ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

02 серпня 2024 року м. ХарківСправа № 922/2680/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

розглянувши заяву фізичної особи - підприємця Єремеєва Олександра Анатолійовича (вх. 2680/24) про забезпечення

позову Фізичної особи - підприємця Єремеєва Олександра Анатолійовича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )
до Фізичної особи - підприємця Іванова Антона Сергійовича ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 )
про стягнення 843972,34 грн

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець Єремеєв Олександр Анатолійович (РНОКПП НОМЕР_1 ) 31.07.2024 звернувся до Господарського суду з позовною заявою до фізичної особи - підприємця Іванова Антона Сергійовича (РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором позики у розмірі 843972,34 грн, яка складається з суми позики у розмірі 820956 грн, інфляційних втрат у розмірі 19258,54 грн, 3% річних у розмірі 3757,80 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач, в порушення умов Договору безпроцентної позики від 07.07.2021 та приписів чинного законодавства, взятих на себе зобов`язань у визначені строки не виконав, грошові кошти взяті в позику не повернув.

Разом з позовною заявою позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти у межах ціни позову в розмірі 843972,34 грн, які знаходяться на банківських рахунках, відкритих на ім`я фізичної особи - підприємця Іванова Антона Сергійовича.

Як вбачається із заяви позивача, 07.07.2021 між фізичною особою - підприємцем Єремеєвим Олександром Анатолійовичем (як позикодавцем, позивач по справі) та фізичною особою - підприємцем Івановим Антоном Сергійовичем (як позичальником, відповідач по справі) було укладено Договір безпроцентної позики.

У п. 1 Договору позики вказано, що "Позикодавець при укладенні Договору передав, а Позичальник прийняв грошові кошти у розмірі 544 800,00 (п`ятсот сорок чотири тисячі вісімсот) гривень, що за офіційним курсом валют, встановленим Національним банком України еквівалентно 20 000,00 (двадцять тисяч, 00) Доларів США (далі - сума позики), та зобов`язався повернути Позикодавцеві суму позики в строк до першого грудня дві тисячі двадцять першого року.

У разі зміни курсу валют сума повернення повинна дорівнювати сумі в гривні, 20 000,00 (двадцять тисяч,00) Доларів США. за офіційним курсом валют, встановленим Національним банком України на день повернення".

Відповідно до абз. 3 п. 1 Договору позики, "Факт одержання суми позики підтверджується розпискою, власноручно написаною Позичальником, в момент отримання суми позики".

На підтвердження отриманої позики позичальником фізичною особою - підприємцем Івановим Антоном Сергійовичем (відповідачем по справі) було складено розписку, так за змістом розписки мовою оригіналу вказано наступне:

"Я, ФОП Іванов Антон Сергійович, код № НОМЕР_2 (паспорт НОМЕР_3 виданий Знам`янським МРВ УМВС України в Кіровоградській області 07 червня 2005 року) мешкаю за адресою: АДРЕСА_3 (Позичальник) даною розпискою підтверджую, що отримав від ФОП Єремеєва Олександра Анатолійовича код № НОМЕР_1 (паспорт НОМЕР_4 виданий 20.07.2001 року ЦВМ Дзержинського РА ХМУ УМВС України в Харківській обл.), мешкає за адресою: АДРЕСА_4 (Позикодавець) грошові кошти у розмірі 544 800,00 (п`ятсот сорок чотири тисячі вісімсот) грн. що за офіційним курсом, встановленим НБУ на день підписання еквівалентно 20 000.00 (двадцять тисяч.00) Доларів США. Розписка надана згідно п. 1 Договору позики від сьомого липня дві тисячі двадцять першого року. На дату написання даної Розписки стверджую, що відносно мене немає судових спорів або виконавчих проваджень щодо погашення мною грошових зобов`язань перед третіми особами, також стверджую що повідомив дружину та отримав від неї згоду щодо підписання Договору позики та написання розписки до нього. Написано мною власноруч."

Дата складання розписки 07.07.2021, міститься підпис відповідача ФОП Іванова А.С., оригінал розписки знаходиться у позивача ФОП Єремеєва О.А.

Відповідно до п. 5 Договору позики, "Здійснення повного або часткового повернення Позичальником суми позики буде підтверджуватись заявою (розпискою) Позикодавця, яка видається Позичальнику".

Факт укладання Договору позики та складання розписки відповідачем підтверджується відеозаписами, копії яких буде надано до суду на електронному носії.

В той же час, відповідач ФОП Іванов А.С. взятих на себе зобов`язань у визначені строки не виконав, грошові кошти взяті в позику не повернув, навіть частково, в тому числі і на день звернення з цією позовною заявою до суду.

На позивача неодноразові телефонні дзвінки, з проханням повернути гроші, відповідач жодним чином не реагував та не відповідав, чим ухилився від виконання свого зобов`язання.

Отже, позивач вказує, що у зв`язку з простроченням відповідачем терміну виконання зобов`язання, а також уникнення ним мирного вирішення спору, він був вимушений звернутись до суду з відповідним позовом.

Посилаючись на велику ціну позову в розмірі 843972,34 грн та тривалого терміну прострочення виконання зобов`язання відповідачем, яке він мав виконати ще до 01.12.2021, відсутність будь-якого іншого рухомого та нерухомого майна та те, що у добровільному порядку відповідач уникає вимог позивача сплатити заборгованість та ігнорує усі спроби позивача зв`язатись з ним, позивач вважає обґрунтованими свої побоювання з приводу ймовірного утруднення виконання судового рішення внаслідок зникнення або зменшення коштів, які наявні у відповідача, на момент ухвалення рішення по справі.

На думку позивача, запропонований ним вид забезпечення позову не є перешкодою у здійсненні відповідачем господарської діяльності; є співмірним, відповідають критеріям розумності, обґрунтованості і адекватності в частині накладення арешту в межах позовних вимог.

Дослідивши подані позивачем матеріали, проаналізувавши доводи заяви про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що заява позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову, зокрема, заборонити відповідачу вчиняти певні дії.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1, ч. 3, ч. 4, ч. 5 та ч. 6 ст. 140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

З огляду на положення ст.ст. 13, 74, 80 ГПК України, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивачів, а також можливість реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Під час розгляду заяви про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В якості забезпечення позову позивач просить накласти арешт на грошові кошти у межах ціни позову в розмірі 843972,34 грн, які знаходяться на банківських рахунках, відкритих на ім`я фізичної особи - підприємця Іванова Антона Сергійовича.

В обґрунтування необхідності застосування такого заходу забезпечення позову позивач зазначає, що існує ймовірність утруднення виконання судового рішення внаслідок зникнення або зменшення коштів, які наявні у відповідача, на момент ухвалення рішення по справі.

Проте, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності у відповідача будь-якого майна та здійснення відповідачем дій, які б свідчили про намір відчуження наявного у нього майна (у тому числі грошових коштів) позивачем не надано.

Одне лише припущення щодо можливості розпорядження відповідачем грошовими коштами, внаслідок чого грошових коштів на рахунках відповідача буде недостатньо для виконання рішення суду, не може бути прийнято судом у якості належного доказу на підтвердження викладених обставин.

Згідно зі ст. 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Таким чином, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника, суд приходить до висновку про те, що заява фізичної особи - підприємця Єремеєва Олександра Анатолійовича про забезпечення позову не містить обґрунтованих мотивів та посилань на відповідні докази, на підставі яких, суд міг би дійти висновку щодо доцільності невідкладного забезпечення позову. Заявником не підтверджено документально, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист інтересів позивача.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. 74, 136, 137, 140, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви фізичної особи - підприємця Єремеєва Олександра Анатолійовича про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку, відповідно до ст. 256-257 ГПК України, протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала підписана 02.08.2024.

Суддя Н.М. Кухар