. Київ, 04112)

до:Фізичної особи-підприємця Савицького Олексія Валентиновича ( АДРЕСА_1 )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 )

про стягнення 97433,76 грн.

В С Т А Н О В И В :

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "УНІКА" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до Фізичної особи-підприємця Савицького Олексія Валентиновича про стягнення 97 433,76 грн. страхового відшкодування в порядку суброгації.

Відповідно до витягу з автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.06.2024 дана справа передана на розгляд судді Маслію І.В.

Ухвалою суду від 17.06.2024 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/653/24 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Даною ухвалою залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 , встановлено сторонам строки для вчинення процесуальних дій та задоволено клопотання позивача про витребування доказів.

24.06.2024 до суду від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів у відповідача, оскільки на адвокатський запит відповідач відмовився їх надати.

Ухвалою суду від 25.06.2024 задоволено клопотання позивача про витребування доказів у відповідача.

Підчас перебування судді у відпустці до суду надійшло ряд документів, а саме:

11.07.2024 від Державної податкової служби України надійшли витребувані докази.

15.07.2024 від Пенсійного фонду України надійшов лист яким надано витребувану інформацію.

22.07.2024 від позивача надійшла заява про закриття провадження у справі в зв`язку з сплатою відповідачем заборгованості у розмірі 97 433,76 грн після відкриття провадження у справі та покладення на відповідача судових витрат на підставі ч. 3 ст. 130 ГПК України.

22.07.2024 від відповідача надійшла заява про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, оскільки відсутній предмет спору. В даній заяві поміж іншого відповідач заперечує щодо покладення на нього судових витрат у повному обсязі, зокрема вважає витрати на послуги адвоката завищеними та зазначає про можливість повернення позивачу 50 відсотків сплаченого судового збору на підставі ч.1 ст. 130 ГПК України.

05.08.2024 суддя Маслій І.В. приступив до роботи.

Від позивача 05.08.2024 до суду надійшли заперечення на заяву відповідача щодо не співмірності судових витрат позивача.

Розглянувши заяви сторін, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Так, заява позивача про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України мотивована тим, що в процесі розгляду справи відповідач повністю погасив заборгованість перед позивачем яка була предметом спору по даній справі, що підтверджується платіжним дорученням №140 від 01.07.2024 на суму 97 433,76 грн., з призначенням платежу "Відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП автомобілю н.з. НОМЕР_1 , т.з. Suzuki NEW SX4 по справі №34286".

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що між сторонами відсутній спір щодо стягнення 97 433,76 грн. страхового відшкодування в порядку суброгації.

Відтак провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 2 ч.1 ст. 231 ГПК України.

Положеннями ч.3 ст. 231 ГПК України передбачено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

При винесенні ухвали про закриття провадження у справі судом враховано положення ч.4 ст. 231 ГПК України, згідно якої про закриття провадження у справі суд виносить ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Частиною 3 ст. 130 ГПК України визначено, що якщо позивач не підтримує своїх вимог у наслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Крім того, відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

З огляду на викладене, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до вище зазначених норм ГПК України.

Твердження відповідача про необхідність повернення позивачу 50 відсотків судового збору відповідно до ч.1 ст. 130 ГПК України судом оцінюються критично з огляду на наступне.

Так відповідно до ч.1 ст. 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи заяв позивач та відповідач клопочуть про закриття провадження у справі в зв`язку з відсутністю предмету спору, тому підстави повернення 50 відсотків судового збору відповідно до ч.1 ст. 130 ГПК України відсутні.

Щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн, суд зазначає наступне.

В позовній заяві зазначено, що на день подання позову згідно Договору №1/20ю про надання правничої допомоги та Додатку №1від 29.04.2024 до нього позивач поніс судові витрати на правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн, а попередній орієнтовний розрахунок судових витрат складає 14 250,00 грн.

Отже позивач скористався своїм процесуальним правом та повідомив суд в позовній заяві про подання доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу, понесених під час судового розгляду наявного спору, в межах строків, встановлених частиною 8 статті 129 ГПК України.

В заяві позивача про закриття провадження у справі останній клопоче про стягнення з відповідача понесених витрат на послуги адвоката в розмірі 7000,00 грн., як фактично понесених на день подачі заяви.

Як вбачається з доданого до позовної заяви Договору №1/20ю від 31.12.2020 про надання правничої допомоги укладеного між АБ «Адвокатське бюро Олександра Лисова «Еквіт» та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА», Бюро приймає доручення Клієнта та бере на себе зобов`язання надати Клієнту правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором (п. 1.1.)

Відповідно до п. 4.1 Договору ціна договору складається з вартості юридичних послуг, що зазначаються в додатковій угоді до цього договору. Така угода може бути викладена у формі додатку до договору, який набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками Сторін.

Відповідно до п. 1 Додатку №1 від 29.04.2024 до Договору №1/20ю від 31.12.2020 про надання правничої допомоги Клієнт доручає АБ «Лисов2856 «Еквіт», в особі керуючого бюро, адвоката Білоконь І.В., надати / послуги щодо проведення допустимих законодавством України дій, спрямованих на повернення заборгова ності з боржників Клієнта за цивільним або господарським судочинством. За надання Бюро Клієнтові правової (правничої) допомоги Клієнт платить фіксовану суму гоно рару адвоката у розмірі 7000,00 грн. за надання правової допомоги в суді першої інстанції по кожній справі з переліку, фіксована сума гонорару адвоката сплачується на підставі виставленого Бюро Клієнту рахунку, оплата гонорару здійснюється протягом 5 робочих днів на рахунок Адвокатського Бюро «Лисов2856 «Еквіт» у безготівковій формі», яке в свою чергу має надати правову допомогу в суді першої ін станції по кожній справі з переліку, про що в подальшому звітує Клієнту та надсилає (надає) на його по штову (юридичну) адресу підтверджуючі документи та звіт про виконану роботу.

В матеріалах справи також наявний рахунок №63 від 29.04.2024 на суму 7 000,00 грн; Акт надання послуг №63 від 12.06.2024 на суму 7 000,00 грн, обопільно підписаний та скріплений печатками сторін; платіжна інструкція №4969 від 03.05.2024 на суму 7 000,00 грн, з призначенням платежу "надання правничої допомоги за договором №1/20ю від 31.12.2020 та рахунком №63 від 29.04.2024"; ордер серії АА №1449359 від 12.06.2024 та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія РН № 1639 від 21.05.2019, видане Білоконь Інні Вікторівні.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Зі змісту ч. 3 ст. 123 ГПК України вбачається, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема але не виключно витрати: на професійну правничу допомогу та пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч. 2 цієї ж статті).

Разом з тим, у ст. 130 ГПК України встановлені спеціальні правила, які стосуються окремих випадків розподілу судових витрат.

Частиною 6 статті 130 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини восьмої статті 129 цього Кодексу.

Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Частиною 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19 зазначила, що процесуальним законом не визначено поняття неправильних дій сторони. Разом з тим висновок суду про необхідність покладення судових витрат на сторону, внаслідок неправильних дій якої виник спір, повинен бути належним чином обґрунтованим.

Ураховуючи викладене, а також те, що провадження у справі закрито на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, товариству, яке заявило про стягнення на його користь судових витрат на правничу допомогу, необхідно довести які саме неправомірні дії були вчинені Фізичною особою-підприємцем Савицьким Олексієм Валентиновичем

Як установив суд, предметом спору у справі є вимога про стягнення 97 433,76 грн страхового відшкодування в порядку суброгації.

Позивач зазначає, що саме внаслідок не оплати відповідачем страхового відшкодування в порядку суброгації в добровільному порядку, про суму якого відповідача було повідомлено засобами електронного зв`язку та надано всі документи, позивач був змушений звернутись до суду та поніс судові витрати на правничу допомогу у справі, тоді як цього можна було б уникнути, оскільки зрештою відповідач виконав вимоги позивача і сплатив заборгованість у повному обсязі.

Суд погоджується з твердженням позивача, що спір у справі виник в результаті неправомірних дій саме відповідача, а твердження відповідача щодо не здійснення відповідачем досудового врегулювання спору оцінюється судом критично, оскільки заходи досудового врегулювання спору є не обов`язковими в даній категорії справ відповідно до вимог ГПК України та спростовуються наявними в справі доказами.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язком сторін у господарському процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 статті 126 ГПК України).

Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7 000,00 грн підтверджується наявними в справі доказами.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04), заявник має право на відшкодування витрат у розмірі, який був необхідний та розумний і дійсно понесений (справа "Немайстер проти Австрії), у рішенні "Лавентс проти Латвії" також зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Крім того, у разі встановлення адвокатом та клієнтом фіксованого розміру гонорару детальний опис робіт, виконаних під час надання правової допомоги не потрібен. Даний висновок викладений у постанові Верховного суду по справі №640/18402/19 від 28.12.2020 р.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що розмір судових витрат є обґрунтованим, співмірним зі складністю цієї справи та підтвердженим належними доказами.

Беручи до уваги факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, а також те, що сума зазначених витрат підтверджується матеріалами справи та враховуючи, що позивачем в порядку, визначеному п. 6 ст. 126 ГПК України не доведено неспівмірність заявлених витрат, суд дійшов висновку про необхідність покладення зазначених витрат на позивача в повному обсязі.

Керуючись статтями 42, 74, 126, 130, 129, п.2 ч.1 ст. 231, 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

1. Провадження у справі № 902/653/24 закрити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Савицького Олексія Валентиновича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" (вул. Олени Теліги, буд. 6, літ. В, м. Київ, 04112, ) 2 422,40 грн - судового збору та 7 000,00 грн - витрат на правову допомогу.

3. Видати наказ після набрання ухвалою законної сили.

4. Примірник ухвали надіслати позивачу в зареєстрований електронний кабінет в підситемі ЄСІТС "Електронний суд" іншим учасникам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 07.08.2024.

Суддя Ігор МАСЛІЙ

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - відповідачу ( АДРЕСА_1 )

3 - третій особі ( АДРЕСА_2 )