ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" липня 2024 р. Справа№ 910/3428/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коробенка Г.П.

суддів: Тарасенко К.В.

Кравчука Г.А.

за участю секретаря судового засідання - Огірко А.О.

та представника(-ів) сторін згідно з протоколом судового засідання від 25.07.2024

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 21.03.2024

у справі №910/3428/24 (суддя Чебикіна С.О.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Прогресивні нафтогазові технології"

про вжиття заходів забезпечення позову до його подання

особи, які можуть отримати статус учасника справи Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", Акціонерне товариство "Комерційний банк "Глобус"

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Прогресивні нафтогазові технології" до подання позовної заяви звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення позову, в якій просить суд з метою забезпечення майбутнього позову вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Акціонерному товариству "Комерційний банк "Глобус" здійснювати будь-які виплати на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" за Банківською гарантією №30965 від 25.01.2023 року (забезпечення виконання договору), за якою надано гарантію на суму 532500,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.03.2024 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Прогресивні нафтогазові технології" про застосування заходів забезпечення позову задоволено.

Вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони Акціонерному товариству "Комерційний банк "Глобус" здійснювати будь-які виплати на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" за Банківською гарантією № 30965 від 25.01.2023 року (забезпечення виконання договору), за якою надано гарантію на суму 532 500,00 грн.

Не погодившись із вказаною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.03.2024, у задоволенні заяви про забезпечення позову у справі №910/3428/24 відмовити повністю.

Підставою для скасування ухвали від 03.10.2023 скаржник зазначив, що оскаржувана ухвала є незаконною та необгрунтованою. При цьому скаржник вказав, що постановленням оскаржуваної ухвали місцевим судом фактично вирішено спір до розгляду справи по суті, що суперечить положенням ч. 11 ст. 137 ГПК України. Також апелянт зазначив, що суд, своїми діями фактично позбавив скаржника права на отримання грошових коштів за банківською гарантією, як з підстав неналежного виконання позивачем його договірних зобов`язань, які вже мають місце, так і у зв`язку з окремими порушеннями, які можуть настати у майбутньому, зобов`язання за яким забезпечені гарантією № 30965 від 25.01.2023, яка видана АТ "КБ "ГЛОБУС" на користь ТОВ "Оператор ГТС України". До того ж апелянт стверджує, що звільнення заявника від обов`язку виконання зобов`язань за договором від 07.02.2023 № хоча б і тимчасове, матиме наслідком порушення збалансованості інтересів сторін на користь порушника, а тому задоволення заяви про забезпечення позову порушить принципи розумності, адекватності та збалансованості інтересів сторін.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.04.2024 апеляційну скаргу у справі № 910/3428/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Коробенко Г.П., судді: Тищенко А.І., Яковлєв М.Л.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 11.04.2024, у зв`язку з перебуванням судді Яковлєва М.Л. у відпустці та судді Тищенко А.І. у відрядженні, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/3428/24.

Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.03.2024, справу №910/3428/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: Коробенко Г.П. (головуючий), судді: Кравчук Г.А., Хрипун О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.04.2024 витребувано матеріали справи з суду першої інстанції та відкладено вирішення питання щодо подальшого руху справи.

09.05.2024 матеріали справи №910/3428/24 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому судді.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.03.2024 у справі №910/3428/24 та призначено судове засідання на 13.06.2024.

13.06.2024 через підсистему "Електронний суд" від заявника надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній заперечив доводи викладені в ній, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу місцевого суду - без змін.

Судове засідання призначене на 13.06.2024 не відбулося, у зв`язку перебуванням судді Хрипуна О.О. у відпустці.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 13.06.2024, у зв`язку з перебуванням судді Хрипуна О.О. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/3428/24.

Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.06.2024, справу №910/3428/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: Коробенко Г.П. (головуючий), судді: Кравчук Г.А., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.06.2024 колегія суддів постановила здійснювати розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.03.2024 у справі №910/3428/24 спочатку колегією суддів у складі: Коробенка Г.П. (головуючий, доповідач), судді: Кравчук Г.А., Тарасенко К.В., яка визначена протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.06.2024. Розгляд апеляційної скарги призначено на 23.07.2024.

22.07.2024 через підсистему "Електронний суд" від заявника надійшли додаткові пояснення по справі, до яких долучено додаткові докази, а саме: акт приймання виконаних будівельних робіт №2; акт вартості устаткування до акту № 2 за липень 2024; загальновиробничі витрати на ГРС Богуслав; пiдсумкову вiдомiсть ресурсiв по об`єкту Ремонт пунктів вимірювання витрати газу на ГРС Богуслав; лист №1607-4_24 від 16.07.2024 р; знімок екрана; довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за липень 2024, які, з огляду на приписи частини третьої статті 269 ГПК України, не враховуються колегією суддів під час апеляційного перегляду, оскільки заявником не наведено вагомої причини неподання відповідних доказів у суді першої інстанції.

23.07.2024 через підсистему "Електронний суд" від апелянта надійшли додаткові пояснення у справі.

У судове засідання 25.07.2024 з`явились представники апелянта та заявника та надали пояснення по справі. Представник АТ "КБ "Глобус" в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений шляхом доставки процесуальних документів до Електронного кабінету, що підтверджується довідкою від 25.06.2024.

Відповідно до частини п`ятої статті 6 ГПК України суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - ЄСІТС) у порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про ЄСІТС та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Оскільки явка представників сторін в судове засідання не була визнана обов`язковою, зважаючи на наявні в матеріалах справи докази належного повідомлення АТ "КБ "Глобус" про місце, дату і час судового розгляду, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, серед іншого, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника АТ "КБ "Глобус".

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та надані сторонами пояснення, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 137 ГПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до частини першої статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Забезпечення позову - це вжиття заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача (аналогічний правовий висновок міститься у пункті 8.8 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 у справі № 914/1570/20). Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити тощо.

Позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду або незабезпечення таким рішенням ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення господарського суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Так, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Прогресивні нафтогазові технології" про вжиття заходів забезпечення позову обґрунтована тим, що 20 березня 2024 року ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" звернулося до АТ "КБ "Глобус" із SWIFT-повідомленням про сплату грошової суми за Банківською Гарантією №30965 від 25.01.2023 року в розмірі 532 500,00 грн у зв`язку з неналежним виконання договірних зобов`язань ТОВ "Прогресивні нафтогазові технології".

Однак, заявник не погоджується із зазначеним, оскільки послуги були надані вчасно, послуги є прийнятим та наданими належним чином.

З огляду на вказані обставини заявник вважає, що внаслідок стягнення суми гарантії на підставі вимоги відбудеться грубе порушення прав та інтересів ТОВ "Прогресивні нафтогазові технології", а також втручання у його підприємницьку діяльність.

Предметом майбутнього спору у цій справі будуть вимоги ТОВ "Прогресивні нафтогазові технології" до Акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус" про визнання Банківської гарантії №30965 від 25.01.2023 року, виданої Акціонерним товариством "Комерційний банк "Глобус" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" такою, що не підлягає виконанню.

Також, заявник посилався на те, що майбутні позовні вимоги фактично обумовлені незаконними діями ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" в межах договірних відносин, що свідчить про утруднення виконання або можливе невиконання рішення суду у випадку не застосування заходів забезпечення позову: гарантія буде стягнута на користь ТОВ "Оператор газотранспортної системи України", а її повернення стане неможливою, адже такої процедури ні власне гарантією, ні чинним законодавством не передбачено.

За твердженням заявника імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду у цій справі у разі невжиття таких заходів є високою, адже впродовж судового розгляду цієї справи в умовах надмірної завантаженості судової системи, відповідач зможе стягнути гарантію та відмовитися її повертати за наслідками судового рішення на користь позивача, а отже у такому випадку позивачу доведеться ініціювати ще один тривалий судовий процес.

Я вище було зазначено судом, оскаржуваною ухвалою місцевий суд встановив заборону Акціонерному товариству "Комерційний банк "Глобус" здійснювати будь-які виплати на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" за Банківською гарантією № 30965 від 25.01.2023 року (забезпечення виконання договору), за якою надано гарантію на суму 532 500,00 грн, встановивши, що у випадку невжиття заходів забезпечення позову, гарант може у безспірному порядку перерахувати на користь бенефіціара (ТОВ "Оператор газотранспортної системи України") суму Банківської гарантії, яка є предметом позовних вимог у цій справі, а відтак ефективний захист у даному судовому процесі втрачає свій зміст, оскільки виплата коштів гарантом за Банківською гарантією, яка є предметом позовних вимог за даним позовом, під час розгляду цього спору знівелює значення судового рішення у випадку задоволення позову. У такому випадку для ефективного захисту своїх прав та законних інтересів заявнику необхідно буде ініціювати новий судовий спір про стягнення з бенефіціара безпідставно отриманих грошових коштів (стаття 1212 Цивільного кодексу України).

Однак, колегія суддів не погоджується з наведеним висновком місцевого суду з огляду на таке.

Суд звертає увагу на положення частини 11 статті 137 ГПК України, відповідно до якої не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Отже, позов не може бути забезпечений таким способом, який фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті судом.

Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 06.12.2022 у справі № 918/341/22, від 01.10.2020 у справі №925/1159/19, від 27.12.2019 у справі №914/1852/19.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, предметом імовірного позову ТОВ "ПРОГРЕСИВНІ НАФТОГАЗОВІ ТЕХНОЛОГІЇ", відповідно до тексту заяви про забезпечення позову, є вимога про визнання банківської гарантії № 30965 від 25.01.2023, наданої АТ "КБ "ГЛОБУС" на користь ТОВ "Оператор ГТС України" такою, що не підлягає виконанню.

За змістом ч.1 ст. 546 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), гарантія є видом

забезпечення виконання зобов`язання.

Згідно з ст. 560 ЦК, за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником

(принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до ч. 1. ст. 565 ЦК, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії.

Отже, підставою для пред`явлення вимог до гаранта є порушення принципалом виконання своїх зобов`язань перед бенефіціаром за основним зобов`язанням. Тобто гарант сплачує бенефіціару відповідну суму за гарантією при настанні гарантійного випадку, під яким розуміється невиконання або неналежне виконання принципалом своїх зобов`язань.

При цьому, наявність факту порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією, встановлюється гарантом при настанні так званого гарантійного випадку та розгляді вимоги кредитора про сплату грошової суми, в якій останній повинен вказати, у чому полягає порушення принципалом основного зобов`язання, і, відповідно, гарант здійснює платіж по гарантії лише у випадку невиконання чи неналежного виконання принципалом основного зобов`язання, що забезпечене.

Натомість відсутність такого порушення основного зобов`язання, забезпеченого гарантією може бути, зокрема, підставою для відмови у задоволенні вимог бенефіціара (кредитора) гарантом при розгляді вимоги кредитора про сплату грошової суми за гарантією.

Подібні висновки Верховного Суду викладені у постановах від 16.12.2019 у справі № 910/10808/19 та від 09.02.2023 у справі № 910/4275/22.

При цьому колегія суддів зазначає, що обставина відсутності порушення заявником основного зобов`язання, про що заявляє позивач, не може бути підставою для забезпечення позову шляхом заборони гаранту вчиняти дії щодо виконання банківської гарантії при вирішення спору щодо зобов`язання кредитора (бенефіціара) до гаранта про виплату грошових коштів за банківською гарантією (подібні висновки Верховного Суду викладені у постанові від 18.01.2023 у справі № 910/3334/22).

Таким чином, враховуючи що, і підстави позовних вимог, і підстави заяви щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову є аналогічними, то, надання відповідним підставам оцінки, і здійснення відповідних висновків, що, у даному випадку зробив суд першої інстанції, свідчить про те що суд на етапі вжиття заходів забезпечення позову фактично вирішив спір по суті, чим порушив вимоги частини 11 статті 137 ГПК України.

Судом також враховано посилання апелянта на обставину того, що суд своїми діями фактично позбавив його права на отримання грошових коштів за банківською гарантією, у зв`язку з неналежним виконанням позивачем договору як з підстав неналежного виконання договірних зобов`язань, які вже мають місце, так і у зв`язку із окремими порушеннями, які можуть настати у майбутньому, зобов`язання за яким забезпечені гарантією № 30965 від 25.01.2023, яка видана АТ "КБ "ГЛОБУС" на користь ТОВ "Оператор ГТС України".

Підсумовуючи викладене вище, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції було здійснено неналежну оцінку доводів заявника щодо необхідності вжиття оскаржуваних заходів забезпечення позову та не з`ясовано всі обставини щодо розумності застосування такого заходу, як заборона Акціонерному товариству "Комерційний банк "Глобус" здійснювати будь-які виплати на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" за Банківською гарантією № 30965 від 25.01.2023 року (забезпечення виконання договору), за якою надано гарантію на суму 532 500,00 грн.

Отже, вжиті судом першої інстанції ухвалою від 21.03.2024 (про вжиття заходів забезпечення до подання позовної заяви) у справі № 910/3428/24 заходи забезпечення позову не відповідають вимогам процесуального законодавства щодо розумності, адекватності, збалансованості інтересів сторін, доведеності обставин реальної загрози ефективному захисту порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача у разі невжиття судом заявлених заходів забезпечення позову.

За наведених обставин підстави для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Прогресивні нафтогазові технології" про вжиття заходів забезпечення до подання позову були відсутні, а у її задоволенні належало відмовити.

Відповідно до статей 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 277 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За результатами перегляду даної справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" підлягає задоволенню. Ухвала Господарського суду міста Києва від 21.03.2024 у справі №910/3428/24 підлягає скасуванню, з прийняттям нової ухвали про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Прогресивні нафтогазові технології" про забезпечення позову до подання позовної заяви у справі №910/3428/24.

Судові витрати за розгляд заяви про вжиття заходів забезпечення позову розподіляються за наслідками розгляду справи по суті.

Керуючись ст.ст. 129, 234, 235, 240 267-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" задовольнити.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.03.2024 у справі №910/3428/24 скасувати.

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Прогресивні нафтогазові технології" про вжиття заходів забезпечення позову до його подання відмовити.

Справу передати до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено та підписано 30.07.2024

Головуючий суддя Г.П. Коробенко

Судді К.В. Тарасенко

Г.А. Кравчук