ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25.07.2024 Справа № 914/3687/23

Господарський суд Львівської області у складі судді Петрашка М.М., розглянувши матеріали справи

за позовом Львівської міської ради

до відповідача Фізичної особи-підприємця Кіндрат Людмили Вікторівни

про усунення перешкод у розпорядженні земельною ділянкою та припинення права власності

за участю представників:

від позивача Партика Н.С.

від відповідача Цімко П.О.

ВСТАНОВИВ

В провадженні Господарського суду Львівської області перебуває справа за позовом Львівської міської ради до відповідача Фізичної особи-підприємця Кіндрат Людмили Вікторівни про усунення перешкод у розпорядженні земельною ділянкою та припинення права власності.

Хід розгляду справи викладено в ухвалах суду та відображено у протоколах судового засідання.

13.06.2024 на адресу суду від позивача надійшла заява (вх.№2307/24) про заміну неналежного відповідача, в якій Львівська міська рада просить:

- постановити ухвалу про заміну залучення відповідача - ОСОБА_3 ;

- справу направити для розгляду до Франківського районного суду м.Львова за правилами виключної підсудності.

Розглянувши подані матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд зазначає таке.

Предметом спору у даній справі є усунення перешкод у розпорядженні земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 шляхом знесення самовільно збудованого торгівельного павільйону загальною площею 21 кв.м за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: ) з припиненням права власності Кіндрат Людмили Вікторівни на торгівельний павільйон площею 21 кв.м за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: ).

Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що земельна ділянка по АДРЕСА_1 , на якій знаходиться торгівельний павільйон пл. 21 кв. м., перебуває у комунальній власності.

При цьому як зазначає позивач, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували те, що торгівельний павільйон пл. 21 кв.м, на АДРЕСА_1 є нерухомим майном, а також докази, якими підтверджується факт отримання у встановленому законом порядку дозволів на будівництво торгівельного павільйону як об`єкту нерухомого майна та прийняття його в експлуатацію.

Позивач стверджує, що Кіндрат Людмила Вікторівна самовільно займає та фактично використовує земельну ділянку комунальної власності шляхом розміщення вказаної вище споруди за відсутності відповідного рішення Львівської міської ради про передачу у власність або користування (оренду) даної земельної ділянки, чим порушує право власності Львівської міської територіальної громади на земельну ділянку.

Так, згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно нежитлова будівля загальною площею 21 кв.м. на АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна , номер об`єкта в РПВН: 54239186) перебуває у власності фізичної особи Кіндрат Людмили Вікторівни .

Крім того, як вбачається із матеріалів справи, 31.07.2019 між ОСОБА_4 (продавець) та Кіндрат Людмилою Вікторівною (покупець) укладено договір №2064 купівлі-пролажу 1/2 (однієї другої) частки у праві власності на торгівельний павільйон, відповідно до пункту 1 якого ОСОБА_4 продав Кіндрат Людмилі Вікторівні , а Кіндрат Людмила Вікторівна купила належну ОСОБА_4 1/2 (одну другу) частку у праві власності на торгівельний павільйон, загальною площею 21 (двадцять один) кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (десять), надалі - 1/2 (одна друга) частка у праві власності на торгівельний павільйон (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: ).

Відповідно абзацу 2 пункту 12 вказаного договору, покупець Кіндрат Людмила Вікторівна на момент укладання цього договору перебуває у шлюбі з ОСОБА_3 , і ця 1/2 (одна друга) частка у праві власності на торгівельний павільйон набувається ними за взаємною згодою як спільна сумісна власність, відповідно до статей 63, 65 Сімейного кодексу України (підпис на заяві засвідчено 31.07.2019 Барбуляк Х.М. - приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу за р. № 2062).

01.08.2019 між ОСОБА_4 (продавець) Кіндрат Людмилою Вікторівною (покупець) укладено договір №2088 купівлі-продажу 1/2 (однієї другої) частки у праві власності на торгівельний павільйон, відповідно до пункту 1 якого ОСОБА_4 продав Кіндрат Людмилі Вікторівні , а Кіндрат Людмила Вікторівна купила належну ОСОБА_4 1/2 (одну другу) частку у праві власності на торгівельний павільйон, загальною площею 21 (двадцять один) кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (десять), надалі - 1/2 (одна друга) частка у праві власності на торгівельний павільйон (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: ).

Відповідно абзацу 2 пункту 12 вказаного договору, покупець Кіндрат Людмила Вікторівна , на момент укладання цього договору перебуває у шлюбі з ОСОБА_3 і ця 1/2 (одна друга) частка у праві власності на торгівельний павільйон набувається ними за взаємною згодою як спільна сумісна власність, відповідно до статей 63, 65 Сімейного кодексу України (підпис на заяві засвідчено 31.07.2019 Барбуляк Х.М., приватним нотаріусом Львівського Міського нотаріального округу за р. №2062).

Разом з цим, з витягу з Державного реєстру речових прав від 22.03.2024 судом встановлено, що 22.03.2024 зареєстровано право власності на частки спірного торгівельного павільйону за фізичною особою ОСОБА_3 .

Отже як вбачається із матеріалів справи, власниками торгівельного павільйону є фізичні особи Кіндрат Людмила Вікторівна та ОСОБА_3 .

Відповідно до частини 1 та 4 статті 48 ГПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку залучити до участі у справі співвідповідача - ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 ).

Відповідно до частини 1 статті 4 Господарського процесуального кодексу України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Статтею 125 Конституції України встановлено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Статтею 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що місцевий суд є судом першої інстанції і здійснює правосуддя у порядку, встановленому процесуальним законом. Місцеві загальні суди розглядають цивільні, кримінальні, адміністративні справи, а також справи про адміністративні правопорушення у випадках та порядку, визначених процесуальним законом. Місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції. Місцеві адміністративні суди розглядають справи адміністративної юрисдикції (адміністративні справи). Юрисдикція місцевих судів щодо окремих категорій справ, а також порядок їх розгляду визначаються законом.

Підвідомчість визначається як коло справ, віднесених до розгляду і вирішення господарських судів у силу прямої вказівки закону. Підвідомчість визначає також властивості (характер) спірних правовідносин, у силу яких їх вирішення віднесене до компетенції господарського суду.

В основу визначення підвідомчості покладено два критерії: суб`єктний склад правовідносин і характер діяльності суб`єктів (характер спірного правовідношення).

Відповідно до першого критерію господарський суд вирішує господарські спори, що виникають між підприємствами, організаціями (юридичними особами), а також громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності, а у випадках, передбачених чинним законодавством, може вирішувати спори і розглядати справи за участю державних та інших органів, а також громадян, які не є суб`єктами підприємницької діяльності.

Підвідомчість справ загальним і господарським судам визначається законодавством. Подання позовної заяви за правилами Господарського процесуального кодексу України означає, що позовна заява повинна бути подана за правилами предметної та суб`єктної юрисдикції справ відповідно до статті 20 Господарського процесуального України.

Відповідно до частини 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Пунктом 6 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Як вже було зазначено вище, предметом позову у даній справі є, зокрема, припинення права власності на торгівельний павільйон площею 21 кв.м за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: ).

Як також встановлено судом, власниками торгівельного павільйону є фізичні особи Кіндрат Людмила Вікторівна та ОСОБА_3 .

Отже, враховуючи предмет спірних правовідносин та суб`єктний склад сторін, беручи до уваги положення пункту 6 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України, даний спір не відноситься до юрисдикції господарських судів.

Пунктом 1 частини 1 статті 231 ГПК України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Отже враховуючи наведене, суд дійшов висновку закрити провадження у справі, оскільки спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Згідно з частиною 2 статті 231 ГПК України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Таким чином враховуючи наведе, суд роз`яснює позивачу, що розгляд вказаної справи віднесено до юрисдикції місцевих загальних судів за правилами цивільного судочинства.

Керуючись статтями 4, 20, 48, 231, 234 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ

1. Заяву позивача про залучення співвідповідача задовольнити.

2. Залучити до участі у справі №914/3687/23 співвідповідача - ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ).

3. Закрити провадження у справі № 914/3687/23.

4. Роз`яснити позивачу, що розгляд вказаної справи віднесено до юрисдикції місцевих загальних судів за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до частини 3 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу може бути оскаржено відповідно до розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Петрашко М.М.