ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" липня 2024 р. Справа №914/3197/23

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя О.В. Зварич

судді І.Б. Малех

І.Ю. Панова,

секретар судового засідання Д.Т. Залуцький,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Майбороди Олександра Миколайовича б/н від 06.05.2024 року (вх. № 01-05/1320/24 від 06.05.2024 року)

на рішення господарського суду Львівської області від 10.04.2024 року (суддя З.П. Гоменюк; повний текст рішення складено 22.04.2024 року)

у справі № 914/3197/23

за позовом: Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Майбороди Олександра Миколайовича (надалі ФОП Майборода О.М.)

про стягнення неустойки за договором оренди нежитлових приміщень у розмірі 499864,49 грн,

за участю:

від позивача: Карасюк М.В. (самопредставництво юридичної особи);

від відповідача: Юркевич Ю.М. адвокат (ордер серії ВС № 1141174 від 01.07.2024 року),

Короткий зміст позовних вимог

25.10.2023 року Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до ФОП Майборода О.М. про стягнення неустойки у розмірі 499864,49 грн, нарахованої внаслідок невиконання відповідачем обов`язку повернути орендодавцю орендоване приміщення після закінчення терміну дії договору оренди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що договір оренди нежитлового приміщення №1 від 01.01.2019 між Дублянською міською радою Жовківського району Львівської області (правонаступником якої є Львівська міська рада, у відповідності до ухвали Львівської міської ради від 29.12.2020р. №7 «Про припинення місцевих рад шляхом приєднання до Львівської міської ради») та ПП Майбородою Олександром Миколайовичем було укладено на строк до 01.01.2022 року. Зважаючи на те, що відповідач не подав заяву про продовження договору оренди у встановлений строк, договір оренди нежитлового приміщення №1 від 01.01.2019 було припинено у зв`язку із закінченням терміну його дії 01.01.2022 року, а відтак у відповідача виник обов`язок повернути орендоване приміщення у зв`язку із закінченням терміну дії договору.

Короткий зміст оскарженого рішення суду першої інстанції

Рішенням господарського суду Львівської області від 10.04.2024 року у справі №914/3197/23 позов Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради задоволено частково. Стягнуто з ФОП Майборода О.М. на користь Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради неустойку за договором оренди №1 від 01.01.2019 у розмірі 416553,72 грн та 6248,30 грн витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору. У решті позовних вимог відмовлено.

В ході розгляду справи суд першої інстанції встановив, що відповідач не дотримав обов`язку щодо своєчасного повернення об`єкта оренди та продовжував ним користуватися після припинення договору оренди №1 від 01.01.2019 року. Згідно з актом приймання-передачі приміщення від 01.01.2019 року орендодавцем є Дублянська міська рада, котра була припинена з 17.06.2022 року. Стороною орендодавця у договорах оренди нежитлових приміщень, які належать до комунальної власності відповідно до ухвали ЛМР №2002 від 17.02.2022 року є позивач. Також встановлено, що рішенням господарського суду Львівської області від 05.09.2023 року у справі №914/3034/22 зобов`язано відповідача повернути позивачу об`єкт оренди. Таким чином, суд прийшов до переконання, що відповідач був належним чином обізнаний про порядок повернення об`єкта оренди згідно з п. 2.4. договору, а матеріалами справи не підтверджено факту звернення відповідача до позивача та/або інших державних органів із заявою (заявами) про роз`яснення порядку повернення орендованого нежитлового приміщення загальною площею 217,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Дубляни, вул. Шевченка, 23а. Суд врахував, що відповідач у строк, встановлений договором, не повернув позивачу об`єкт оренди, що свідчить про правомірність звернення позивача до суду із цим позовом про стягнення неустойки, яка нарахована за період з 18.06.2022 по 21.09.2023. Крім цього, суд встановив, що позивач здійснив нарахування неустойки з урахуванням податку на додану вартість, що суперечить висновкам Верховного Суду в подібних справах про те, що при розрахунку розміру неустойки згідно з ч. 2 ст. 785 ЦК України за неповернення майна з оренди після припинення дії договору найму до її складу не включається податок на додану вартість, який мав би сплачуватися орендарем орендодавцю у випадку правомірного користування майном. Тому позовні вимоги про стягнення неустойки суд задовольнив частково у розмірі 416553,72 грн неустойки, за виключенням із розрахунку позивача сум ПДВ.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з рішенням суду першої інстанції. Вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Зазначає, що до пред`явлення до нього позову у справі № 914/3034/22 його ніхто не повідомляв про необхідність звільнення орендованого приміщення, а також не було повідомлено, кому повинен передати відповідне приміщення за актом приймання-передачі. Він був переконаний, що договір зазнав автоматичної пролонгації і сплачував орендну плату. Заявляє, що не був повідомлений про припинення договору оренди, в матеріалах справи відсутні докази щодо повідомлення відповідача про необхідність та порядок звільнення орендованого приміщення. Зазначає, що у його діях відсутній склад цивільного правопорушення як орендаря у частині своєчасного неповернення об`єкта оренди. Просить рішення господарського суду Львівської області від 10.04.2024 року у справі №914/3197/23 скасувати, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує проти доводів скаржника, вважає апеляційну скаргу безпідставною, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду законним та обґрунтованим. Зокрема, зазначає, що про факт припинення договору сторони погодили в умовах договору. Звертає увагу суду на те, що Закон України «Про оренду державного та комунального майна» прийнятий 03.10.2019 року та набрав чинності, а тому продовження укладеного між сторонами договору здійснювалося з урахуванням вимог нового закону. При цьому, виходячи зі змісту зазначеного Закону, договір підлягав продовженню виключно за результатами проведення аукціону й автоматична його пролонгація була неможливою. Також зазначає, що орендар повинен був звернутися до орендодавця із заявою про продовження договору не пізніше, ніж за три місяці до закінчення строку дії договору оренди, проте відповідач звернувся із порушенням такого строку. Позивач вказує на те, що договір було припинено у зв`язку із закінченням терміну його дії 01.01.2022 року; продовження цього договору не відбулося. Заявляє, що у матеріалах справи відсутні факти звернення відповідача про роз`яснення порядку повернення орендованого приміщення. Просить рішення господарського суду Львівської області від 10.04.2024 року у справі №914/3197/23 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні представник відповідача просив апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.

Представник позивача просив залишити без змін оскаржене рішення суду першої інстанції, апеляційну скаргу - без задоволення.

Обставини справи

Як видно з наявних у справі копій документів, 01.01.2019 року Дублянська міська рада Жовківського району Львівської області (Орендодавець) та ФОП Майборода О.М. (Орендар) уклали договір оренди нежитлового приміщення №1.

Згідно з пунктом 1.1 орендодавець на підставі рішення сесії Дублянської міської ради №60 від 9 жовтня 2018 року передає, а орендар приймає у строкове платне користування нежитлове приміщення, площею 217,7 кв.м., розміщене за адресою: м. Дубляни. вул.Шевченка, 23а, яке належить до комунальної власності Дублянської міської ради для здійснення торгівлі.

Відповідно до пункту 2.1. договору орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору акту приймання-передачі майна.

Пунктом 2.2. договору встановлено, що передача майна в оренду не тягне за собою виникнення в орендаря права власності на це майно. Орендар користується ним протягом строку дії договору оренди.

У відповідності до пункту 2.3. договору у разі припинення цього договору майно повертається орендарем орендодавцеві.

Орендар повертає майно орендодавцю аналогічно порядку, встановленому при передачі майна орендарю за цим договором (пункт 2.4. договору).

Згідно з пунктом 2.5. договору майно вважається поверненим орендодавцю з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі.

Розмір орендної плати за оренду нерухомого майна становить 15991,67 грн без ПДВ на місяць на всю орендовану площу, що становить 10% від експертно-грошової оцінки (пункт 3.1. договору).

Відповідно до пункту 3.2. договору оренда сплачується орендарем незалежно від наслідків його господарської діяльності щомісячно до 25-го числа поточного місяця на рахунок орендодавця.

Згідно з пунктом 3.3. договору орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції.

У відповідності до пункту 3.4. договору орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується орендодавцю відповідно до методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна з урахуванням пені в розмір подвійної облікової ставки Національного банку України на дату нарахування пені від заборгованості за кожен день прострочення, включаючи день оплати.

Відповідно до пункту 3.6. договору орендна плата нараховується орендарю, починаючи з дати підписання акту приймання-передачі. Останнім днем нарахування та сплати орендної плати є дата підписання сторонами акту приймання-передачі при поверненні майна орендодавцеві або дата примусового виселення орендаря.

Пунктом 3.9. договору передбачено, що у разі припинення договору оренди орендар сплачує оренду плату до дня повернення майна за актом приймання-передачі включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи санкції орендарю.

Згідно з пунктом 4.7. договору орендар зобов`язаний у разі припинення або розірвання договору повернути орендодавцеві орендоване майно (в місячний термін) у належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати орендованого майна з вини орендаря.

Пунктом 4.9. договору встановлено, що орендодавець зобов`язується передати орендарю в оренду майно згідно з цим договором за актом приймання-передачі майна, який підписується одночасно з цим договором.

За положеннями до пункту 5.2. договору орендар, який належним чином виконує свої обов`язки за договором оренди, після закінчення терміну договору оренди має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, коли орендоване майно необхідно для потреб його власника.

Відповідно до пункту 6.1. договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Цей договір діє з 01.01.2019 року до 01.01.2022 року (пункт 8.1. договору).

У пункті 8.5. договору передбачено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Зазначені дії оформляються додатковим договором, який є невід`ємною частиною договору.

Згідно з пунктом 8.6. чинність цього договору припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до пункту 8.8. договору припинення або розірвання цього договору не є підставою для відмови від виконання орендарем своїх зобов`язань за цим договором, які не були ним виконанні в період дії договору.

Об`єкт оренди переданий від орендодавця до орендаря у належному стані за актом приймання-передачі від 01.01.2019 року.

12.06.2020 року Кабінет Міністрів України прийняв розпорядження №718-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Львівської області», яким визначив, що до складу новоутворюваної Львівської територіальної громади входять Львівська, Брюховицька, Винниківська, Грибовицька, Грядівська, Дублянська, Зашківська, Лисиничівська, Малехівська, Рудненська, Рясне-Руська територіальні громади.

Ухвалою Львівської міської ради №7 «Про припинення місцевих рад шляхом приєднання до Львівської міської ради» від 29.12.2020 року вирішено припинити шляхом приєднання до Львівської міської ради відповідні місцеві ради, в тому числі Дублянську міську раду.

Пунктом 2 цієї ухвали міської ради встановлено, що Львівська міська рада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків відповідних місцевих рад.

17.06.2022 року в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено записи про державну реєстрацію припинення Дублянської міської ради.

Згідно з пунктом 2.3 «Загальних положень щодо оренди майна Львівської міської територіальної громади», затверджених ухвалою міської ради №591 від 22.04.2021 року, єдиним орендодавцем майна Львівської міської територіальної громади (нежитлові приміщення, єдині майнові комплекси, будівлі) є Управління комунальної власності.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 05.09.2023 року у справі №914/3034/22, яке набрало законної сили, первісний позов Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради до ФОП Майборода О.М. задоволено. Зобов`язано ФОП Майборода О.М. повернути об`єкт оренди, шляхом виселення з нежитлових приміщень, площею 217.7 кв. м., які розміщені за адресою: м.Дубляни, вул. Шевченка,23а. Стягнуто з ФОП Майборода О.М. на користь Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради 2481,00 грн судового збору. У задоволенні зустрічних позовних вимог відмовлено повністю.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 05.09.2023 року у справі №914/3034/22 встановлено наступні обставини:

- 31.05.2022 Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради направило ФОП Майборода О.М. лист №2302-вих-90 від 31.05.2022 з приводу продовження договору оренди нерухомого майна № 1 від 01.01.2019. У листі управління зазначило, що у відповідності до Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 3 жовтня 2019 року № 157-ІХ та Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 № 483, зазначені нормативні акти вимагають, щоб орендар, який має намір продовжити договір оренди подав орендодавцеві заяву про продовження договору оренди не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну дії договору в встановленому порядку. Проте, ФОП Майборода О.М. не виконав вимоги Закону, і відповідно, не дав можливості прийняти позитивне рішення про продовження договору оренди від 01.01.2019 № 1 укладеного на нежитлові приміщення площею 217,7 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Дубляни, вул. Шевченка, 23а, оскільки не подав до УКВ ДЕР ЛМР звернення про продовження договору вчасно, згідно з вимогами закону;

- 23.12.2022 УКВ ДЕР ЛМР видано наказ за №615-О «Про намір передачі майна в оренду шляхом проведення аукціону з умовами за адресою: м. Дубляни, вул. Т. Шевченка, 23-а»;

- договір оренди нерухомого майна № 1 від 01.01.2019, є таким, що припинився 01.01.2022 на підставі закінчення строку, на який його було укладено.

21.09.2023 року ФОП Майборода О.М. здав приміщення загальною площею 217,7 кв.м., а ЛКП «Львівське міжміське бюро технічної інвентаризації» в особі директора Теліпського Юрія Ігоровича прийняло зазначене приміщення в задовільному санітарному та технічному стані, про що сторонами було підписано акт-приймання передачі (а.с.12).

Як вбачається з довідки №4-2302-13658 від 10.10.2023 року заборгованість ФОП Майбороди О.М. (договір 1 від 01.01.2019р., площа 217,7 кв.м) перед Управлінням комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради за період з 01.06.2022 по 01.09.2023 становить 499864,49 грн.

Невиконання зобов`язань з боку відповідача щодо повернення орендованого приміщення у встановлені договором строки слугувало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У цій справі суд встановив, що 01.01.2019 року Дублянська міська рада Жовківського району Львівської області (Орендодавець), правонаступником якої у спірних правовідносинах є позивач, та ФОП Майборода О.М. (Орендар) уклали договір оренди нежитлового приміщення №1, згідно з пунктом 1.1 якого орендодавець на підставі рішення сесії Дублянської міської ради №60 від 9 жовтня 2018 року передав, а орендар прийняв у строкове платне користування нежитлове приміщення, площею 217,7 кв.м., розміщене за адресою: м. Дубляни. вул.Шевченка, 23а, яке належить до комунальної власності Дублянської міської ради для здійснення торгівлі.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (частина 1 статті 530 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

В ході розгляду даної справи встановлено, що 12.06.2020 року Кабінет Міністрів України прийняв розпорядження №718-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Львівської області», яким визначив, що до складу новоутворюваної Львівської територіальної громади входять Львівська, Брюховицька, Винниківська, Грибовицька, Грядівська, Дублянська, Зашківська, Лисиничівська, Малехівська, Рудненська, Рясне-Руська територіальні громади.

Ухвалою Львівської міської ради №7 «Про припинення місцевих рад шляхом приєднання до Львівської міської ради» від 29.12.2020 року вирішено припинити шляхом приєднання до Львівської міської ради відповідні місцеві ради, в тому числі Дублянську міську раду.

Пунктом 2 цієї ухвали міської ради встановлено, що Львівська міська рада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків відповідних місцевих рад.

Відповідно до частини 1, 5 статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

17.06.2022 в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено записи про державну реєстрацію припинення Дублянської міської ради.

Згідно з пунктом 2.3 «Загальних положень щодо оренди майна Львівської міської територіальної громади», затверджених ухвалою міської ради №591 від 22.04.2021 року, єдиним орендодавцем майна Львівської міської територіальної громади (нежитлові приміщення, єдині майнові комплекси, будівлі) є Управління комунальної власності.

Відповідно до статті 759 Цивільного кодексу України (в редакції, чинній на момент укладення договору) за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Частиною 1 статті 763 Цивільного кодексу України унормовано, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

За приписами частини 1 статті 770 Цивільного кодексу України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов`язки наймодавця.

Згідно вимог статті 785 Цивільного кодексу України (в редакції, чинній на момент укладення договору) У разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Вище зазначено, що Рішенням Господарського суду Львівської області від 05.09.2023 року у справі №914/3034/22, яке набрало законної сили, первісний позов Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради до ФОП Майборода О.М. задоволено. Зобов`язано ФОП Майборода О.М. повернути об`єкт оренди, шляхом виселення з нежитлових приміщень, площею 217.7 кв. м., які розміщені за адресою: м.Дубляни, вул. Шевченка,23а. Стягнуто з ФОП Майборода О.М. на користь Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради 2481,00 грн судового збору. У задоволенні зустрічних позовних вимог відмовлено повністю.

Вказаним судовим рішенням встановлено такі обставини: 31.05.2022 Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради направило ФОП Майборода О.М. лист №2302-вих-90 від 31.05.2022 з приводу продовження договору оренди нерухомого майна № 1 від 01.01.2019. У листі управління зазначило, що у відповідності до Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 3 жовтня 2019 року № 157-ІХ та Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 № 483, зазначені нормативні акти вимагають, щоб орендар, який має намір продовжити договір оренди подав орендодавцеві заяву про продовження договору оренди не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну дії договору в встановленому порядку. Проте, ФОП Майборода О.М. не виконав вимоги Закону, і відповідно, не дав можливості прийняти позитивне рішення про продовження договору оренди від 01.01.2019 № 1, укладеного на нежитлові приміщення площею 217,7 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Дубляни, вул. Шевченка, 23а, оскільки не подав до УКВ ДЕР ЛМР звернення про продовження договору вчасно, згідно з вимогами закону. 23.12.2022 УКВ ДЕР ЛМР видано наказ за №615-О «Про намір передачі майна в оренду шляхом проведення аукціону з умовами за адресою: м. Дубляни, вул. Т. Шевченка, 23-а». Договір оренди нерухомого майна № 1 від 01.01.2019, є таким, що припинився 01.01.2022 на підставі закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

03.10.2019 року був прийнятий Закон України «Про оренду державного та комунального майна», введений в дію з 1 лютого 2020 року (крім окремих положень Закону, зазначених у розділі «Прикінцеві та перехідні положення).

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону договори оренди державного або комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, продовжуються в порядку, передбаченому законодавством, яке діяло до дати набрання чинності цим Законом, до дати, яка наступить раніше: набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України чи рішенням представницького органу місцевого самоврядування (щодо договорів оренди комунального майна, розташованого в межах відповідної територіальної громади), передбаченим абзацом п`ятим частини другої статті 18 цього Закону, або 1 липня 2020 року. Після настання однієї з дат, яка відповідно до цього пункту наступить раніше, але у будь-якому випадку не раніше дня введення в дію цього Закону, договори оренди продовжуються в порядку, визначеному цим Законом. Договори оренди державного та комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, зберігають свою чинність та продовжують діяти до моменту закінчення строку, на який вони були укладені.

Пунктом 8.1. договору сторони погодили, що договір діє з 01.01.2019 року до 01.01.2022 року.

Згідно з пунктом 4.7. договору орендар зобов`язаний у разі припинення або розірвання договору повернути орендодавцеві орендоване майно (в місячний термін) у належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати орендованого майна з вини орендаря.

Статтею 24 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» встановлено, що договір оренди припиняється у разі, зокрема, закінчення строку, на який його укладено.

Згідно з частиною 1 статті 25 України «Про оренду державного та комунального майна» у разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку, визначеному договором оренди.

За змістом статті 795 Цивільного кодексу України передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором. Повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Згідно з пунктом 2.5. договору майно вважається поверненим орендодавцю з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі.

Отже, договір оренди №1 від 01.01.2019 року припинився 01.01.2022 року, а тому відповідач був зобов`язаний повернути позивачу об`єкт оренди у місячний строк, тобто до 01.02.2022 року (включно).

Однак ФОП Майборода О.М. повернув нежитлові приміщення, площею 217,7 кв. м за адресою: м. Дубляни, вул. Шевченка,23а за актом приймання-передачі від 21.09.2023 року.

Таким чином, матеріалами даної справи підтверджується, що відповідач не дотримався свого обов`язку щодо своєчасного повернення об`єкта оренди та продовжував ним користуватися після припинення договору оренди №1 від 01.01.2019 року.

Стосовно вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача неустойки за договором оренди необхідно зазначити таке.

За змістом статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За положеннями частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Відповідно до пункту 6.1. договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Апелянт стверджує, що його ніхто не повідомляв про необхідність звільнення орендованого приміщення і про те, кому потрібно передати майно.

З цього приводу колегія суддів звертає увагу на наступне.

У відповідності до частини 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За змістом статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається зі змісту пунктів 2.3. - 2.5., 4.7., 4.9. та 8.1. договору сторони погодили строк та порядок передачі об`єкта оренди, тобто відповідач як сторона договору погодив усі умови договору, і тим самим зобов`язався після закінчення строку дії договору за відсутності поновлення такого договору у передбаченому законом порядку повернути орендоване майно орендодавцю.

Закон «Про оренду державного та комунального майна» та укладений між сторонами договір оренди не ставлять обов`язок орендаря повернути орендоване майно орендодавцю після закінчення строку дії договору в залежність від того, чи повідомляв орендодавець орендаря про необхідність звільнення орендованого приміщення й про те, кому потрібно передати майно.

У цій справі судом встановлено, що відповідач не дотримався свого обов`язку щодо своєчасного повернення об`єкта оренди та продовжував ним користуватися після припинення договору оренди №1 від 01.01.2019 року.

Згідно з частиною 2 статті 785 цивільного кодексу України (в редакції, чинній на момент укладення договору) якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

21.09.2023 року ФОП Майборода О.М. здав приміщення загальною площею 217,7 кв.м., а ЛКП «Львівське міжміське бюро технічної інвентаризації» в особі директора Теліпського Юрія Ігоровича прийняло зазначене приміщення в задовільному санітарному та технічному стані, про що сторонами було підписано акт-приймання передачі.

Аналізуючи зміст статті 785 Цивільного кодексу України та обставини даної справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що нарахування неустойки у розмірі подвійної плати за користування об`єктом оренди можливе за заявлений позивачем період з 18.06.2022 року по 21.09.2023 року за час прострочення обов`язку щодо повернення об`єкта оренди, який розпочинає свій перебіг з наступного дня після спливу строку, встановленого пунктом 4.7. договору, тобто із 02.02.2022 року.

Отже, безпідставне користування відповідачем нежитловим приміщенням, переданим в оренду згідно із припиненим 01.01.2022 року договором, здійснювалось у період з 02.02.2022 по 21.09.2023 року.

Надаючи оцінку здійсненому позивачем розрахунку неустойки (із включенням податку на додану вартість) суд першої інстанції вірно врахував, на підставі частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України, висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 20.11.2020 року у справі №916/1319/19 та постанові Верховного Суду від 25.05.2022 у справі №904/4472/20, про те, що, виходячи з аналізу ч. 2 ст. 785 ЦК України, неустойка у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення її повернення, враховуючи природу її виникнення, не генерує додану вартість, оскільки не є товаром або послугою, її виникнення не пов`язане з впливом дій виробника/надавача послуг, розмір такої неустойки не залежить від вартості використаних продавцем/надавачем послуг сировини, інших товарів та додаткових послуг. Неустойка, нарахована на підставі ч. 2 ст. 785 ЦК України є спеціальною санкцією за порушення законодавства, вона не може бути об`єктом оподаткування податком на додану вартість в силу своєї правової природи як міри відповідальності. При розрахунку розміру неустойки згідно з частиною другою статті 785 ЦК України за неповернення майна з оренди після припинення дії договору найму до її складу не включається податок на додану вартість, який мав би сплачуватися орендарем орендодавцю у випадку правомірного користування майном.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволенн позовних вимог про стягнення неустойки, із виключенням з розрахунку позивача сум ПДВ.

Господарський суд правомірно частково задовольнив позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача неустойки у розмірі 416553,72 грн., в решті позову обгрунтовано відмовлено.

За наслідками апеляційного перегляду оскарженого судового рішення судова колегія констатує, що доводи апелянта не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги. Ці доводи не спростовують висновків, наведених в рішенні господарського суду Львівської області від 10.04.2024 року у справі №914/3197/23.

Згідно з частинами 1, 2, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.ч. 1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати

З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись, ст. ст. 86, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Майбороди Олександра Миколайовича б/н від 06.05.2024 року (вх. № 01-05/1320/24 від 06.05.2024 року) залишити без задоволення, рішення господарського суду Львівської області від 10.04.2024 року у справі №914/3197/23 без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

Справу повернути в господарський суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя І.Б. Малех

Суддя І.Ю. Панова