СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2024 року м. Харків Справа №905/67/24

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Россолов В.В., суддя Склярук О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику сторін у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Скай Софт» (вх.№1361Д/1) на рішення Господарського суду Донецької області від 01.05.2024 року у справі №905/67/24,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Скай Софт» (; адреса: 20702, Черкаська обл., м. Сміла, вул. Ольги Олійник, 6),

до Виконавчого комітету Дружківської міської ради (; адреса: 84205, Донецька обл., м. Дружківка, вул. Соборна, 16),

про стягнення 47836,57 грн,-

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Донецької області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Скай Софт» надійшла позовна заява б/н від 15.01.2024 року про стягнення з Виконавчого комітету Дружківської міської ради заборгованості за надані послуги з постачання електричної енергії згідно договору №30/12/21-2ЄП у розмірі 47836,57 грн, а також понесених судових витрат у сумі 3028,00 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов укладеного між сторонами договору в частині повної та своєчасної оплати за отриману електричну енергію у квітні 2022 року.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 01.05.2024 року у справі №905/67/24 (повний текст складено 01.05.2024 року, суддя Величко Н.В.) у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач з вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм права, на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення Господарського суду Донецької області від 01.05.2024 року скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі; стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що висновки суду першої інстанції в частині направлення актів та рахунків є суперечливими. Вказує про неправомірне відхилення доводів про сплату відповідачем боргу за березень 2022 року. На думку апелянта висновки, викладені в рішенні суду першої інстанції, не відповідають встановленим обставинам справи, що є підставою для скасування такого рішення.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.05.2024 року відкрито апеляційне провадження за скаргою позивача; встановлено віжповідачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - протягом 20 днів з дня вручення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі, а також встановлено учасникам справи строк на протязі якого вони мають право подати до суду клопотання, заяви та документи в обґрунтування своїх вимог і заперечень по справі. При цьому, судом роз`яснено про можливість надання та звернення до суду засобами електронного зв`язку і порядок такого звернення. Враховуючи, що ціна позову в даній справі є меншою від ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, судом попереджено сторони, що апеляційна скарга буде розглядатися за правилами ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Витребувано з Господарського суду Донецької області матеріали справи №905/67/24.

Згідно з ч.13 ст.8 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За приписами ч.10 ст.270 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч.7 ст.252 Господарського процесуального кодексу України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Згідно з ч.2 ст.270 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Ухвала суду про відкриття апеляційного провадження була направлена учасникам справи через підсистему електронний суд до кабінету користувача і доставлена їм 30.05.2024 року.

Колегія суддів вважає, що судом апеляційної інстанції було вчинено всі належні та допустимі заходи направленні на повідомлення учасників справи про відкриття апеляційного провадження у даній справі і її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження.

Клопотань від учасників справи про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням не надійшло.

За таких обставин, не вбачаючи підстав для розгляду апеляційної скарги в даній справі у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи з власної ініціативи, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги в порядку спрощеного письмового провадження, в межах встановленого чинним процесуальним законодавством строку, без проведення судового засідання.

04.06.2024 року матеріали справи №905/67/24 на вимогу надійшли до Східного апеляційного господарського суду.

Відповідач відзиву на апеляційну скаргу не надав.

Відповідно до ч.3 ст.263 Господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У ході апеляційного розгляду даної справи Східним апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 Господарського процесуального кодексу України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч. 1 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи в суді першої інстанції - у відповідності до приписів ч.1 ст.210 Господарського процесуального кодексу України, а також з урахуванням положень ч.2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм права при винесенні оскаржуваного рішення, а також проаналізувавши докази, котрі стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в обґрунтування своїх вимог та заперечень, колегія суддів апеляційної інстанції встановила наступне.

30.12.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Скай Софт» (постачальник, позивач у справі) та Виконавчим комітетом Дружківської міської ради (споживач, відповідач у справі) укладено договір №30/12/21-2ЄП про постачання електричної енергії споживачу.

За цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (п. 2.1 договору).

Термін постачання електричної енергії споживачу: протягом 2022 року (п. 3.1 договору).

Пунктом 5.1 договору сторони погодили, що споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього договору. Сума цього договору становить 709091,20 грн., в т.ч. ПДВ 118181,87 грн., але в будь-якому випадку визначається вартістю спожитої електричної енергії. Обсяг очікуваного споживання електричної енергії споживачем в 2022 році становить 124840 кВт*год. Ціна за договором за 1 кВт*год електричної енергії 5,68 грн., в т.ч. ПДВ (0,95 грн.) містить наступні складові:

Ціна електричної енергії з урахуванням послуги постачальника 3,3148 грн. без ПДВ за 1 кВт*год.; тариф на послугу з передачі 0,29393 грн. без ПДВ за 1 кВт*год.; тариф на послугу з розподілу 1,12127 без ПДВ за 1кВт*год.; ПДВ 20%.

Спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції постачальника, яка є додатком 2 до цього договору (п. 5.2 договору).

Ціна електричної енергії має зазначатися постачальником у платіжних документах про оплату електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни (п. 5.4 договору).

Розрахунки споживача за цим договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання. Оплата вартості електричної енергії за цим договором здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спецрахунок постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за куповану електричну енергію відповідно до умов цього договору. Спецрахунок постачальника зазначається у платіжних документах постачальника, у тому числі у разі його зміни (п. 5.5 договору).

Споживач здійснює оплату вартості фактично використаної електричної енергії на підставі належним чином оформлених платіжних документів. Постачальник надає споживачу у паперовому вигляді (з підписом та мокрою печаткою) рахунок та акт прийняття-передачі товарної продукції протягом 2 робочих днів з дня закінчення розрахункового періоду. Розрахунковим періодом за цим договором є 1 календарний місяць. Оплата рахунку постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 робочих днів з моменту отримання його споживачем, або в строк, визначений у комерційній пропозиції, прийнятій споживачем (п. 5.6 договору).

Згідно п. 6.2 споживач зобов?язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього договору.

За невиконання або неналежне виконання своїх зобов?язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством (п. 9.1 договору).

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2022 року, а в частині фінансових зобов?язань до їх повного виконання (п. 13.1 договору).

Постачальник має право розірвати цей договір достроково, повідомивши споживача про це за 20 днів до очікуваної дати розірвання, зокрема у випадках якщо споживач прострочив оплату за постачання електричної енергії згідно з договором у розмірі більшому ніж вартість електричної енергії, спожитої протягом двох попередніх місяців, за умови, що постачальник здійснив попередження споживачу про можливе розірвання цього договору (пп.1 п. 13.9 договору).

Договір складено та підписано уповноваженими особами та скріплений печатками без зауважень та виправлень.

У заяві-приєднання до договору про постачання електричної енергії, що є додатком 1 до договору, зазначені персоніфіковані дані споживача, реквізити, визначено дату початку постачання електричної енергії - з 01.01.2022 року.

У додатку 1.1 до заяви-приєднання наведено перелік об?єктів та точок комерційного обліку споживача - Виконавчого комітету Дружківської міської ради.

Додаток 2 «Комерційна пропозиція» до договору, підписаний сторонами, визначає ціну договору, спосіб оплати за електричну енергію та розподіл/передачу електричної енергії, термін надання платіжних документів за спожиту електричну енергію та строк їх оплати, термін дії договору та умови пролонгації.

У додатку 3 «Обсяги очікуваного споживання електричної енергії на 2022 рік» сторони погодили орієнтовні величини споживання електричної енергії в кожному місяці року і загалом за рік орієнтовний обсяг споживання складає 124840 кВт/год.

У подальшому сторонами укладались додаткові угоди до договору, а саме:

1 від 17.01.2022 року, якою внесено зміни до реквізитів споживача;

2 від 17.01.2022 року, якою внесено зміни до 5.1 договору та викладено в наступній редакції: «споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього договору. Сума цього договору становить 709091,20 грн., в т.ч. ПДВ 118181,87 грн., але в будь-якому випадку визначається вартістю спожитої електричної енергії, та розподіляється таким чином: 559091,20 грн. за рахунок загального фонду згідно річного плану асигнувань, встановленого кошторисом; 150000,00 грн. планове відшкодування послуг орендарями виконавчого комітету Дружківської міської ради. Обсяг очікуваного споживання електричної енергії споживачем в 2022 році становить 124840 кВт*год. Ціна за договором за 1 кВт*год електричної енергії 5,68 грн., в т.ч. ПДВ (0,95 грн.) містить наступні складові: Ціна електричної енергії з урахуванням послуги постачальника 3,3148 грн. без ПДВ за 1 кВт*год.; Тариф на послугу з передачі 0,29393 грн. без ПДВ за 1 кВт*год.; Тариф на послугу з розподілу 1,12127 без ПДВ за 1кВт*год.; ПДВ 20 %.»;

3 від 19.01.2022 року, якою внесено зміни до підпункту 5.1.1 пункту 5.1 договору: «Ціна 1 кВт/год електричної енергії, з 11 січня 2022 року становить 6,24743 грн., в т.ч. ПДВ (1,0412383 грн.) та містить наступні складові: ціна електричної енергії з урахуванням послуги постачальника 3,5742717 грн. без ПДВ за 1 кВт*год; тариф на послугу з передачі 0,34564 (відповідно до Постанови НКРЕКП № 2454 від 01.12.2021) грн без ПДВ за 1 кВт*год.; тариф на послугу з розподілу 1,28628 грн без ПДВ за 1 кВт*год.; ПДВ 20%».

Як зазначає позивач, в період березеньтравень 2022 року ним здійснено постачання електричної енергії відповідачу на підставі договору №30/12/21-2ЄП від 30.12.2021 року, на підтвердження чого надані акти здачі-приймання робіт (надання послуг):

292 за поставлену в березні 2022 року електроенергію в кількості 2729 кВт/год на загальну суму 17049,24 грн.

549 за поставлену у квітні 2022 року електроенергію в кількості 7657 кВт/год на загальну суму 47836,57 грн.

Такі акти здачі-приймання робіт (надання послуг) підписані лише позивачем.

До матеріалів справи надано сформовані позивачем рахунки на оплату №292 на суму 17049,24 грн.; №551 на суму 47836,57 грн.

У листі №3359 від 28.04.2022 року позивач повідомив відповідача про розірвання договору №30/12/21-2ЄП від 30.12.2021 року у зв?язку із невиконанням останнім його умов та про припинення з 00 год. 00 хв. 19.05.2022 року постачання електричної енергії споживачу за всіма точками обліку.

Доказів направлення та/або вручення відповідачу такого листа матеріали справи не містять, рівно як і не містять доказів припинення з 00 год. 00 хв. 19.05.2022 року постачання електричної енергії споживачу за всіма точками обліку чи реагування відповідачем на даний лист.

В матеріалах справи наявні претензії позивача до відповідача про неналежне виконання договірних зобов?язань згідно договору №30/12/21-2ЄП від 30.12.2021 року на суму 64885,81 грн., а саме:

- 3511 від 19.05.2022 року, в якій позивач просив відповідача провести оплату за договором в порядку та на умовах визначених договором протягом 10 днів з моменту отримання даної претензійної вимоги.

На підтвердження вручення означеної претензії в матеріалах справи міститься відповідне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. На дану претензію відповідач не відреагував, доказів протилежного до матеріалів справи не надано.

- б/н від 28.11.2022 року, в якій позивач просив відповідача провести повну оплату за договором в порядку та на умовах визначених договором протягом 10 днів з моменту отримання даної претензійної вимоги в сумі 64885,81 грн. згідно виставлених рахунків.

Разом з даною претензією були направлені рахунки на оплату та акти здачі-приймання.

Дана претензія з додатками отримана представником відповідача 09.12.2022 року, про що свідчить копія відповідного рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Позивач у позовній заяві зазначає, що 28.12.2022 року, після повторно пред?явленої претензії, відповідач здійснив часткову оплату згідно рахунку №292 за надані послуги в березні 2022 року в сумі 17049,24 грн., що відображено у наданому позивачем розрахунку суми заборгованості за надані послуги з постачання електричної енергії згідно договору №30/12/21-2ЄП від 30.12.2021 року.

Доказів здійснення відповідачем інших оплат за зобов?язанням матеріали справи не містять.

Посилаючись на порушення відповідачем своїх грошових зобов`язань за договором №30/12/21-2ЄП від 30.12.2021 року про постачання електричної енергії, позивач звернувся з позовом у даній справі.

Частиною 2 ст. 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Дослідивши зміст укладеного договору, суд дійшов до висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором енергопостачання.

У відповідності до ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України «Про ринок електричної енергії».

На підтвердження факту постачання відповідачу електричної енергії в період березень травень 2022 року позивачем надано акти здачі-приймання робіт (надання послуг) №292 за поставлену в березні 2022 року електроенергію в кількості 2729 кВт/год на загальну суму 17049,24 грн., №549 за поставлену у квітні 2022 року електроенергію в кількості 7657 кВт/год на загальну суму 47836,57 грн., а також надано рахунки на оплату №292 на суму 17049,24 грн. та №551 на суму 47836,57 грн.

Згідно п. 5.6 договору постачальник надає споживачу у паперовому вигляді (з підписом та мокрою печаткою) рахунок та акт прийняття-передачі товарної продукції протягом 2 робочих днів з дня закінчення розрахункового періоду.

Суд першої інстанції вказав, що доказів направлення актів та рахунків у паперовому вигляді, як то передбачено умовами договору, або доказів неможливості виконати дану дію позивачем не надавалось.

Однак, такий висновок не узгоджується з матеріалами справи.

Так, дійсно матеріали справи не містять доказів направлення актів та рахунків у паперовому вигляді саме протягом 2 робочих днів з дня закінчення розрахункового періоду, однак акти та рахунки були направлені у паперовому вигляді разом з претензією від 28.11.2022 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання

Частинами 6, 7 ст. 276 Господарського кодексу України встановлено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог мотивував своє рішення тим, що наданими до матеріалів справи доказами позивач не довів заявлених вимог. Зокрема, позивачем до матеріалів справи не було долучено інформацію щодо обсягів отриманої відповідачем електричної енергії у спірний період, яку надає ОСР (оператор системи розподілу), не надано доказів проведення відповідачем часткової оплати згідно рахунку №292 за надані послуги в березні 2022 року в сумі 17049,24 грн.

Правовідносини, що виникають в процесі продажу, купівлі та споживання електричної енергії також регулюються нормами Закону України «Про ринок електричної енергії» та положеннями Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №31.

Закон України «Про ринок електричної енергії» визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

У пункті 8 частини першої статті 46 Закону України «Про ринок електричної енергії» унормовано, що Оператор системи розподілу забезпечує комерційний облік відповідно до цього Закону, правил ринку та кодексу комерційного обліку, інших нормативно-правових актів та нормативних документів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Оператор системи розподілу зобов`язаний надавати учасникам ринку інформацію, необхідну для виконання ними функцій на ринку в обсягах та порядку, визначених правилами ринку, кодексом системи передачі, кодексом системи розподілу, кодексом комерційного обліку та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють функціонування ринку електричної енергії (пункт 9 частини третьої статті 46 цього Закону).

Відповідно до пунктів 4, 5 частини 2 статті 53 Закону адміністратор комерційного обліку на ринку електричної енергії відповідно до правил ринку, кодексу комерційного обліку та інших нормативно-правових актів: надає дані комерційного обліку електричної енергії адміністратору розрахунків та іншим учасникам ринку; створює та управляє базами даних комерційного обліку електричної енергії, а також централізованими реєстрами постачальників послуг комерційного обліку, точок комерційного обліку та автоматизованих систем, що забезпечують комерційний облік електричної енергії.

Відповідно до положень пункту 9.14.1 Кодексу комерційного обліку електричної енергії АКО має передавати АР та учасникам ринку сертифіковані дані комерційного обліку в обсязі, необхідному та достатньому для проведення ними розрахунків та виставлення рахунків своїм контрагентам.

Відповідно до пункту 4.3 Правил роздрібного ринку електричної енергії дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

За приписами пункту 4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Відповідно до заяви-приєднання оператором системи розподілу вказано АТ «ДТЕК Донецькі електромережі».

З огляду на вказані вище норми права, то виставити рахунок можливо на підставі поданого споживачем звіту, та наданих з боку оператора системи розподілу даних про спожиту споживачем електричну енергію.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що така обставина як виставлення рахунку свідчить, що позивачем було дотримано вимог вищевказаного чинного законодавства, оскільки в іншому випадку сформувати та виставити рахунок неможливо. Також необхідно врахувати, що будь-яких заперечень та спору щодо обсягу спожитої електричної енергії немає.

Щодо висновків суду першої інстанції, що позивачем не надано доказів проведення відповідачем часткової оплати згідно рахунку №292 за надані послуги в березні 2022 року в сумі 17049,24 грн., то слід відмітити, що такі обставини виходять за межі позовних вимог та предмету дослідження у даній справі, оскільки позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення заборгованості за поставлену електроенергію за квітень 2022 року.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Положення статті 525 Цивільного кодексу України визначають, що одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Станом на момент звернення до суду з позовом у даній справі, строк для оплати є таким, що сплив.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.ст. 611, 612 Цивільного кодексу України).

Колегія суддів Східного апеляційного господарського суду вважає, що позивачем доведено і матеріалами справи підтверджено факт невиконання відповідачем прийнятого на себе зобов`язання по сплаті за поставлену у квітні 2022 року електроенергію в кількості 7657 кВт/год на загальну суму 47836,57 грн. згідно договору №30/12/21-2ЄП про постачання електричної енергії споживачу. Будь-яких заперечень та спростувань наявності такої заборгованості матеріали справи не містять.

З огляду на викладене, позовні вимоги про стягнення 47836,57 грн. заборгованості за поставлену у квітні 2022 року електроенергію згідно договору №30/12/21-2ЄП є обґрунтованими, підлягають задоволенню, а вказана сума стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до статті 55 Конституції України, статей 15,16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 цього ж кодексу визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Колегія суддів вважає, що твердження позивача щодо суті спору, викладені ним в апеляційній скарзі ґрунтуються на положеннях чинного законодавства та є доведеними, тоді як господарським судом першої інстанції прийнято рішення за невідповідністю висновків, встановленим обставинам справи;

Приймаючи до уваги вищевикладене, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Скай Софт» підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду від 01.05.2024 року у справі №905/67/24 скасуванню з прийняттям нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

У зв`язку з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог, необхідно здійснити розподіл судових витрат за подання позовної заяви і апеляційної скарги у відповідності до приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, а саме відшкодувати їх з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 269, 270, п.2, ч.1 ст.275, п.1, 3 ст. 277, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Скай Софт» задовольнити.

Рішення Господарського суду Донецької області від 01.05.2024 року у справі №905/67/24 скасувати.

Прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Стягнути з Виконавчого комітету Дружківської міської ради (; адреса: 84205, Донецька обл., м. Дружківка, вул. Соборна, 16) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Скай Софт» (; адреса: 20702, Черкаська обл., м. Сміла, вул. Ольги Олійник, 6) 47836,57 грн. заборгованості за поставлену у квітні 2022 року електроенергію згідно договору №30/12/21-2ЄП, 3028,00 грн. судового збору за подання позовної заяви, 4542,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки її оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.С. Хачатрян

Суддя В.В. Россолов

Суддя О.І. Склярук